Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів. В позові зазначила, що рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 05 жовтня 1995 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати на місяць. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у відділі ДВС Недригайлівського районного управління юстиції. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. У зв'язку з нерегулярною сплатою аліментів у відповідача утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 19 297,88 грн. З [INFO] [PERSON] припинив сплачувати заборгованість по аліментах. Тому позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів та пеню на несплачену заборгованість по аліментах за період з [INFO] по 15 вересня 2014 року на суму 106 138 грн. 34 коп. В подальшому представник позивача [PERSON] подав заяву, якою просив залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на суму 19 297,88 грн. Ухвалою від 04 грудня 2014 року зазначена вимога залишена без розгляду. В частині стягнення з відповідача пені представник позивача в судовому засідання позов [PERSON] підтримав, просив його задовольнити та стягнути пеню лише за період з [INFO] до 15 вересня 2014 року, тобто з повноліття дитини по час звернення з позовом до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно має заборгованість по аліментах, крім того сплачує аліменти на сина [PERSON], який продовжує навчання у розмірі 300 грн. щомісяця. Заборгованість по аліментах він згоден сплачувати частинами, але пеню платити не згоден, оскільки ніде не працює, не має постійного доходу, існує за рахунок підсобного господарства. Належним чином повідомлений [PERSON], третя особа по справі, в судове засідання не з'явився. Представник відділу ДВС Недригайлівського РУЮ, третя особа по справі, в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с.35). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] його батьками зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], позивач та відповідач 24 вересня 1996 року розірвали шлюб, про що зроблений актовий запис №43. Прізвище позивача після розірвання шлюбу "[PERSON]" (а.с.9). [PERSON] змінив прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", про що свідчить копія свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно рішення Недригайлівського районного суду від 05 жовтня 1995 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати на місяць (а.с.10). Виданий на підставі вказаного рішення виконавчий лист знаходиться на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції з 07 квітня 2009 року. Відповідно до інформації, наданої заступником начальника ВДВС Недригайлівського РУЮ 01 жовтня 2014 року за № 4880/02-33 (а.с.36-36а), на протязі всього періоду примусового виконання цього виконавчого листа боржник [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти на користь [PERSON], у зв'язку з чим на день повноліття [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 19 297,88 грн. Станом на 01 жовтня 2014 року сума заборгованості по аліментах не змінилася. 23 травня 2013 року на виконання до ВДВС Недригалівського РУЮ надійшов виконавчий лист Недригайлівського райсуду № 2/258/114/13 від 22 травня 2013 року про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. Протягом перебування виконавчих листів на виконанні, державними виконавцями ВДВС Недригайлівського РУЮ вчинялись дії про з'ясуванню майнового стану боржника. Встановлено, що за боржником зареєстровано 1/3 частина квартири в [ADDRESS], на яку накладено арешт. Згідно повідомлень Податкової служби України та Пенсійного фонду України, Недригайлівського районного центру зайнятості, [PERSON] ніде не працює, на обліку як безробітний не перебуває. Має у власності земельні ділянки, які знаходяться в оренді СТОВ "Дружба-Нова". Про те, що [PERSON] сплачував аліменти в обсязі значно меншому, ніж визначено рішенням Недригайлівського районного суду від 05 жовтня 1995 року, а з [INFO] взагалі перестав сплачувати заборгованість по аліментах, свідчать і довідки ВДВС Недригайлівського РУЮ (а.с.14-16). Відповідно до інформації ВДВС від 21 січня 2015 року № 54/02-36 розмір заборгованості зменшився за рахунок коштів, що утримані СТОВ "Дружба-Нова" з нарахованих [PERSON] орендних платежів та на час розгляду справи становить 18 399,7 грн. (а.с.86). Як вбачається з пояснень відповідача розмір заборгованості по аліментах ним не оспорюється. Відповідач також пояснив, що інших дітей на його утриманні немає, на здоров'я не скаржиться, проживає з матір'ю пенсіонеркою, стан здоров'я якої теж задовільний. Згідно ч.1, 2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз'яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов, повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Ст. 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З урахуванням наведеного, суд погоджується з визначеним позивачем розміром пені, що виникла в результаті заборгованості по сплаті аліментів тільки за період з [INFO] по 15 вересня 2014 року включно, що становить 106 138,34 грн. (19 297,88 х 1% х 550 днів), оскільки позивач самостійно розпоряджається своїми правами щодо предмету спору. Оскільки відповідач на порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів відсутності його вини щодо несплати аліментів у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з нього пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Посилання відповідача на те, що він не має постійного доходу, не працює через відсутність робочих місць, суд до уваги не бере, оскільки з матеріалів справи вбачається, що він на обліку в центрі зайнятості населення як безробітний не перебував, що свідчить про відсутність у нього наміру працевлаштуватись та сплачувати аліменти. Також відповідач на виклики державного виконавця не з'являвся, про наявність у нього земельної ділянки державному виконавцю не повідомив, у зв'язку з чим звернути стягнення на дохід від оренди землі державний виконавець зміг лише в 2014 році, після надходження інформації про неї від Держкомзему. Водночас, суд зазначає, що заявлена позивачем сума неустойки не є співмірною, бо значно перевищує розмір заборгованості по аліментам. Тому суд, виходячи з положень ч.2 ст.196 СК України та з огляду з на матеріальний та сімейний стан платника аліментів, вважає за можливе зменшити вказаний розмір неустойки, оскільки відповідач проживає з непрацездатною матір'ю, сплачує аліменти у розмірі 300 грн щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, та за цим виконавчим листом на час розгляду справи заборгованості не має (а.с.86). Враховуючи зазначене. суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати аліментів на суму 18 000 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК з позивача та відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial