Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

04.02.2014р. позивачка [PERSON] із вищезазначеним позовом. В позові зазначила, що 05.07.2014р. [PERSON] скоїв наїзд на велосипедиста - її неповнолітнього сина [PERSON], 2006р.н. За даним фактом було розпочато кримінальне провадження, яке було закрито у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу злочину. На час ДТП [PERSON] перебував з ТОВ «Фенікс-Авто» у трудових відносинах та скоїв ДТП при виконанні трудових обов'язків, тому вказана організація повинна нести відповідальність за дії свого працівника та відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Але відповідальність ТОВ «Фенікс-Авто» була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Враховуючи викладене просить стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрати на лікування сина в сумі 26407,20 грн. та моральну шкоду в сумі 1320,26 грн., а також стягнути з ТОВ «Фенікс-Авто» моральну шкоду в сумі 1000 грн. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та надала пояснення по суті позовних вимог. Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення, в яких зазначив, що зіткнення водія з велосипедистом було внаслідок непереборної сили, оскільки за висновками кримінального провадження водій не мав технічної можливості уникнути ДТП, просили в позові відмовити. Третя особа письмових заперечень суду не надавала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та зазначено у позові, 05 липня 2014 року о 12 год. 00 хв. у м. Запоріжжя, на вул. Челябінській, гр. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з велосипедистом [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім сином позивачки. У результаті зіткнення, [PERSON] нанесено тяжкі тілесні ушкодження. За фактом дорожньо-транспортної пригоди до єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 12014080010000318 від 05.07.2014 року. У результаті проведених слідчих дій, слідчим органів внутрішніх справ винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Тобто, фактично водія визнано невинним у скоєному ДТП. Але, вважаючи що Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» повинна сплатити на користь позивачки суму страхового відшкодування, виходячи з положень чинного законодавства України, 28 жовтня 2014 року позивачка звернулась до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. На початку листопада, на адресу позивачки надійшов лист від ПРАТ «УПСК» вих. № 242 від 06.11.2014 року у якому містилось обґрунтування відмови у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до тексту відмови, її обґрунтовано тим, що у діях водія [PERSON] відсутні порушення Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв'язку із настанням ДТП, що вказує на відсутність вини останнього. З цього, страховик зробив висновок, що і цивільно-правова відповідальність [PERSON] не настає, а відтак, позивачка не має права отримати страхове відшкодування. Суд вважає відмову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у виплаті страхового відшкодування незаконною виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Власником автомобілю [NUMBER], за довіреністю Серія ВРТ № 854330 від 01.10.2012 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Феникс-Авто» (ЄДРПОУ 38285042). Положеннями ч. 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, цивільно-правова відповідальність власника (ТОВ «Феникс-Авто») джерела підвищеної небезпеки настає навіть за відсутності вини. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Із наданих суду документів вбачається, що [PERSON] перебуває з ТОВ «Феникс-Авто» у трудових відносинах. Отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяння шкоди [PERSON] під час ДТП, виникає саме у Товариства з обмеженою відповідальністю «Феникс-Авто». Таким чином, шкода, завдана у результаті використання автомобілю БАЗ А 079.14, реєстраційний номер [NUMBER], повинна відшкодовуватись ТОВ «Феникс-Авто». Цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Феникс-Авто», застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом АС № 7216306 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 вищезазначеного закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Положеннями ч. 1 ст. 23 згадуваного закону встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров 'я. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров 'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Під час лікування [PERSON], на купівлю необхідних лікарських препаратів, було витрачено 26 407 (двадцять шість тисяч чотириста сім) грн. 20 коп., що підтверджується копіями чеків на 22 сторінках. Таким чином, ПРАТ «УПСК» повинно сплатити на користь позивачки страхове відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю сина позивачки у розмірі 26 407,20 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 26-1 вищезазначеного закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров 'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оскільки шкода заподіяна здоров'ю мого сина дорівнює 26407 грн. 20 коп., виходячи з положень ч. 1 ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума моральної шкоди яку Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» повинно сплатити на користь сина позивачки дорівнює 1320 грн. 26 коп. Також суд вважає правомірною вимогою про морального відшкодування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс Авто» у розмірі 1000 грн. Отже, відповідно до положень Цивільного кодексу України шкоду заподіяну здоров'ю сина позивачки об'єктом підвищеної небезпеки, повинно відшкодовувати ТОВ «Феникс-Авто» незалежно від наявності у діях водія [PERSON] ознак винного чи протиправного діяння. Цивільно-правова відповідальність цього товариства застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія». Тобто, ПРАТ «УПСК» відповідно до положень ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за вимогою позивачки зобов'язано сплатити на її користь страхове відшкодування за шкоду заподіяну її сину у згадуваному ДТП. Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства України, суд прийшов до висновку, що відмова ПРАТ «УПСК» у виплаті страхового відшкодування є незаконною, а відтак позивачка має право звернутись до суду з вимогою про стягнення цих коштів зі страховика у примусовому порядку. До цього часу, жодних розрахунків з Товариством з обмеженою відповідальністю «Феникс-Авто» та [PERSON] сторони не проводили. Доводи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» стосовно того, що зіткнення водія з велосипедистом було внаслідок непереборної сили, оскільки за висновками кримінального провадження водій не мав технічної можливості уникнути ДТП, а тому необхідно в позові відмовити, суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів непереборної сили суду надано не було. Стосовно вимог до ТОВ «Феникс-Авто», за якими цей відповідач позов визнав повністю, суд також зазначає, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні, заснований на законі, і тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved