Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернувся із вимогами, якими просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зняття його з квартирного обліку та поновлення на такому. В обґрунтування заявленого наводить те, що є ветераном військової служби, станом на день звільнення у запас мав понад 20 років вислуги на військовій службі, а тому оскаржуване рішення є протиправним. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і заперечень щодо такого порядку розгляду справи від сторін не надходило. Проаналізував матеріали надані сторонами, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків, має пільги, передбачені для ветеранів війни учасників бойових дій та наказом № 7-рс від 9 квітня 2020 року звільнений у запас за пунктом 2 підпункту "а" (у зв`язку із закінченням строку контракт). Строк контракту припиняється 11 травня 2020 року. Вислуга років у ЗС календарна понад 26 років (а.с.5-7,11). 1 червня 2020 року наказом № 107 командира військової частини, серед іншого, позивач виключений із списку особового складу та зазначено, що постійним чи службовим житлом не забезпечений (а.с.8). 22 липня 2020 року рішенням житлової комісії вч А 1262 зафіксованого протоколом № 7 позивача знято з квартирного обліку, як особи, яка не перебуває на військовій службі (а.с.9-10). Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок) та Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577 (далі - Інструкція). Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пункту 3 Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання. Позивач проходив військову службу в Збройних Силах України і був зарахований на квартирний облік разом з членами його сім`ї, має вислугу років на військовій службі, що перевищує 20 років, є ветераном військової служби. Частиною 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пункту 29 Порядку, пункту 10 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку громадян, при звільненні в запас залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлено та не спростовувалось сторонами, що позивач, який є ветераном військової служби, має вислугу на військовій службі більше ніж 20 років, перебував на квартирному обліку та знятий з такого разом з членами його сім`ї в зв`язку зі звільненням з військової служби в запас, а отже, суд вважає, що згідно чинного законодавства зазначені обставини не є підставою для зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у військовій частині. Тим самим суд погоджується з доводами позивача та вважає їх законними, а отже позов підлягає до повного задоволення. Аналогічний правовий висновок зроблений і ВС у рішенні від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17 (номер рішення в реєстрі 80950545). Результати вирішення спору дають достатні підстави для стягнення з відповідача на користь держави судові витрати пов`язані із розглядом даної справи в розмірі 2 522,40 гривень за розгляд трьох вимог не майнового характеру, оскільки позивач при зверненні до суду із даними вимогами звільнений від їх оплати. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved