Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту проживання у визначеному місці вказує, що [INFO] помер [PERSON] , житель [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті він заповіту не залишив, у зв`язку із чим спадкування належних йому прав і обов`язків здійснювалося за законом.Позивач по справі як дружина спадкодавця і спільний зі спадкодавцем син [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем на дату його смерті на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України ніхто зі спадкоємців протягом визначеного законом шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавав та, відповідно, спадщини не прийняв.При цьому водночас на дату смерті [PERSON] за його зареєстрованим місцем проживання був зареєстрований однак із 2004 року фактично там протягом шістнадцяти років не проживав ще один син [PERSON] від першого шлюбу відповідач [PERSON] , який у вісімнадцятирічному віці виїхав на постійне проживання десь на північний схід Російської Федерації (точна адреса проживання невідома).При цьому, даний син [PERSON] за законом теж є спадкоємцем померлого [PERSON] , причому в силу його реєстрації за місцем постійного проживання спадкодавця він теж за змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Це, зокрема, випливає із довідки Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області за № 2161 від 05.11.18 року.Відповідач [PERSON] уже шістнадцять років, як виїхав на постійне проживання за кордон і жодного разу після того не повертався і, відповідно, після того жодного дня зі спадкодавцем не жив, у зв`язку із чим за законом не може являтися таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 09 березня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. \~ \~Позивач \~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з"явилась-\~представник \~позивача-\~адвокат \~Боротюк \~О.О.\~ \~ подав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, заяву просить задовольнити та розглянути справу без його присутності та без присутності позивача, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного провадження з винесенням заочного рішення, позивач проти цього не заперечує. Будь-яких інших заяв чи клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2017 року , [INFO] помер [PERSON] , житель [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті він заповіту не залишив, у зв`язку із чим спадкування належних йому прав і обов`язків здійснювалося за законом. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненсьукої області № 2161 від 05.11.2018 року [PERSON] і спільний зі спадкодавцем син [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем на дату його смерті на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України ніхто зі спадкоємців протягом визначеного законом шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавав та, відповідно, спадщини не прийняв. При цьому водночас на дату смерті [PERSON] за його зареєстрованим місцем проживання був зареєстрований однак із 2004 року фактично там протягом шістнадцяти років не проживав ще один син [PERSON] від першого шлюбу відповідач [PERSON] , який у вісімнадцятирічному віці виїхав на постійне проживання десь на північний схід Російської Федерації (точна адреса проживання невідома). Із довідки Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області за № 2161 від 05.11.18 року, вбачається, що даний син [PERSON] за законом теж є спадкоємцем померлого [PERSON] , причому в силу його реєстрації за місцем постійного проживання спадкодавця він теж за змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому, за змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину лише спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Виходячи з точного змісту даної норми матеріального права, яка має своїм безпосереднім предметом регулювання встановлення юридичного факту, який тягне за собою прийняття спадщини слід зазначити, що якраз такого факту не відбулося. Відповідач [PERSON] уже шістнадцять років, як виїхав на постійне проживання за кордон і жодного разу після того не повертався і, відповідно, після того жодного дня зі спадкодавцем не жив, у зв`язку із чим за законом не може являтися таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Виходячи із наведеного, здійснення права на спадкування позивачки і обсяг успадковуваних нею прав напряму залежить від встановлення чи спростування факту прийняття спадщини відповідачем якого насправді не відбулося. Згідно акта обстеження помешкання гр. [PERSON] на час обстеження [PERSON] , 1986 року народження який зарекєстрований в [ADDRESS] , але з 2004 року фактично не проживає. Вказаний факт підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] / а.с. 10/. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1271 ЦК України «Якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її». Вимогами ст. 1270 ЦК України передбачено, що «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Виходячи із цих правових норм [PERSON] ні шляхом своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, як то для нього визначено правовими приписами ст. 1269 ЦК України, ні шляхом постійного проживання на момент відкриття спадщини як то визначено ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщини не прийняв. Однак, в силу тотожності понять місця реєстрації (відповідно до змісту Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання») як місця постійного проживання фізичної особи, де особа проживає понад шість місяців на рік постійному проживанню спадкоємця разом із спадкодавцем на дату смерті у змісті ч. 3 ст. 1268 ЦК України і законодавчим нерозмежуванням вказаних категорій особами, що уповноважені на вчинення нотаріальних дій тлумачиться невідповідне фактичним обставинам справи рішення про прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька [PERSON] що у свою чергу ґрунтується на відповідній довідці Бистрицької сільської ради. Вищенаведеним відбувається порушення майнових прав позивачки у зв`язку із пропорційним кількості спадкоємців, які прийняли спадщину зменшенням майнових успадковуваних прав, що зумовлює її звернення із даним позовом до суду. При цьому, доказом непроживання відповідача зі спадкодавцем ні протягом шістнадцяти років, що він просто зареєстрований за описаною адресою, ні на дату його смерті зокрема є інша довідка Бистрицької сільської ради за № 1624 від 12.08.19 року, акт обстеження помешкання [PERSON] від 31.10.18 року, а також покази письмовими показами, [PERSON] і [PERSON] . Так, у відповідності до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування " від 30.05.2008 N 7 вказано, що "Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК . Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця". Згідно із п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про \~встановлення факту\~непроживання спадкоємця\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини - підлягають до задоволення.

Outcome: approved