Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь неустойки за прострочення сплати аліментів на сина [PERSON], [INFO], в сумі 5382,20 гривень та судових витрат. Позовні вимоги мотивані тим, шо із [PERSON] вона одружилася 08.09.1990 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 24.01.2007 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. На підставі судового наказу Хмільницького міськрайонного суду від 07.09.2010 року відповідач зобов"язаний виплачувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] зі всіх видів заробітку в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімумум на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 06.09.2010 року. Внаслідок невиконання [PERSON] рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 14020,87 гривень, що підтверджується розрахунком відділу ДВС Хмільницького МРУЮ № 03-3809 від 13.05.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за коджен день прострочення. За 2010 рік - 350,62 гривень; за 2011 рік - 1229,77 гривень; за 2012 рік - 1451,41 гривень; за 2013 рік - 1682,28 гривень; за 2014 рік - 668,12 гривень, а всього за період з 01.09.2010 року по 31.05.2014 року - 5382,20 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд та вирішення справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, місце і час судового засідання повідомлений належним чином і через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.6). Відповідно до судового наказу Хмільницького міськрайонного суду від 07.09.2010 року у справі № 2-н-99 відповідач [PERSON] зобов"язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] зі всіх видів заробітку в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімумум на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття, розпочинаючи з 06.09.2010 року (а.с.8). Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] судового наказу Хмільницького міськрайонного суду, за ним станом на 13.05.2014 року утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 14020,87 гривень, що підтверджується розрахунком відділу ДВС Хмільницького МРУЮ № 03-3809 від 13.05.2014 року (а.с.10,11). Згідно розрахунку зробленого позивачем [PERSON], розмір пені у зв"язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів з вини відповідача [PERSON] становить: за 2010 рік - 350,62 гривень; за 2011 рік - 1229,77 гривень; за 2012 рік - 1451,41 гривень; за 2013 рік - 1682,28 гривень; за 2014 рік - 668,12 гривень, а всього за період з 01.09.2010 року по 13.05.2014 року - 5382,20 гривень. Частиною першою чтатті 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач у справі [PERSON] позовні вимоги визнав повністю в сумі 5382,30 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення по цивільній справі" роз"яснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем [PERSON] у даній справі, так як це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved