Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення майна з чужого незаконного володіння. В обгрунтування позову зазначив, що 29 вересня 2010 року між ним та відповідачем було досягнуто згоди про продаж позивачем відповідачу транспортних засобів: сідлового тягача марки "MAN" реєстраційний номер 26428ТА, причепа марки "FRUEHSUF", реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно домовленості позивач зобовязався передати відповідачу вказані транспортні засоби за плату в сумі 17180,00 євро, про що ним у присутності свідків була видана розписка. Для цього попередньо в усній формі було укладено договір доручення на експлуатацію транспортних засобів і вказані транспортні засоби були передані відповідачу для користування 29 жовтня 2010 року, що підтверджується оформленими та виданими на імя відповідача довіреностями. Однак, станом на даний час коштів не сплачено. Транспортні засоби не повернуті. Починаючи з початку листопада 2013 року [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає. 26 листопада 2013 року звернувся до відповідача з претензією. Претензія була проігнорована. В звязку з тим, що відповідач протягом тривалого часу не виконував домовленостей, тому це для позивача втратило інтерес. Позивач зазначив, що володіння відповідачем його транспортними засобами є незаконним, оскільки домовленості по оплаті вартості транспортних засобів ним не виконані, а строк довіреностей вже закінчився. Посилаючись на ст.ст.248, 387, 612, 1006 ЦК України позивач просить зобов'язати відповідача повернути належні йому транспортні засоби сідловий тягач марки "MAN" реєстраційний номер 26428ТА, причеп марки "FRUEHSUF", реєстраційний номер [NUMBER], та свідоцтва про державну реєстрацію цих транспортних засобів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити і відшкодувати з відповідача понесені витрати по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, підтвердив, що дійсно позивач передав йому вказані транспортні засоби та свідоцтва про державну реєстрацію цих транспортних засобів. Відповідач [PERSON] пояснив, що передав транспортні засоби іншій особі, має намір забрати транспортні засоби у тієї особи, прізвища якої він не знає, місце проживання знає наглядно. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Доданими до позовної заяви копіями розписки від 29 вересня 2010 року, довіреностей бути представником при експлуатації транспортних засобів від 29 вересня 2010 року, претензії про оплату вартості проданого товару від 26 листопада 2013 року підтверджуються викладені в позовній заяві обставини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреностю припиняється у разі закінчення строку довіреності. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з п.3 ч.1 ст.1006 ЦК України повірений зобовязаний негайно передати довірителеві все одержане у звязку з виконанням доручення. Частиною червертою статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з \~відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3269,86грн.

Outcome: approved