Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

30.12.2014 року (а.с.94) ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11163756000 від 01.06.2007 року у розмірі 38 116 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.12.2014 року становить 604 306,18 грн; звернення стягнення на майно, отримане [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.11.2011 року, а саме: автомобіль марки RENAULT Megan, 2007 року випуску, напівпричеп бортовий - Е, марки KOGEL, модель SN24P100/1/120, 2000 року випуску; напівпричеп - фургон марки ПР, модель PACTON TLX42199, 1991 року випуску, напівпричеп бортовий - Е, марки KRON модель SDP24EL, 1992 року випуску, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-5). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11163756000 про надання останньому кредиту у розмірі 52 600,00 доларів США на строк до 31.05.2018 року, зі сплатою 19,5 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором, укладено договір іпотеки між [PERSON] та [PERSON], згідно якого в іпотеку передано трикімнатну квартиру № 4 загальною площею 68,8 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS]. В наступному 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", відповідно до договору факторингу №1, свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредиту. До судового врегулювання заборгованості стало відомо про смерть [INFO] [PERSON] Після звернення до Другої Чернігівської нотаріальної контори стало відомо, що на ім'я брата спадкодавця [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки RENAULT Megan, 2007 року випуску, напівпричеп бортовий - Е, марки KOGEL, модель SN24P100/1/120, 2000 року випуску; напівпричеп - фургон марки ПР, модель PACTON TLX42199, 1991 року випуску, напівпричеп бортовий - Е, марки KRON модель SDP24EL, 1992 року випуску. Відповідач [PERSON] не повідомив ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" про отримання свідоцтва про право на спадщину, а тому вважають, що він ухиляється від сплати боргу за кредитним договором від 01.06.2007 року. У судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги (а.с.200-201), просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11163756000 від 01.06.2007 року у розмірі 38 116 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 893 439 грн 04 коп, в іншій частині позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю, з підстав зазначених в позові та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у його задоволенні, відповідно до письмових заперечень, які долучено до матеріалів справи (а.с.73-79). Крім того, просили застосувати строк позовної давності та відповідно до ст. 257 ЦК України відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, про поважні причини неявки суду не відомо. Суд визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача [PERSON] за наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", відповідно до договору факторингу №1, свої права вимоги за зобов'язаннями [PERSON] по кредиту. Представники третіх осіб Другої Чернігівської нотаріальної контори та ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, від представника Другої Чернігівської нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні питання по суті посилалися на розсуд суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного: 01 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту №11163756000, згідно з умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 52 600 доларів США, з процентною ставкою 13% річних та остаточною датою повернення 31 травня 2018 року, на споживчі потреби. У відповідності до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти та комісії за кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с.13-21). В забезпечення зобов'язань за зазначеним кредитним договором 01 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] і [PERSON], було укладено іпотечний договір №3007Z180, відповідно до умов якого в заставу банка було передано трикімнатну квартиру загальною площею 68,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-12). Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.82). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] станом на [INFO] за кредитним договором №11163756000 від 01.06.2007 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 38 116 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 22.12.2014 року становить 604 306,18 грн (а.с.41-43), а станом на 31.03.2015 року становить 893 439,04 грн, з них: заборгованість по кредиту - 37 853,55 доларів США та заборгованість по відсоткам . Відповідно ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 08 листопада 2010 року до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора ПАТ «УкрСиббанк» про визнання майнової вимоги до усіх спадкоємців [PERSON] у розмірі 50 871,10 грн, на підставі якої була заведена спадкова справа після померлого 20.07.2010 року [PERSON] (а.с.59). В подальшому, 25.11.2010 року до нотаріальної контори надійшла претензійна вимога до спадкоємців спадкодавця [PERSON] від ПАТ КБ «Надра» (а.с.61) Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори також звернувся брат покійного [PERSON], а донька померлого [PERSON], дружина покійного [PERSON] та мати померлого [PERSON] - із заявами про відмову від одержання належної долі спадщини, що підтверджується копією матеріалів із спадкової справи №753/2010 (а.с.59-72). Таким чином, спадкоємцем за борговими зобов'язаннями [PERSON] є [PERSON] 28 січня 2011 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка складається з: автомобіля марки RENAULT Megan, 2007 року випуску, д.р.н. [NUMBER], напівпричепа бортового-Е марки «Kogel», 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER], напівпричепа-фургона марки ПР, модель «Pacton TLX42199», 1991 року випуску, д.н.з. [NUMBER], напівпричепа бортового-Е, марки «Krone», 1992 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с.80). За змістом ст. 1218, ч 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину та кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правонаступник [PERSON] відповідає за боргами [PERSON] в межах вартості спадкового майна. Однак, вартість спадкового майна повинна бути доведена позивачем, сума заборгованості кожного зі спадкоємців повинна бути визначена виходячи зі встановленої ринкової вартості майна на час відкриття спадщини (Ухвали ВССУ від 06 лютого 2013 р. по справі №6-1096св13 і від 31 жовтня 2012 року по справі №6-26217св12). Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28.03.2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємця (а.с.86-88) стягнуто з останнього 18 825, 33 доларів США заборгованості за кредитним договором від 07.03.2007 року та 1 136,12 доларів США заборгованості за кредитним договором від 01.02.2008 року. Постановою Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 11.06.2014 року відкрито виконавче провадження по виконавчому документу, виданому на підставі зазначеного рішення суду (а.с.122). Згідно копій квитанцій про сплату боргу за кредитними договорами (а.с.157-181), [PERSON] сплачено ПАТ КБ «Надра» в період з 2010 року по 2013 рік 16 344,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить130 240 грн 68 коп. Відповідно до повідомлення ПАТ КБ «Надра» станом на 02.10.2014 року заборгованість за кредитним договором №11/МК/2008-840 від 01.02.2008 року погашена повністю, а залишок непогашеної заборгованості за кредитним договором № 12/МК2007-840 від 07.03.2007 року становить 14 817,33 доларів США (а.с.156). Всупереч обов'язку доказування, представником позивача не надано відповідних доказів на підтвердження ринкової вартості спадкового майна на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1281 ЦК України закріплено обов'язок спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 27.07.2010 року спадкоємець [PERSON] звернувся з заявою до начальника відділення №42 АТ «УкрСиббанк» з повідомленням про смерть свого брата (а.с.81). Про видачу свідоцтв про право на спадщину державним нотаріусом було надіслано повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ КБ «Надра» 28 січня 2011 року (а.с.72). За таких умов, суд приходить до висновку, що про смерть боржника [PERSON] ПАТ «УкрСиббанк» дізналося у липні 2010 року(а.с.81), крім того 11.11.2010 року саме за претензійною вимогою ПАТ «УкрСиббанк» було відкрито спадкову справу після померлого [PERSON] (а.с.59) та в січні 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» було повідомлено про видачу свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу за №1, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги до боржників банку. Відповідно до договору факторингу, права вимоги від клієнта до фактора переходять у дату відступлення, після чого фактор набуває права вимоги від боржників і гарантів виконання всіх зобов'язань за первинним договором та договорами забезпечення (а.с.26-30, 37-39, 113-121). Згідно п.1.2 Договору факторингу від 12.12.2011 року обсяг прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку №1 до цього договору. Відповідно до виписки з додатку № 1 до вказаного договору факторингу (а.с.154), фактор набуває права вимоги від боржників, зокрема: за договором про надання кредиту №11163756000, укладеного 01 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] Згідно копії акту приймання-передачі від 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», відступлення прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання цього акту (а.с.153). Представник позивача ТОВ «Кей-Колект» протягом розгляду справи судом заперечував той факт, що товариство було обізнано з питання відкриття спадщини після смерті [PERSON] та успадкування його прав та обов'язків відповідачем [PERSON] та зазначав, про те, що про відкриття спадщини після померлого боржника [PERSON] стало відомо лише в листопаді 2011 року (а.с.35). Однак, на підтвердження даних доводів, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, представником позивача не надано належних та допустимих доказів. Так, відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язані повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Суд не приймає до уваги, як належний та допустимий доказ - довідку ТОВ «Кей-Колект» від 11.02.2015 року (а.с.155) про те, що під час відступлення права вимоги за спірним кредитним договором було передано кредитний договір, іпотечний договір та інша інформація по боржнику, однак ПАТ «УкрСибббанк» про смерть [PERSON] не повідомляв, оскільки як вбачається з повідомлень від 15.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» про відступлення права вимог за кредитним договором на ім'я боржників та поручителів (а.с.146-148), уся документація, інформація та дані по боржникам та поручителям передані ТОВ «Кей-Колект». За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач міг дізнатися про смерть боржника [PERSON] під час укладання договору факторингу №1 від 12.12.2011 року та складання 12.12.2011 року акту приймання-передачі прав вимоги. Оскільки ПАТ «УкрСибббанк» стало відомо про смерть боржника 27 липня 2010 року (а.с.81-82), а претензію до спадкоємців боржника Банком було направлено до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори 08.11.2011 року, то позивачем ТОВ «Кей-Колект» не було пропущено строк передбачений ст. 1281 ЦК України. В той же час з позовом до суду ТОВ «Кей-Колект» звернувся лише 30 грудня 2014 року (а.с.44). Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності (а.с. 195-196). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно ст.262 ЦК України зміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у задоволенні позову. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). З викладеного випливає, що в силу ст.ст. 257, 264 ЦК України строк позовної давності по даній справі слід обчислювати з 28.01.2011 року - моменту отримання свідоцтва про право на спадщину та повідомлення державним нотаріусом ПАТ «УкрСиббанк» про видачу зазначеного свідоцтва і станом на день подачі ТОВ «Кей-Колект» позовної заяви - 30.12.2014 року (а.с. 44) він сплив. Про поновлення цього строку позивач не заявляв. До того ж, представник позивача стверджує, що строк позовної давності ТОВ «Кей-Колект» не пропущено, що суперечить вищевказаним статтям. За таких обставин, строк позовної давності по даній справі позивачем пропущено без поважних причин. Беручи до уваги, що ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності і безпідставно вважає, що цей строк ним не пропущено, а [PERSON] заявив про застосування судом при вирішенні даної справи строку позовної давності, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України у задоволенні вимог позивача належить відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутністю підстав для його поновлення. Крім того, слід відмовити у задоволенні позову і до відповідача [PERSON], оскільки позивачем не пред'явлено жодних позовних вимог до останньої, до того ж [PERSON] не являється спадкоємцем за борговими зобов'язаннями [PERSON] З огляду на вищевказане суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати стягненню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed