Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Львівської області, Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Фізичної особи підприємця [PERSON], в якому просить скасувати висновок про вартість об'єкта оцінки від 05.01.2016 р. складеного ФОП [PERSON] нежитлових приміщень, що належать на праві власності [PERSON] та розташовані по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 20 вересня 2005 року між ним та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено кредитний договір № 188. Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав в АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» кредит в сумі 680 000,00 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами терміном на 3 роки. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором [PERSON] передав у іпотеку квартиру [ADDRESS]. Крім того, 20.09.2005 року між [PERSON] та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя. 25 листопада 2007 року між [PERSON] та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору №188 від 20 вересня 2005 року. Згідно умов додаткового кредитного договору №2 від 25 листопада 2007 року до кредитного договору № 188 від 20 вересня 2005 року сума кредиту була збільшена до 300 00,00 доларів США зі сплатою 13 % за користування кредитом та встановлено кінцевий термін повернення 19.09.2010 року. Знов ж таки, з метою забезпечення виконання зобов'язань між [PERSON] та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» 26 листопада 2007 року було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки від 20.09.2005 року. Як зазначає [PERSON], на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження стосовно нього, як боржника. В порядку здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта для визначення вартості нежитлових приміщень, що розташовані по [ADDRESS] На виконання експертизи було призначено суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] Згідно висновку про вартість об'єкту оцінки складеного ФОП [PERSON] від 05.01.2016 року вартість арештованих нежитлових приміщень становить 2333404,00 грн. З даним висновком [PERSON] не погоджується, оскільки вважає його таким, що складений всупереч вимогам Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», які затверджені постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440, тому просить такий скасувати. Крім цього, [PERSON] покликається на те, що рецензування звіту оцінки нежитлових приміщень, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] не проводилося і погодитися із такою оцінкою приміщень він не може, оскільки їх початкова ціна була значно занижена. Просить суд позовні вимоги задоволити повністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позову. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Львівської області у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення. /а.с.33, 51/. Клопотання про відкладення чи про розгляд справи у відсутності представника до суду не надходило. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Лобода В.М. у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав письмові заперечення /а.с.25-29/, згідно яких вважає позовні вимоги позивача безпідставними та таким, що не підлягають до задоволення. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Львівського головного регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення. /а.с.49/. Клопотання про відкладення чи про розгляд справи у відсутності представника до суду не надходило. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду було скеровано письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог /а.с.20/, згідно яких зазначає наступне: [PERSON] у своїй позовній заяву посилається на ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та на п.61 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», зазначаючи, що висновок експерта не відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів, не містить необхідної інформації, а саме: замовника оцінки та виконавця звіту про оцінку майна; назва об'єкту оцінки та його коротку характеристику; меті і дату оцінки; вид вартості, що визначається; використані методичні підходи; величину вартості, отриману в результаті оцінки, із вказаним відповідач не погоджується, оскільки така інформація повністю відображена у висновку експерта. Крім цього, відповідач у своїх поясненнях покликається на те, що постановою ВПВР УДВС ГТУЮ від 29.02.2016 р. було призначено рецензування звіту про незалежну оцінку вартості майна - нежитлових приміщень, що належить на праві приватної власності [PERSON] та розташовані по [ADDRESS]. Для проведення рецензування було призначено експерта-оцінювача [PERSON] Так, 05.04.2016 р. [PERSON] було проведено рецензування вищевказаного звіту, про що було складено рецензію. Висновок по рецензуванню Звіту про оцінку майна: звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Враховуючи вищенаведене, вважає що вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2005 року між [PERSON] та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено кредитний договір № 188. Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав в АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» кредит в сумі 680 000,00 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами терміном на 3 роки. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором [PERSON] передав у іпотеку квартиру [ADDRESS]. 25 листопада 2007 року між [PERSON] та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 188 від 20 вересня 2005 року. Згідно умов додаткового кредитного договору № 2 від 26 листопада 2007 року до кредитного договору № 188 від 20 вересня 2005 року сума кредиту була збільшена до 300 00,00 доларів США зі сплатою 13 % за користування кредитом та встановлено кінцевий термін повернення 19.09.2010 року. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки від 20.09.2005 р. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Пустомитвіського районного суду Львівської області позовні вимоги ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» задоволено повністю. Так, 29.09.2015 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48872673 щодо виконання рішення суду на підставі виконавчого листа виданого 07.07.2015 р. Пустомитівским районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №188 від 20.09.2005 р. в сумі 422174,84 дол. США, що дорівнює по курсу НБУ 3374443,5 грн. та 455823,08 грн. - пені, а всього 3820266,58 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1820,00 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом. Частинами 1, 2 ст. 2, 3, 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу», на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Так, в межах виконавчого провадження, 22.10.2015 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] було винесено постанову про арешт та здійснено опис іпотечного майна боржника [PERSON], а саме: приміщення квартири загальною площею 98,7 кв.м. (комора в підвалі 8,0 кв.м.), що розташована за адресою: [ADDRESS]. 04.11.2015 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, було призначено СПД [PERSON], яка має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий 22.07.2014 р. за №16703/14 Фонд Державного майна України, для надання письмово висновку, звіту про оцінку описаного та арештованого майна боржника [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.26/. Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Так, 04.01.2016 р. СПД [PERSON] складено висновок про вартість майна. Вартість об'єкту оцінки на 04.01.2016 р. становить 233404,00 грн./а.с.40/. Як вбачається із зазначеного висновку, об'єктом оцінки була трикімнатна квартира загальною площею 98,7 кв.м. (приміщення квартири №1 дозволено для використання як нежитлової згідно з рішенням виконавчого комітету ЛМР від 11.12.2002 р. №541), замовником якого є ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області; вид вартості, що визначається: ринкова вартість; використані методичні підходи: порівняний. Отже, суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що вищезазначений висновок про вартість майна не відповідає вимогам викладеним в п.61 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440, оскільки всі необхідні відомості про об'єкт оцінювання відображенні у висновку. Також, позивачем на підтвердження своїх доводів про занижену суб"єктом оціночної діяльності вартості належної йому на праві приватної власності нежитлових приміщень не заслуговують на увагу суду, оскільки [PERSON] не надав жодного доказу, який би свідчив про вищу їх ринкову вартість, ніж зазначено у оспорюваному висновку. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну почну діяльність в Україні" № 2658-ІІІ від 12.07.2001 р. звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюються печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази оцінки майна. Частиною 3 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. Як вбачається із матеріалів справи 01.02.2016 р. на адресу АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області надійшов лист - повідомлення за № 09-01-45/В-2/28/112 від 25 січня 2016 року про ознайомлення з висновкам експерта СПД [PERSON], щодо ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника: приміщення квартири, загальною площею 98,7 кв.м. та комора у підвалі - 8,0 кв.м., що знаходиться за адресою:[ADDRESS]./а.с.6/. З вартістю вищевказаного заставного майна АТ «Брокбізнесбанк», визначеною експертом суб'єктом оціночної діяльності - СПД [PERSON], в сумі 233404,00 грн. без врахування ПДВ, АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не погодився, тому у відповідності до п.4 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», просив призначити рецензування звіту про оцінку майна, залучивши рецензента ТОВ «АКО ЕКСПЕРТ», юридична адреса: 03150, м.Київ, вул. Червоноармійська, буд.145/1 корп.4 оф.166. /а.с.27/. Так, 29.02.2015 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні СПД [PERSON], який також має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий 21.03.2013 р. за №14468/13 Фонд Державного майна України (строк дії до 21.03.2013 р.), для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань надання рецензії на звіт СПД [PERSON] від 05.01.2016 р., про оцінку приміщення квартири, загальною площею 98,7 м.кв., та комори у підвалі - 8,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON]./а.с.28/. Як вбачається із Рецензії звіту про оцінку майна від 05.04.2016 р., зазначено, що звіт СПД [PERSON] про оцінку приміщення квартири, загальною площею 98,7 м.кв. та комори у підвалі - 8,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. /а.с.41/. Згідно ст.13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну почну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року, при складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо - процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності. У п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказано, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. В рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 року в справі №1-10/2004 Конституційний суд України визначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що даний спір слід розглядати як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України залишити за [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed