Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] в 2015 році звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з цивільним позовом до відповідача [PERSON] товариства «Мрія», голови правління [PERSON] товариства «Мрія» [PERSON], третя особа: Головне управління Держземагенства у Київській області про визнання дій незаконними, зобов»язання вчинити дії, визнання права користування земельними ділянками, стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] мотивують наступними обставинами. 30.01.2003 року [PERSON] та [PERSON] були прийняті до членів Садового товариства «Мрія», що розташоване за адресою: с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району, Київської області, згідно протоколів № 1 та № 10. На підставі членства у вказаному товаристві, їм були виділені у користування земельні ділянки в СТ «Мрія»: [PERSON] земельна ділянка під № 80, площею 0, 0678 га, а [PERSON] змелена ділянка під № 80-А, площею - 0, 0685 га. Позивачі зазначають, що доказами, що підтверджують факт користування ними зазначеними ділянками є: копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.04.2010 року, виданої [PERSON] СТ «Мрія» про сплату цільового внеску на підключення до електромережі; квитанція до прибуткового касового ордеру від 04.05.2008 року, виданої [PERSON] СТ «Мрія» про сплату цільового внеску на генеральний план; копія акту приймання-передачі робіт за договором № М 54-86 А від 22.10.2008 року, згідно якого [PERSON] прийняв виконані роботи, щодо підведення газопроводу на земельній ділянці № 80-А в СТ «Мрія»; лист від 24.11.2009 року до «Київоблгаз»; копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.05.2008 року, виданої [PERSON] про сплату цільового внеску на підключення до електромережі; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від 16.06.2012 року, від 20.05.2012 року, від 20.08.2012 року, від 11.09.2012 року, від 11.01.2014 року, від 23.02.2014 року, від 23.09.2014 року, виданих [PERSON] СТ «Мрія» про сплату цільового внеску за електроенергію, реконструкцію електромережі; копії довідок СТ «Мрія» від 23.11.2009 року, виданих [PERSON] С.М. та [PERSON] про те, що їм дійсно надано в користуванні земельні ділянки в СТ «Мрія» с. Дмитрівка копії квитанцій на оплату електроенергії, членських внесків позивачів. У 2012 році, позивачі вирішили скористуватись правом приватизації земельних ділянок, виділених їм в СТ «Мрія», та звернулись за отриманням дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. 20.09.2012року [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Земля та Право», уклали договір № 06/09, згідно якого ТОВ «Земля та Право» зобов'язалось виконати з дотриманням вимог законодавства, землевпорядні роботи: розробка технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку та її погодження з органами державного нагляду, а позивачка зобов'язалась оплатити та прийняти виконані роботи. Після отримання вказаного розпорядження, [PERSON] звернулась до Головного управління Держземагентва у Київській області з документами з метою отримання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно відповіді Головного управління Держземагентва у Київській області від 18.11.2014 року, [PERSON] рекомендували повторно звернутись до Головного управління, оскільки дозвіл їй не надали, та надати документи: відповідні графічні матеріали з зазначенням місця розташування земельної ділянки, викопійовку з генерального плану садового товариства завірену належним чином), довідку з садового товариства, паспорт, код та технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки. Оскільки деякі з перелічених документів, [PERSON] могла отримати лише в садовому товаристві, то відповідно звернулась до голови правління СТ «Мрія», але голова правління [PERSON], відмовився надавати їх та повідомив, що [PERSON] вже не є членом СТ «Мрія» та не має жодного права отримати у власність земельну ділянку, якої користується. Письмово голова правління СТ «Мрія» на звернення [PERSON] не відповідав. 28.08.2013року [PERSON] отримав дозвіл на розроблення проекту, що підтверджується копією наказу № КИ/3222484400:09:004/00004848 Головного управління Держземагенства у Київській області, відповідно до якого [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 80-А у власність, розташованої на території СТ «Мрія» Дмитрівської сільської ради Києво-Свяятошинського району Київської області. Проте для розробки документації із землеустрою [PERSON] необхідні були документи СТ «Мрія», про що свідчить копія відповіді ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут земелеустрою» від 23.10.2014 року, які голова правління СТ «Мрія» не надав позивачу. Відповідно до копії відповіді голови правління СТ «Мрія», [PERSON] та [PERSON] не є членами СТ «Мрія», земельної ділянки на території СТ у користування їм не надавалась. Крім того, у відповіді зазначено, що територію, яку самовільно зайняли [PERSON] та [PERSON], знаходиться поза межами СТ "Мрія», а саме на території Ірпінського лісового господарства, а тому інформація, щодо площ земельних ділянок, якими користуються вказані особи та інформації щодо підведення газопроводу до них в СТ «Мрія» відсутня. Позивачі вважають, що внаслідок неправомірних дій зі сторони відповідача їм завдано моральні та душевні страждання внаслідок побутових незручностей та протиправних дій Голови СТ «Мрія», а тому відповідно необхідно стягнути з СТ «Мрія», яку як юридичну особу представляє [PERSON] моральну шкоду, яку позивачі оцінюють по 5000 гривень на кожну особу, а загалом 10 000 гривень. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивачі просили суд: ухвалити рішення, яким Визнати громадян [PERSON] та [PERSON] членами [PERSON] товариства «Мрія» та поновити право громадянки [PERSON] на користування земельною ділянкою № 80 та громадянина [PERSON] на право користування земельною ділянкою № 80-А в [PERSON] товаристві «Мрія» с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Лісна,2. Зобов»язати Голову СТ «Мрія» вчинити дії щодо підключення до електромережі ділянки № 80 та №80-а по вул. Лісна 2, що розташовані у СТ «Мрія» Києво-Святошинського району Київської області та перебувають у користуванні громадян [PERSON] та [PERSON]. Стягнути з [PERSON] товариства «Мрія» с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області (код СДРПОУ 25800670) на користь [PERSON] (ідент. код 28052110641) моральну шкоду - 5 000 гривень. Стягнути з [PERSON] товариства «Мрія» с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області (код СДРПОУ 25800670) на користь [PERSON] і ідент. код [NUMBER]) моральну шкоду - 5 000 гривень. Стягнути з [PERSON] товариства «Мрія» с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області (код СДРПОУ 25800670) на користь [PERSON] (ідент.код 28052110641) витрати по оплаті судового збору - 487,20 гривень ( 243,60 грн- за немайнові вимоги та 243,60 грн за вимоги про стягнення моральної шкоди). Стягнути з [PERSON] товариства «Мрія» с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області (код СДРПОУ 25800670) на користь [PERSON] (ідент. код [NUMBER]) витрати по оплаті судового збору - 487,20 гривень ( 243,60 грн-за немайнові вимоги та 243,60 грн за вимоги про стягнення моральної шкоди). В липні 2015 року відповідач [PERSON] товариство «Мрія» звернулося до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення фінансової заборгованості. Свої позовні вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує наступними обставинами. [PERSON] товариство "Мрія" є власником електромереж садівницького товариства. Між [PERSON] товариством та ПАТ «Київобленерго" був укладений договір на постачання електричної енергії №9115 від 01.07.2013 року. Відповідачкою у 2010 році було подано заяву до правління СТ "Мрія" про підключення її до електромереж товариства. Оскільки станом на 2010 рік [PERSON] помилково вважалася членом [PERSON] товариства "Мрія", її було підключено до електромереж СТ «Мрія»послугами яких відповідачка користувалася з 2010 року. З 2010 року по теперішній час [PERSON] було використано 74\~433 квт. електроенергії (31 325 квт. за користування електроенергією в будинку 43 118 квт. за користування зовнішнім освітленням), що підтверджується актами огляду електролічильників від 05.01.2015 року, 15.02.2015 року, 15.03.2015 року, та 03.04.2015 року. Головою правління СТ «Мрія» [PERSON] було встановлено, що акти, виписані на ім'я [PERSON] та показники електролічильника зазначені в них, належать саме [PERSON] Так, показники електролічильника, визначені в актах на ім'я [PERSON], є показниками за користування зовнішнім освітленням відповідачки, а показники електролічильника, визначені актах на ім'я [PERSON] є показниками відповідачки за користування електроенергію в будинку. Відповідач зазначає, що остання сплата за спожиту електроенергію була проведена 8 серпня 2014 року, показання електролічильника за користування електроенергію в будинку станокили 20 261 квт., а за користування зовнішнім освітленням - 42 223 квт. Станом на 25.06.2015 року показання електролічильника за користування електроенергію в будинку становили 31 325 квт. (несплачених 11 064 квт.), а за користування зовнішнім освітленням - 43 118 квт. (несплачених - 895 квт.). Згідно тарифів на постачання електричної енергії СТ "Мрія", встановлених рішенням загальних зборів членів СТ "Мрія" від 21.09.2014 року, ціна за 1 квт. електроенергії становить 0, 50 грн. Таким чином, станом на 25.06.2015 року [PERSON] не сплатила за використання 11 959 квт. електроенергії та має заборгованість заборгованість перед СТ "Мрія" у сумі - 5 979, 50 грн/ Між СТ "Мрія" та ФОП [PERSON] було укладено договір надання юридичних послуг №3 від 26.05.2015 року, згідно якого виконавець бере на себе зобов'язання надати юридичні послуги замовнику з питань правової допомоги, представництва інтересів Замовника з усіма правами представника . Пізніше, між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір субпідряду від 26.05.2015 року, відповідно до якого ній наділявся правом надавати вищезазначені юридичні послуги, визначені предметом договорів. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з гр. [PERSON] 5 979, 50 грн. фінансової заборгованості перед СТ «Мрія». Стягнути з гр. [PERSON] 4500 грн. витрат СТ «Мрія» на правову допомогу. Стягнути з гр. [PERSON] 243,60 грн. судового збору за подачу зустрічного позову. В судовому засіданні позивачі за первісним позовом позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечували, просили суд відмовити. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним та його представник проти задоволення первісного позову заперечували. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі. Просили суду задовольнити. Третя особа Головне управління Держземагенства у Київській області в судове засідання свого представника не направило. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомляло. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, свідків, вивчивши матеріали справи, первісний позов задовольняє частково, зустрічний позови задовольняє в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно\~ст.60 ЦПК\~Украши кожна особа зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. У\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої\~статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 30.01.2003 року [PERSON] та [PERSON] були прийняті до членів Садового товариства «Мрія», що розташоване за адресою: с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району, Київської області, згідно протоколів № 1 від 30.01.2003 року та № 10 від 30.01.2003 року, про що свідчать копії книжок членів садівницького товариства «Мрія». Втім самих протоколів сторони не надавали, їх існування у судовому засіданні не доведено, доказів іншого сторонами не надано. Ст.11 Закону України «Про громадські об»єднання» передбачено відомості, що мають міститись в статуті громадського об»єднання, зокрема порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об'єднанні, права та обов'язки його членів (учасників). Відповідно до п.2.1 Статуту СТ «Мрія», затвердженого загальними зборами членів товариства від 12 вересня 1999 року, визначено, що членом товариства може бути кожен громадянин, що досяг шістнадцятирічного віку, виявив бажання брати участь у здійсненні цілей та завдань товариства. П.2.2 Статуту СТ «Мрія» передбачено, що прийом громадян в члени товариства, переоформлення садової ділянки на нову особу, зміна власника ділянки або будинку проводяться за письмовою заявою вступаючого в місячний термін правління товариства з наступним затвердженням загальними зборами. Вступаючий стає членом товариства після сплати ним вступного, членського і цільових внесків, а також погашення боргів попереднього власника садової ділянки або землекористувача . Відповідно до довідки виданої Правлінням садівницького товариства «Мрія» від 23.11.2009 р. за № 31 [PERSON] є власником дачі (садового будинку) в садівницькому товаристві «Мрія». Відповідно до довідки виданої Правлінням садівницького товариства «Мрія» від 23.11.2009 р. за № 32 [PERSON] є власником дачі (садового будинку) в садівницькому товаристві «Мрія» . Позивачам було виділено у користування земельні ділянки в СТ «Мрія» [PERSON] земельна ділянка під № 80, площею 0, 0678 га, а [PERSON] змелена ділянка під № 80-А, площею - 0, 0685 га. Правовідносини, що виникли між членами товариства, зокрема між [PERSON] , [PERSON] та СТ «Мрія» регулюються Законом України «Про кооперацію», Законом України «Про об'єднання громадян» та Статутом [PERSON] товариства «Мрія». Згідно Закону України «Про громадські об'єднання», садове товариство визначається як добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про кооперацію» Садове товариство «Мрія» за напрямком діяльності є садово-городнім кооперативом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію», основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Згідно з положеннями ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління є загальні збори членів кооперативу, які є правомочними вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів. Рішення загальних зборів кооперативу приймаються простою більшістю голосів членів кооперативу, присутніх на його загальних зборах, окрім рішень про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об'єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу, які вважаються прийнятими, якщо за них проголосувало не менше 75 відсотків присутніх. За змістом ч.3\~ст.152 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів.\~\~ Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила наступне. Вона була головою правління СТ «Мрія» з 2010 по 2012 роки, отримала документи з переліком членів садівницького товариства та планом забудови на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради та Дмитрівської сільської ради. У частини людей не було приватизації земельних ділянок. Оскільки не було генерального плану садівницького товариства «Мрія» нею було отримано документацію , де вказано інші площі. У Дмирівській сільській раді було отримано відповідь, що це земля не садівницького товариства, а лісгоспу. Ними проводилась інвентаризація землі, перевірено документи. Зазначає, що вона повідомляла [PERSON], [PERSON], що земля,яка надана їм у користування не садівничого товариства та вони не можуть користуватися , як члени садівницького товариства. Довідки про користування [PERSON], [PERSON] були видані коли збирали документи на приватизацію тоді й дізналися про порушення в кінці 2011 року. Потім прокуратура зверталась з приводу самовільного захоплення земельних ділянок [PERSON], [PERSON] та свідком давала покази з цього приводу у прокуратурі. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 року N 220 "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.03.2015 за N 231/26676, та згідно Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 23.04.2012 року N 498 (зі змінами) на період з 01 квітня 2015 року до 31 серпня 2015 року включно, розрахунки за спожиту електроенергію із побутовими споживачами (населенням) здійснюватимуться за затвердженими тарифами: населенню, яке розраховується з постачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об'єднане сом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків електроенергія відпускається за тарифом - 63 грн. за 1 кВт/год (з ПДВ). Правила користування електричною енергією затверджені постановою НКРЕ від 1.07.1996 № 28 (зі змінами) (далі - ПКЕЕ). Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб (крім населення). При цьому, садове товариство, як юридична особа укладає договір про постачання електричної енергії з енергопостачальником та сплачує за електричну енергію, спожиту членами товариства за показами загального розрахункового приладу обліку. Тобто електрична енергія продається юридичною особою - постачальником електричної енергії іншій юридичній - садовому товариству на межі балансової належності електричних мереж зазначених субєктів взаємовідносин. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 149 від 21.05.2014 (діючої з 1.06.2014 року) та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23.05.2014 р. № 749 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.05.2014 р. за № 566/25343), населенню, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об'єднане шляхом створення юридичної особи, крім гуртожитків, електроенергія відпускається за тарифом - 41,94 грн. за 1 год (з ПДВ). Позивач за зустрічним позовом зазначає, що станом на 12.02.2015 року такі договори позивачами укладені не були не зважаючи на неодноразові звернення до позивачів за первісним позовом з боку керівництва СТ «Мрія» про необхідність їх укладення. Відповідно до довідки за вих.№ 3 від 02.07.2015 р. [PERSON] товариство «Мрія» є власником електромереж садового товариства Між [PERSON] товариство «Мрія» та ПАТ «Київобленерго» бул укладено договір на постачання електричної енергії № 9115 від 01.07.2013 року. [PERSON] була підключена до електромереж СТ «Мрія» та користувалася послугами з газопостачання та електроенергії з 2010 року. Згідно тарифів на постачання електричної енергії СТ «Мрія», встановлених рішенням загальних зборів членів СТ «Мрія» від 21.09.2014 року, ціна за 1 квт. Електроенергії становить 0,50 грн. Остання сплата за спожиту електроенергію була проведена 8 серпня 2014 року показаннями електролічильника за користування електроенергію в будинку становили 20\~261 квт., за користування зовнішнім освітленням 42\~223 квт. Таким чном , станом на 25.06.2015 року [PERSON] не сплатила за використання 11\~959 квт. електроенергії та має заборгованість перед СТ «Мрія» у сумі - 5\~979,50 грн. Як вбачається з матеріалів справи, садівницьким товариством «Мрія» було надіслано позивачам за первісним позовом попередження з вимогою про укладення договорів про користування електромережами ГО СТ «Мрія» та оплатою боргу по електроенергії . Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, даної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка лягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може лягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні їх негативних наслідків. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Проте, [PERSON]М та [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів щодо тих втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, заподіяних йому незаконними діями відповідача в частині визначеного ним розміру моральної шкоди в сумі 10 000, 00 грн.. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову. Що стосується вимог позивача за зустрічним позовом щодо стягнення з [PERSON] на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 4500,00 гривень суд знаходить вказані вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ ст. 79 ЦПК України\~ судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3\~ ст. 79 ЦПК України\~ до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ ст. 84 ЦПК України\~ витрати, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так, відповідно до\~ статті 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах від 20.12.2011\~ розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З огляду на зазначене, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема,\~ \~ наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем адвокату коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо з підготовкою процесуальних документів та супроводження даної судової справи. Так, представником позивача за зустрічним позовом було надано квитанцію від 27 травня 2015 року на оплату юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 3 від 26.05.2015 року у розмірі 1700,00 грн. квитанція від 22 червня 2015 року на полату юридичних послуг згідно договору про наладння юридичних послуг № 3 від 26.05.2015 року у розмірі 2800 грн. 00 коп. та акт виконаних робіт від 26.05.2015 року та від 09.07.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Аналізуючи все вищевикладене, а також документи надані представником позивача за зустрічним позовом на підтвердження витрат на правову допомогу, суд знаходить що, вказані документи можуть слугувати належними та допустимими доказами щодо підтвердження понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на правову допомогу. Враховуючи наведене, на підставі ст. 6, 12, 15 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 11,16, 23, 1167 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial