Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернулося до суду з позовом, де зазначило, що відповідач звернувся до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області 29.01.2016 року з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Після чого, відповідачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014р., якою був затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, була призначена щомісячна державна допомога з 29.01.2016 року по 24.05.2016 року. Позивач зазначив, що з отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України було з'ясовано, що відповідач виїхав на тимчасово окуповану територію через Бугас 30.01.2016 р. та не повернувся, тобто був відсутній у м. Бердянську понад 20 місяців. Довідка внутрішньо переміщеної особи скасована рішенням №475 від 29.11.2017 р., про що відповідача було повідомлено 01.12.2017 р. В результаті надання недостовірних даних, відповідач незаконно отримав державні кошти за період з 01.02.2016 по 24.05.2016 р.р. у розмірі 1254,72 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог і про не заперечення проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов законним та обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з копії заяви, 29.01.2016 р. до УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернувся відповідач для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону. Згідно ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" однієї з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є повернення до покинутого місця постійного проживання. Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обгрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обгрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є дані, отримані з відповідних державних реєстрів. Згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] виїхав на тимчасово окуповану територію через Бугас 30.01.2016 р. та не повернувся, тобто був відсутня у м. Бердянську понад 20 місяців. Встановлено, що довідка внутрішньо переміщеної особи скасована рішенням №475 від 29.11.2017р., про що відповідачу було повідомлено 01.12.2017 р. за вих.. № 18084. Таким чином, [PERSON] не повідомив УПСЗН про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач незаконно отримав державні кошти за період з 01.02.2016 року по 24.05.2016 року у розмірі 1254,72 грн. Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на те, що з боку відповідача наявна недобросовісність набуття грошової допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути незаконно отриману суму допомоги у розмірі 1254,72 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved