Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив , що є батьком дитини . Співмешкав з відповідачем , близько , року. Вона завагітніла і мала намір зробити аборт , так як не хотіла дитини та не планувала з ним і далі проживати разом , бо він циган , а вона - українка. Він та його рідні вмовили її народити дитину та залишити їм. Після народження відповідач відмовилася кормити дитину грудьми . 2-3 неділі мешкала з ними , а потім поїхала до іншого чоловіка.Позивач та його сім»я піклується сином , він має все необхідне. Відповідач взагалі не цікавиться дитиною. Представник третьої особи відділу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації позов підтримала та пояснила , що на підставі обставин про які повідомив позивач у судовому засіданні , ними було надано висновок про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. Особисто проводили профілактичну бесіду з відповідачем ,що не дала результатів , так як вона не бажає проживати з дитиною, піклуватися та дбати про неї. Відповідач в судове засідання не з"явилася , була належним чином повідомлена про розгляд справи ( рекомендований лист з повідомленням ). Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно заяви та письмового пояснення відповідача [PERSON] 06.06.2015 року (а.с.8-9) вона відмовляється виховувати , дбати про дитину у зв»язку з тим , що вона є українка , а батько дитини - циган. Кохає іншого чоловіка. Батько дитини зможе його доглянути . Не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Дані документи належним чином не завірені , датовані до подачі позову , а тому суд не може взяти їх до уваги та проводить заочний розгляд справи. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані у судовому засіданні , пояснили ,що є батьками позивача. Дали покази , аналогічні його поясненням. Заслухавши пояснення позивача , свідків та вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження , паспортів , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.4-7,40) сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області; актовий запис №55 від 05.06.2015 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського РУЮ Кіровоградської області. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї позивача від 23.07.2015 року ,26.08.2015 року , 02.09.2015 року (а.с.37-39) [PERSON] , [INFO] проживає з батьком (позивачем) та його сім»єю; відповідач зареєстрована , але не мешкає з ними , сином не піклується. Дитини забезпечена необхідним харчуванням, одягом, іграшками, меблями. Стосунки в сім»ї - добрі. Згідно довідок Олександрівської селищної ради (а.с.42-43) позивач утримує дитину [PERSON] , [INFO] по місцю проживання характеризується посередньо. Згідно рішення №2 протоколу №8 комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській райдержадміністрації від 10.09.2015 року та висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації від 15.09.2015 року (а.с.34-36) вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Відносини , що склалися між сторонами, суд відносить до правовідносин щодо особистих немайнових прав та обов"язків батьків та дітей та вважає за необхідне керуватися главою 13 СК України. Згідно ст.ст. 150 ,155 ,164 ч.1 п.2 СК України - батьки зобов"язані піклуватися про стан здоров"я дитини , її фізичний , духовний та моральний розвиток , та ухиляння батьків від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене , суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні було встановлено ,що відповідач є матір»ю [PERSON] , [INFO] . Після народження вона залишила дитину на батька та членів його сім»ї. Близько, 3-х місяців взагалі не цікавиться сином: дитину не відвідує , матеріально не забезпечує , не займається доглядом та вихованням сина ,повністю самоусунувшись від виконання батьківських обов»язків. Слід відмітити , що у такому малолітньому віці ( 1-4 місяці) дитина особливо потребує піклування саме матері. А тому , оскільки у судовому засіданні було доведено безпідставне ухиляння відповідача від виконання своїх обов»язків по вихованню сина , суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити її батьківських прав. Згідно ст.88 ЦПК України , при задоволенні позову судові витрати понесені позивачем необхідно стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved