Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] у квітні 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5154 грн 20 коп, моральну шкоду у сумі 10000 грн. та понесені судові витрати. В ході судового розгляду, за клопотанням позивача, до участі у розгляді справи залучено співвідповідачем Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 16 листопада 2014 року близько 17 год. вона на своєму велосипеді рухалася по вул. Цибаня у м. Пирятині в напрямку с. Верхоярівка Пирятинського району Полтавської області. На перехресті вул. Цибаня та Кулініча її наздогнав автомобіль ВАЗ 2101 під керуванням відповідача [PERSON]А, який у порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України допустив зіткнення з її велосипедом. Внаслідок наїзду позивач отримала тілесні ушкодження, після чого була госпіталізована та проходила лікування у Пирятинській ЦРЛ з 16.11.2014 по 09.12.2014 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірної гематоми лобної та тімяної області голови зліва, виражені вегето-судинні і емоційно-вольові порушення, гіпертонічна хвороба 2 ступеня. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Як зазначено в позові, матеріальні збитки, заподіяні позивачу в результаті пошкодження її велосипеда та витрати, повязані з лікуванням після ДТП становить 5 154,20 грн. Просить стягти вказану суму з відповідача, а також заподіяну їй моральну шкоду у сумі 10 000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що після ДТП двічі проходила курс лікування. У березні- квітні 2015 року вона лікувалася у Гребінківській ЦРЛ у звязку із загостренням гіпертонічної хвороби після перенесених травм внаслідок ДТП. Оскільки страхова компанія відмовляється відшкодувати їй витрати, понесені на лікування у цьому закладі, просила стягти їх з винуватця ДТП [PERSON] Уточнила позовні вимоги в частині відшкодування збитків за пошкодження велосипеда, просить стягти суму, яка складає вартість запчастин, що підлягають заміні у розмірі 1230 грн. Розмір моральних збитківобґрунтовує тим, що у звязку із заподіяними їй внаслідок ДТП травмами, вона перенесла значні моральні та фізичні страждання. На даний час у неї постійно зявляються головні болі, порушився сон, вона стала знервованою, у звязку з чим у неї постійно виникають сварки з близькими та знайомими людьми, вона втратила бажання жити. Крім того, у неї зявився страх виїзду на дорогу. У звязку з таким депресивним станом вона була змушена звернутися до психіатра, яка призначила їй курс лікування. Їй та її рідним довелося позичати кошти для придбання необхідних для її лікування медикаментів, що є принизливим для неї. Натомість, відповідач не відшкодував їй жодної копійки та не поцікавився станом її здоровя. Така його поведінка ще більше посилює душевний біль, який вона відчуває після пережитого. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» у судове засідання не зявився, просив слухати справу у його відсутність та направив письмові заперечення щодо позову. У своїх запереченнях визнав, що ДТП, яка сталася 16.11.2014 року за участю потерпілої [PERSON] та водія забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], є страхом випадком. Водночас, за попередньою оцінкою за висновком експерта є підстави для визначення страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю потерпілої особи, у розмірі 1786, 61 грн. Не підлягають страховому відшкодуванню 851,44 грн витрат, не повязаних з лікуванням основного діагнозу та які не мають лікарського призначення. Враховуючи викладене та розмір прогнозованої виплати за шкоду заподіяну здоровю, страхове відшкодування моральної шкоди становить 89,33 грн. Вважає, що вбачаються підстави для прогнозування страхової виплати за шкоду, заподіяної майну потерпілої особи внаслідок пошкодження велосипеда «Україна» у розмірі 1230 грн, за умови надання потерпілою документів, які підтверджують її право власності на нього. Відповідач [PERSON] позов не визнав у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що відповідальність по відшкодуванню завданих позивачу матеріальних збитків покладається на страхову компанію, якою застраховано його цивільну відповідальність, а заподіяні їй моральні страждання та право на їх відшкодування позивач не довела. Як зазначено у ст.\~10,\~11 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 16 листопада 2014 року близько 17 год. в м. Пирятині Полтавської області по вул. Цибаня з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої останній, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER], не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, у результаті чого допустив зіткнення з велосипедом під керуванням [PERSON], який рухався попереду, в результаті чого автомобіль та велосипед отримали технічні ушкодження, чим порушив п.12. 3 Правил дорожнього руху України. (а.с.104-105). Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП(а.с.16), яка відповідно до вимог\~ст. 61 ЦПК України\~є обовязковою для суду, що розглядає\~справу\~про цивільно-правові\~наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали\~місце\~події та\~чи вчинені\~вони\~цією особою. Згідно\~статті 22 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166\~ЦК України, шкода яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER], є відповідач [PERSON] (а.с.120). На момент пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом № АІ/1767164 обовязкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів від 08.08.2014 (а.с.47). Страхувальником згідно полісу є [PERSON], страховиком - відповідач ВАТ НАСК «Оранта». Забезпеченим транспортним засобом за договором є автомобіль ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров'ю потерпілого становить 100 000 грн на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну 50\~000 грн. Відповідно зазначеного Полісу виплата страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну третьої особи внаслідок ДТП здійснюється відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За приписами ст.23 вказаного закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана, зокрема з лікуванням потерпілого. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів (ч.1 ст. 24 Закону). Матеріалами справи встановлено, що потерпіла [PERSON] внаслідок ДТП, яка трапилася з вини відповідача [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження (а.с.8), що спричинили короткочасний розлад здоровя, після чого була госпіталізована та проходила лікування у Пирятинській ЦРЛ з 16.11.2014 по 09.12.2014 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірної гематоми лобної та тімяної області голови зліва, виражені вегето-судинні і емоційно-вольові порушення, гіпертонічна хвороба 2 ступеня (а.с.19). На придбання медикаментів та лікарських препаратів нею було витрачено кошти у сумі 1862,81 грн, розмір яких підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій та чеків на придбання ліків та який не оспорюється відповідачем (а.с.25-28). Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування, особа, яка має право на відшкодування подає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п. 35.2 Закону. [PERSON] 16 червня 2015 року звернулася із заявою до ВАТ НАСК «Оранта» про виплату їй страхового відшкодування з відповідними документами (а.с.69), проте рішення про його виплату відповідачем до сьогодні не прийнято. При цьому суд вважає такими, що є необґрунтованими заперечення відповідача в тій частині, що не підлягають відшкодуванню позивачу кошти в сумі 76,20 грн, витрачені потерпілою на придбання препарату «церукал», як такі, що не повязані з лікуванням основного діагнозу та які не мають лікарського призначення. З епікризу хворої [PERSON] (а.с.19) вбачається, що даний препарат приймався нею за призначенням лікаря під час проходження лікування в Пирятинській ЦРЛ з 16 по 28 листопада 2014 внаслідок отриманих в результаті ДТП травм. Сума шкоди, заподіяної здоров'ю потерпілої [PERSON] в сумі 1862,81 грн, за відшкодуванням якої вона звернулася, не перевищує ліміт відповідальності страховика ВАТ НАСК «Оранта» за договором страхування. Таким чином вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині витрат, повязаних з лікуванням потерпілої з 27.03.2015 по 06.04.2015 у Гребінківській ЦРЛ Полтавської області з діагнозом ішемічна хвороба серця, кардіосклероз атеросклеротичний (а.с.23), слід відмовити, виходячи з наступного. Передусім, понесені позивачем витрати в сумі 200 грн. згідно квитанції від 27.03.2015 (а.с.31) не підлягають відшкодуванню, оскільки зазначені витрати відносяться до благодійних внесків, які є добровільними і їх відшкодування законом не передбачено. Крім того, позивач належними доказами не довела, що вказане лікування було безпосередньо повязане з наслідками ДТП, яке сталося 16.11.2014, а не загостренням давніх хвороб. У судовому засіданні позивач пояснила, що страждала на гіпертонічну хворобу раніше - до того, як потрапила у ДТП. Правовідносини, які виникли з договору страхування є зобов'язальними і у такому випадку моральна шкода, в силу положень ст. 611 ЦК України, може відшкодовуватися лише тоді, якщо сторони погодили таку умову в договорі страхування чи, якщо таке відшкодування встановлене у законі. У договорі страхування, укладеному [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» умова про відшкодування страховиком моральної шкоди відсутня. Згідно ст.26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сраховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Враховуючи викладене, на користь позивачки із ВАТ НАСК «Оранта» підлягає до стягнення 93,10 грн у відшкодування моральної шкоди, що складає 5 % від суми шкоди, заподіяної здоровю -1862,81 грн. Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У результаті ДТП також був пошкоджений транспортний засіб позивача велосипед «Україна». Позивач надала страховику документи про вартість запчастин до велосипеда аналогічної марки, у звязку з чим відповідач погодився, що розмір збитків заподіяних майну потерпілої складає 1230 грн (а.с.113). Щодо розміру відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу належних доказів суду не було надано. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення вказана сума. При цьому, доводи відповідача ВАТ НАСК «Оранта» про відсутність документів, що підтверджують право власності позивачки на вказаний велосипед суд не приймає до уваги, оскільки законом презюмується право власності особи на майно, що не підлягає державній реєстрації у відповідних органах. В результаті ДТП також було пошкоджено інше майно, належне позивачу відро пластмасове вартістю 24 грн (а.с.28), вартість якого підлягає відшкодуванню на її користь, та дві вудочки телоскопічні, про що зафіксовано слідчим у протоколі огляду предметів від 27.12.2014 (матеріали кримінального провадження №12014170290000657). Проте, розмір завданої позивачу матеріальної шкоди пошкодженням вказаних вудок не підтверджується належними доказами, так як товарний чек про їх вартість, який є в матеріалах справи (а.с.28), суд не може взяти до уваги, оскільки на ньому відсутні реквізити закладу торгівлі та продавця, що його видав. Згідно ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а згідно ст. 36.6 цього ж Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. За умовами договору страхування розмір франшизи ВАТ НАСК «Оранта» встановлено у розмірі 510 грн. Тому загальний розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню із страховика на користь позивача з урахуванням франшизи становить 2699,91 грн, а вказана сума франшизи підлягає стягненню із особи, відповідальної за завдані збитки - відповідача [PERSON] Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд зазначає, що розмір заподіяних позивачу реальних збитків, повязаних із лікуванням становить 1862,81 грн, не перевищує ліміту страхового відшкодування за страховим полісом, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] решти коштів, витрачених на її лікування, які відмовляється виплатити їй страховик є безпідставними. Недоведеність розміру заподіяного збитку перед страховиком не є підставою для стягнення вказаної суми з особи, що повинна відповідати за завдану шкоду. Враховуючи викладене, у задоволенні вимог позивача в цій частині до [PERSON] слід відмовити. Пункт 1 ч. 2. ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоров'я. Під час судового розгляду позивач обґрунтувала вимоги в цій частині позову тим, що понесла моральні страждання, що пов'язані із ушкодженням її здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що завдало їй значних та тривалих фізичних страждань. Через постійні головні болі потерпіла стала знервованою, не мала можливості нормально жити, загострилася її гіпертонічна хвороба, вона була змушена звернутися за допомогою до лікаря-психіатра, що стверджується даними амбулаторної картки хворої [PERSON] Вказане також підтвердили у судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] Частиною 2 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини ...фізичної або юридичної особи, яка її завдала : 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана позивачу полягає у душевних стражданнях, завданих ушкодженням її здоров'я, і ця шкода, на думку суду, підлягає відшкодуванню. При цьому суд враховує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] та вважає правильним зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, визначений позивачем, до 3000 гривень з урахуванням обставин справи та засад розумності, виваженості та справедливості. Заподіяння моральної шкоди в більшому розмірі позивачем не доведено. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення: з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 127, 60 коп на користь позивача та з відповідача [PERSON] на користь держави - 243,60 грн - у розмірі недоплаченої позивачем суми судового збору при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial