Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Галицька", про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди . Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] , на праві приватної власності володіє транспортним засобом марки Renault Scenic ( реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску). 17.12.2018 року, водій , а саме відповідач по справі [PERSON] о 11.00 год. порушивши п.12. 1, 13. 1 Правил дорожнього руху, на 144 км, автодороги сполучення Львів-Ковель, керуючи автомобілем марки AUDI 100 (реєстраційний номер: [NUMBER] , 1991 року випуску), власником якого є [PERSON] , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Renault Scenic (реєстраційний номер: [NUMBER] , 2012 року випуску), внаслідок чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження. За наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано матеріальну шкоду на суму 255 576,04 грн. Даний факт підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 6894 від 04.02.2019 року, яке було проведено за заявою позивача. Стверджує, що згідно постанови Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2019 року у справі № 454/4111/18, відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №6894 встановлено, що внаслідок страхового випадку, який трапився 17.12.2018 транспортний засіб Renault Scenic (реєстраційний номер: [NUMBER] , 2012 року випуску) "фізично знищено". Згідно з ст. 30.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо- транспортної пригоди. Позивач вказує, що ремонтувати автомобіль недоцільно тому, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, визначеного в межах експертного дослідження, становитиме 690200, 31 грн. Ринкова вартість автомобіля становила 255 576,04 грн. (двісті п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 04 копійки), що підтверджується висновком № 6894 експертного автотоварознавчого дослідження. Відповідачем було укладено договір з ПАТ «Страхова компанія «Галицька» про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, як власника наземного транспортного засобу. 18.02.2019 року мною позивачем подано заяву до ПАТ «Страхова компанія «Галицька» про страхове відшкодування. За результатами даної заяви страховик, а саме ПАТ «Страхова компанія «Галицька» погодилась на здійснення страхового відшкодування у розмірі 100000 грн. Відповідно до ст. 36.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Отже, страхова виплата в повному обсязі не покриває завдану матеріальну шкоду. Як наслідок, різниця між завданою шкодою та страховою виплатою становить 155576,04 грн. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, в даному випадку в відповідача виникає відповідальність по відшкодуванні матеріальної шкоди у розмірі 155576,04 грн. Окрім того, відповідно до п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України - попередній розрахунок які позивач поніс і планує понести: 1555 грн 76 кой. судового збору; 4600 грн 00 коп. витрати на проведення експертного дослідження. Загалом 6 205 грн 00 коп. просить стягнути з відповідача по справі. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак його представник- [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, просить такі задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач, та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися повторно, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином. Від відповідача на адресу суду не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву, від представника третьої особи пояснень. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив , а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та представника третьої особи та про постановлення заочного рішення у справі. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, а як наслідок з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.12.2018 року о 11 год. 00 хв., водій [PERSON] в порушення п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху, на 144 км, автодороги сполучення Львів-Ковель, керуючи автомобілем марки AUDI 100, р.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Renault Scenic, р.н. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень. Вищевказана постанова набрала законної сили, що вбачається із її копії в матеріалах справи. Із наданої на запит суду служби автомобільних доріг у Львівській області від 24.12.2019 , щодо надання інформації по 144 км. за с.Боянець на автомобільний дорозі загального користування державного значення Р-15 Ковель-Володимир-Волинський -Червоноград-Жовква, Служба автомобільних доріг у Львівській області повідомляє, що автомобільна дорога Р-15 Ковель-Володимир-Волинський-Червоноград-Жовква проходить через Сокальський та Жовківський райони Львівської області : - в Сокальському районі від км 89+538 до км 141+800; - в Жовківському районі від км 141+800 до км 159+780 . За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу RENAULT SCENIC реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, вбачається, що власником такого є позивач по справі [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час керування транспортним засобом AUDI 100, р.н. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована у Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Галицька". Суд враховує, що позивач [PERSON] 18.02.2019 року звертався із заявою у Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Галицька" про страхове відшкодування, за результатами даної заяви страховик, а саме Пат «Страхова компанія «Галицька» погодилась на здійснення страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У зв`язку із ДТП позивачу [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду, а тому він має право на її відшкодування. Із положень частини 1 та 2 ст. 1166 ЦК України слідує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів. Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки відповідач [PERSON] визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тому саме на нього покладається відповідальність за завдану шкоду. Згідно із ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Суд враховує, що згідно ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суд звертає увагу, що з копії висновку №6894 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON] від 04.02.2019 року проведено автотоварознавче дослідження автомобіля Renault Scenic ( реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, який складений судовим експертом [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] , вбачається, що ринкова вартість автомобіля Renault Scenic, реєстраційний номер [NUMBER] , без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, становила 255576,04 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Scenic, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, визначеного в межах даного дослідження, становила 690200,31 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Renault Scenic, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, визначеного в межах даного дослідження, становила 690200,31 грн.,утилізаційна вартість автомобіля Renault Scenic, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, (в пошкодженому стані), становила 68980,00 грн. , розмір відшкодування завданої шкоди пов`язаної з «фізичним знищенням» транспортного засобу Renault Scenic, реєстраційний номер [NUMBER] , визначена як різниця вартості автомобіля до та після ДТП в контексті статті №30 в редакції Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №5090-VI (5090-17), становить - 186596,04 грн. Компетенція та кваліфікація [PERSON] підтверджується копією свідоцтва №899 , про те що йому рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії МЮУ від 29.11.2013 року присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2. визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку завданого власнику транспортного засобу , копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] , копією свідоцтва платника єдиного податку серії [NUMBER] . Оцінка виконана у відповідності до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 року №2658-III та Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів МЮ України, Фонд державного майна України, реєстр. № 724/16740 від 04.08.2009 року (із змінами). Обрана база оцінки відповідає умовам укладеного з замовником договору. Використані методичні підходи відповідають меті оцінки . Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу марки Renault Scenic (реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, власником якого є [PERSON] ), до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 186 596 грн. 04 коп., з врахуванням утилізаційної вартість автомобіля Renault Scenic, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, (в пошкодженому стані), - 68980,00 грн., виходячи з такого розрахунку: 255 576 грн. 04 коп. - 68 980грн. 00 коп. = 186 596 грн. 04коп., де: 255 576 грн. 04 коп. - ринкова вартість транспортного засобу марки Renault Scenic (реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, власником якого є [PERSON] ), до та після дорожньо-транспортної пригоди , 68980,00 грн . - утилізаційної вартість автомобіля Renault Scenic, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, (в пошкодженому стані). Так як позивачем 18.02.2019 року було подано заяву до ПАТ «Страхова компанія «Галицька» про страхове відшкодування. За результатами даної заяви страховик, а саме ПАТ «Страхова компанія «Галицька» погодилась на здійснення страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн., а тому суд приходить до висновку, що саме з відповідача у справі в користь позивача з врахуванням відшкодування підлягає стягненню 86 596 грн. 04 коп. як відшкодування заподіяної матеріальної шкоди з врахування відшкодування позивачу , як зазначив ам позивач страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. Аналізуючи звіт про оцінку транспортного засобу позивача, суд приходить до висновку, що його транспортний засіб є знищеним. А тому враховуючи положення ч.2 ст. 30 Закону України, позивачу підлягає відшкодуванню заподіяна матеріальна шкода (збиток) в розмірі 86 596 грн. 04 коп. коп., тобто різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] відповідно до квитанції №6894 від 04.02.2019 року сплачував грошові кошти за проведення експертних досліджень в розмірі 4 600 грн., а тому, суд вважає за можливим стягнути з відповідача в користь позивача витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень в повному розмірі. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 1 550 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №94989 від 12.11.2019 . Розмір сплаченого судового збору повністю відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір", а саме 1 % від ціни позову (1% від 155 000,00 грн.). Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 155 000 грн. 00 коп., в той же час суд прийшов до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 86 596 (вісімдесять шість тисяч п"ятсот дев"яносто шість) грн. 04 коп., що становить 55,85 % від суми заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 865 грн. 68 коп. (55,85 % від 1 550,00 грн.). Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог позивача [PERSON] .

Outcome: partial