Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом і повідомив, що 24.05.2014 року у м.Києві на вул.Боженка - вул.Володимиро-Либідська сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були [PERSON], який керував автомобілем марки «ДЕУ ЛАНОС», державний номерний знак [NUMBER] та [PERSON], яка керувала автомобілем марки «ФОЛЬКСВАГЕН», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 29.05.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ФОЛЬКСВАГЕН», отримав механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку становить 7326,13 грн. Зазначений автомобіль був застрахований власником в ПАТ «Страхова компанія «Соверен», яка відповідно до укладеного договору виплатила його власнику страхове відшкодування, в розмірі 5747,95 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» строком до 28.08.2014 року, яка 26.08.2014 року сплатила страхове відшкодування в розмірі 5247,95 гривень. Залишок заборгованості становить франшиза 500 гривень. Таким чином [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь ПАТ «Стахова компанія «Соверен» суму в розмірі 500 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] на його користь, матеріальну шкоду в розмірі 500 грн., а також витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача - ПАТ "Страхова компанія "Соверен" Кудлай А.А., яка діє на підставі довіреності, не з'явилась, направила суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. За цих обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтовапний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ст.ст. 5, 22, 28, 29 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. передбачено, що страховиком при настанні страхового випадку відшкодовується у встановленому цим законом порядку оцінена шкода, яка завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Тобто, страховою компанією відшкодовується шкода - збиток, нанесений третій особі з вини страхувальника. Відповідно до п.36.4. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування " та вимог статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом 3 ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений законом. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором страхування, виплативши страхувальнику належне йому страхове відшкодування, внаслідок чого зазнав матеріальних витрат з вини відповідача. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме страхування, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. 24.05.2014 року у м.Києві на вул.Боженка - вул.Володимиро-Либідська сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були [PERSON], який керував автомобілем марки «ДЕУ ЛАНОС», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] та [PERSON], яка керувала автомобілем марки «ФОЛЬКСВАГЕН», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є ПрАТ «Інститут Землевпорядних Технологій», в особі Генерального директора [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 29.05.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ФОЛЬКСВАГЕН», отримав механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку становить 7326,13 грн. Зазначений автомобіль був застрахований власником в страховій компанії «Соверен», яка відповідно до укладеного договору виплатила його власнику страхове відшкодування, в розмірі 5747,95 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» строком до 28.08.2014 року, яка 26.08.2014 року сплатила страхове відшкодування в розмірі 5247,95 гривень. Таким чином, різниця між завданою та відшкодованою шкодою становить франшиза 500 гривень. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів. З постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 29.05.2014 року видно, що [PERSON] 24.05.2014 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос», д.н.з. [NUMBER], по вулиці Боженка в м.Києві, не обрав безпечної дистанції руху, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. З договору страхування транспортного засобу № 1-438-010/13 від 02.09.2013 р. видно, що автомобіль «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] застрахований власником в страховій компанії «Соверен». Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видно, що з 19.09.1997 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Соверен» є зареєстрованим, серія АВ № 174757. Згідно Страхового Акту № 07\\14-10 Т від 09.07.2014 року Страхова компанія «Соверен» прийняла рішення виплатити ПАТ «Інститут Землевпорядних Технологій» страхове відшкодування в сумі 5747,95 грн. З листа ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 5026 від 07.08.2014 року видно, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/1611686. Франшиза згідно Полісу становить 500 грн. Розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] становить 5747,95 грн. Виходячи з розрахунку (5747,95 грн. - 500,00 грн. = 5247,95 грн.) ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зобов'язалася перерахувати на рахунок ПАТ «СК «Соверен» страхове відшкодування в сумі 5247,95 грн. Згідно платіжного доручення № 101 від 09.07.2014 року видно, що Страхова компанія «Соверен» перерахувала страхове відшкодування на рахунок ПрАТ «Інститут Землевпорядних Технологій», в сумі 4888,00 грн. Згідно платіжного доручення № 102 від 09.07.2014 року видно, що Страхова компанія «Соверен» перерахувала страхове відшкодування на рахунок ПрАТ «Інститут Землевпорядних Технологій», в сумі 859,95 грн. З заяви про відшкодування матеріальної шкоди № 371 від 29.08.2014 року видно, що ПАТ «Страхова компанія «Соверен» зверталася до [PERSON] з вимогою про добровільне відшкодування заборгованості в розмірі 500,00 грн. до 15 вересня 2014 року. Ці факти та докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. З аналізу цих доказів видно, що [PERSON] 24.05.2014 року скоїв дорожньо-транспортну пригоду, з вини якого було пошкоджено транспортний засіб марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є ПрАТ «Інститут Землевпорядних Технологій». В зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ДЕУ ЛАНОС», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», остання виплатила страхове відшкодування на користь ПрАТ «Інститут Землевпорядних Технологій» в сумі 5247,95 грн. [PERSON] отримавши від ПАТ «Страхова компанія «Соверен» вимогу про добровільне відшкодування заборгованості в розмірі 500,00 грн. в строк до 15 вересня 2014 року добровільно шкоду не відшкодував. А тому відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт виплати потерпілому - ПрАТ «Інститут Землевпорядних Технологій» в ДТП страхового відшкодування витрат, а тому вважає, що з відповідача - [PERSON], на користь позивача - ПАТ «Страхова компанія «Соверен», слід стягнути в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування, в розмірі 500,00 гривень, а також витрати на оплату судового збору. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved