Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У березні 2018 року представник позивача [PERSON] через засоби поштового зв`язку подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 10702,95 грн., судового збору в розмірі 705,00 грн., судові витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 2000,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі, що будуть документально підтвердженні позивачем на час ухвалення судового рішення по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 01.03.2018 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] . Як зазначає позивач, дана ДТП сталася з вини [PERSON] Внаслідок вказаної ДТП позивачу, як власнику пошкодженого - автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] була спричинена матеріальна шкода. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування № АК/9718833 від 12.01.2017 року. На підставі висновку судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю. В . № 1704/18/18 від 12.04.2018", вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля автомобіля позивача «Опель», д.н.з. [NUMBER] складає 118992,65 грн., дійсна (ринкова вартість) автомобіля до ДТП - 68019,13 грн., а вартість пошкодженого автомобіля після ДТП - 15286,56 грн. Тобто автомобіль позивача є фізично знищеним. Оскільки відповідно до експертного висновку транспортний засіб позивача визнано фізично знищеним, то розмір збитку та страхового відшкодування повинен розраховуватись наступним чином: 68019,13 грн. (дійсна (ринкова вартість) автомобіля до ДТП ) - 15286,56 грн. (вартість пошкодженого автомобіля після ДТП) = 52732,57 грн. - розмір належного позивачу страхового відшкодування. 16.12.2017 року позивачем до відповідача була надана заява про виплату страхового відшкодування, та надані всі необхідні документи для прийняття відповідного рішення. Проте страховик (відповідач) частково виконав свої зобов`язання перед позивачем, та сплатив частину відшкодування в розмірі 42029,62 грн. Оскільки відповідач лише частково виконав свої зобов`язання перед позивачем, тому просить стягнути ще 10702,95 грн. стразового відшкодування. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд, розглянувши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2018 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] . Як зазначає позивач, дана ДТП сталася з вини [PERSON] Внаслідок вказаної ДТП позивачу, як власнику пошкодженого - автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] була спричинена матеріальна шкода. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ТАС» на підставі страхового полісу № АК/9718833 від 12.01.2017 року (а.с. 6). Відповідно до п. 2.1., ст. 2 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону». Згідно п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Згідно ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством...». Згідно п. 9, ч. 2, ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»: «Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом». Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": Якщо відшкодування витрат на проведення відновлю вального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (Ті представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Таким чином, згідно законодавства, якщо страховик відшкодовує оцінену шкоду, визначену автотоварознавчим дослідженням, як вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, на рахунок потерпілої особи то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Як зазначає позивач, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 42029,62 грн. Позивач надає висновок судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю . В . № 1704/18/18 від 12.04.2018", яким встановлена вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля автомобіля позивача «Опель», д.н.з. [NUMBER] складає 118992,65 грн., дійсна (ринкова вартість) автомобіля до ДТП - 68019,13 грн., а вартість пошкодженого автомобіля після ДТП - 15286,56 грн. Тобто вважає, що автомобіль позивача є фізично знищеним (а.с. 11-16). Також необхідно зазначити,що Звіт № 5112/17/17 від 27.12.2017 року виконаний не у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р., оскільки вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до п. 7.17 Методики якщо вартість відновлювального ремонту урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварії пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принцип внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Тобто, якщо транспортний засіб є фізично знищеним (вартість відновлювального ремонту аварійно пошкодженого КТЗ перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень) встановлюється вартість утилізації КТЗ. Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справи складників та вартості металобрухту складників, які залишилися (п. 7.18 Методики). За правилами п.7.20 та п. 7.21 Методики, вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. Вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10 - 8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспорт торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів і прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складник мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки. Окрім того, дана експертиза виконана не коректно, а саме не вірно визнано вартість автомобіля в пошкодженому стані. Експерт мав скористатися порівняльним підходом в розрахунку вартості автомобіля в пошкодженому стані, (п.3.1.Методики... «Основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ. відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння і об`єктом оцінки.") П.7.19.У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ. Тобто, експерт мав розрахувати утилізаційну вартість складових, проте в експертизі даного розрахунку не має. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Згідно з приписами частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною 7 статті 81 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed