Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, у якій просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з приналежною прибудовою, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області у порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги мотивував тим, що спадкодавці на праві власності у [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області належав житловий будинок,1980 року побудови, що стверджується довідкою Отиневицької сільської ради та технічним паспортом на вказаний житловий будинок. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт від 03.11.1984 року щодо належного їй спадкового майна, яким житловий будинок, сарай та речі домашнього вжитку заповіла йому. Проживаючи на момент смерті із бабусею та у подальшому у вказаному житловому будинку, здійснюючи догляд за ним та за земельною ділянкою після смерті спадкодавці, відповідно до вимог чинного на той час законодавства, він фактично вступив в управління спадковим майном, тобто прийняв спадщину(ст.ст.548,549 ЦК (1963р.), однак у встановленому законом порядку своїх спадкових прав на вказане нерухоме майно не оформив та не одержав свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому у цьому було відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За вказаних обставин він змушений за визнанням свого права звернутись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача - Отиневицької сільської ради у судове засідання не з"явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв"язку із неявкою у судлове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорта на садибний індивідуальний будинок [ADDRESS], який виданий фізичною особою-підприємцем [PERSON] 05.11.2015 року, вказаний житловий будинок побудований у 1980 році (а.с.8-11). Факт належності вказаного житлового будинку із приналежною прибудовою [PERSON] стверджується довідкою Отиневицької сільської ради №183 від 03.11.2015 року(а.с.13). Враховуючи, що спадковий житловий будинок 1980 року побудови знаходиться у сільській місцевості, а саме у с.Отиневичі Жидачівського району Львівської області і відповідно до чинного на той час законодавства не підлягав державній реєстрації, то вважається, що [PERSON] за життя, набула право власності на дане майно (роз"яснення ВССУ лист від 16.05.2013 року). Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від [INFO] року, яке видано Отиневицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, стверджено, що [PERSON] померла [INFO] року у с.Отиневичі Жидачівського району Львівської області(а.с.6). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України (1963р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до вказаних правовідносин слід застосувати відповідні правові приписи ЦК України( в ред.1963р.) . Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкування здійснюється за законом або за заповітом. На випадок своєї смерті [PERSON], як спадкодавець, залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Отиневицької сільської ради Жидачівського району Львівської області [PERSON] 03.11.1984 року (а.с.7), відповідно до якого вона все належне їй майно заповіла позивачу у справі [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно(житловий будинок із прибудовою) та позивач, як спадкоємець за заповітом(ст.534 ЦК України (в ред.1963р.), вступив в управління спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК України (в ред.1963р.), оскільки продовжує проживати у спадковому будинку, утримує його, сплачує комунальні платежі, тобто вважається таким, що прийняв спадщину, однак спадкових прав у встановленому законом порядку не оформив та не отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, хоч став фактичним власником житлового будинку. 10.11.2015 року постановою державного нотаріуса Новороздільської державної нотаріальної контори, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами.(а.с.8). За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та за позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, слід визнати право власності на житловий будинок із прибудовою, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області, загальною площею 67,2 кв. м., житловою площею - 24,5 кв.м.. На підставі викладеного,

Outcome: approved