Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Універсальна" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування на загальну суму 55000 гривень. Свої вимоги обґрунтували тим, що 22 листопада 2016 року, біля 17 год. 30 хвилин, на 45 км+400 м автодороги Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, керуючи автомобілем „ВАЗ 21093", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем „Mercedes Benz", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 6 березня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував [PERSON] , була застрахована 28 жовтня 2016 року у ПАТ „Страхова компанія „Універсальна", правонаступником якого є ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна", згідно полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1971906. 28 березня 2017 року позивачем на підставі страхового акту № 26896/1 було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] на суму 55000 гривень. Відповідачем у добровільному порядку суму виплаченого позивачем страховоговідшкодування сплачено не було, претензію позивача було проігноровано. Посилаючись на зазначені обставини, ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна" просило стягнути на його користь з відповідача [PERSON] 55000 гривень страхового відшкодування. Представник позивача - ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна" Мухамеджанова В.В.в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна" Мухамеджанової В.В.та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував [PERSON] , була застрахована 28 жовтня 2016 року у ПАТ „Страхова компанія „Універсальна", правонаступником якого є ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна", згідно полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1971906. Згідно ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України „Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України „Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством… Відповідно до п.п. „а" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України „Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2016 року, біля 17 год. 30 хвилин, на 45 км+400 м автодороги Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, керуючи автомобілем „ВАЗ 21093", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем „Mercedes Benz", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 6 березня 2017 року, яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував [PERSON] , була застрахована 28 жовтня 2016 року у ПАТ „Страхова компанія „Універсальна", правонаступником якого є ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна", згідно полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1971906. 29 листопада 2016 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПАТ „Страхова компанія „Універсальна" із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. 3 грудня 2016 року було здійснено огляд автомобіля „Mercedes Benz", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , яким зафіксовано механічні пошкодження на вищевказаному транспортному засобі. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0080 від 20 грудня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „Mercedes Benz", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , становить 102083 гривень. Вказана дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 21 березня 2017 року ПАТ „Страхова компанія „Універсальна" було складено страховий акт, відповідно до якого страхове відшкодування, що належить до виплати, становить 55000 гривень. Згідно платіжного доручення № 120256 від 28 березня 2017 року позивачем на підставі страхового акту № 26896/1 було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] на загальну суму 55000 гривень. Відповідачем у добровільному порядку суму виплаченого позивачем страховоговідшкодування сплачено не було, претензію позивача було проігноровано. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, постанови Маневицького районного суду Волинської області від 6 березня 2017 року, заяви [PERSON] про відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП від 29 листопада 2016 року, висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0080 від 20 грудня 2016 року та додатків до нього, протоколу огляду колісного транспортного засобу від 3 грудня 2016 року, платіжного доручення № 120256 від 28 березня 2017 року, страхового акту № 26896/1, розрахунку страхового відшкодування від 27 березня 2017 року, полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1971906 від 28 жовтня 2016 року, вимоги ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна" про сплату страхового відшкодування,свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 листопада 2016 року. Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна"станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми страхового відшкодування. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки до ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна", яким було проведено виплату страхового відшкодування, перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] у розмірі 55000 гривень, слід стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ „Страхова компанія „Універсальна"55000 гривень страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код отримувача 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106) 840 гривень 80 копійок судового збору.

Outcome: approved