Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому проситьвизнати [PERSON] , [INFO] та її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] та стягнути на її користь понесені судові витрати в сумі 908 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому вона проживає на даний час. У листопаді 2010 року на прохання [PERSON] , яка мала неповнолітню дитину [PERSON] , надала дозвіл на реєстрацію місця проживання у її житловому будинку за вказаною адресою. Після реєстрації місця проживання, [PERSON] народила дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місцем проживання яких також визначено за місцем реєстрації [PERSON] . [PERSON] та її діти, з дня реєстрації 16.11.2010 жодного дня у будинку не проживали, не є її родичами та членами сім"ї, не ведуть з нею спільного господарства, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не мають і взагалі будинком не цікавляться, а проживають окремо за іншою адресою. Вона має намір на власний розсуд розпорядитися своїм майном, в тому числі житловим будинком, однак цьому перешкоджає реєстрація в будинку відповідача та її дітей. Таким чином, вона позбавлена можливості в повному обсязі та на власний розсуд вільно розпоряджатися своєю власністю. Окрім того, вона, як малозабезпечена особа, не має змоги оформити на своє ім"я субсидію на електроенергію та газ, що ставить її в скрутне матеріальне становище. При неодноразовому зверненні до відповідачів з проханням зняти своє місце реєстрації отримує відмову та ігнорування її прохань. Ухвалою судді від 31.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 27 вересня 2021 року, яке неодноразово відкладалось. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі у судове засідання призначене на 27.09.2021 не з"явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені шляхом вручення судових повісток для передачі члену родини. 07.10.2021 відповідачі у судове засідання не з"явилися, до суду повернулися конверти з відміткою про не вручення судових повісток, оскільки адресати відсутні за вказаними адресами. У судові засідання призначені на 21.10.2021 та 03.11.2021 відповідачі не з`явилися, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Крім того, відповідачі про розгляд справи 03.11.2021 повідомлені шляхом вручення судових повісток, однак у судове засідання не з`явилися, про причини не повідомили. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивач та її представник не заперечують проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачці відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.1997 на праві особистої власності належить жилий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.55). Рішенням 3 сесії 7-го скликання Червоноармійської селищної ради Червоноармійського району Житомирської області від 18.02.2016, вул.Орджонікідзе перейменова на вул.Покровська без зміни нумерації будівель (а.с. 56). Згідно довідки №1277 від 11.08.2021, виданої виконкомом Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, на підставі погосподарської книги, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за [PERSON] (а.с.7). З довідок виконкому Пулинської селищної ради № 1139 від 13.07.2021, №1168 від 16.07.2021, № 1256 від 05.08.2021, виданих на підставі погосподарської книги, вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , має слідуючий склад сім"ї: не родичі - [PERSON] , 1985 р.н., [PERSON] , 2003 р.н., [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] , 2020 р.н., які зареєстровані за вказаною адресою, але фактично не проживають (а.с.8-10). Відповідно до акта від 05.08.2021, сусіди [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прописані, але не проживають за адресою: [ADDRESS] з 16.11.2010 (а.с.11). Згідно довідки Стрибізького старостинського округу №1 Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області № 762 від 20.07.2021, [PERSON] , [INFO] , та її діти: дочки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , проживають по [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.12). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали показання про те, що вони є сусідами позивачки і їм достовірно відомо, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та діти останньої з листопада 2010 року на час розгляду справи в суді у будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , зареєстровані, однак ніколи не проживали і не проживають, будь-якого майна в будинку не мають, господарства із [PERSON] не ведуть та родичами не являються. На неодноразові звернення позивачки із свідками на протязі більше 10 років до [PERSON] , остання запевняла про те, що зніметься з реєстрації, однак з реєстрації так і не знялась. Відповідно до ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі ст. 150 ЖК України вбачається, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Із досліджених в суді доказів слідує, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] , де зареєстровані також [PERSON] , [PERSON] та неповнолітні діти останньої: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які за вказаною адресою не проживають, оскільки мешкають по [ADDRESS] без реєстрації та добровільно знятися з реєстрації не бажають, чим порушують права [PERSON] як власника. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, в суді доведено, що відповідачі ніколи не проживали в будинку [ADDRESS] , який належить позивачці на праві приватної власності, не ведуть нарівні із позивачем спільне господарство, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не приймають, в добровільному порядку не бажають знятися з реєстрації за вказаною адресою, що є порушенням права власника житла вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідачів та неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право на його користування. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено повністю, тому сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 908 грн., суд стягує з відповідачів у рівних частках по 454 грн., з кожного окремо.

Outcome: approved