Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Рітейл-Страхування" (далі по тексту - відповідач, ПрАТ "СК"Рітейл-Страхування") про стягнення страхового відшкодування. Просить визнати подію, що мала місце 23.11.2012, страховим випадком відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 1615.01.12 від 20.10.2012 та Закону, та стягнути з відповідача 58 475,23 грн. страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2012 року між [PERSON] та ПрАТ "СК"Рітейл-Страхування" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1615.01.12, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб марки MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER]. 23.11.2012 року о 22 год. 35 хв. у м. Києві, на перехресті вул. Плеханова - М.Раскової сталося ДТП за участю транспортного засобу позивача та автомобіля «Фіат», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2012 року у справі № 2604/28273/2012 [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 2809/835 від 12.12.2012 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля MAZDA З, реєстраційний номер [NUMBER], ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження становила 105 151,83 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу 88 920,39 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 58 475,23 грн. 23.11.2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Листом від 25.12.2012 року, відповідач прийняв рішення про відмову Відповідачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п.4.1.4. Частини Б Договору страхування. Таке рішення відповідач обґрунтовує тим, що під час огляду пошкодженого автомобіля було встановлено, що на ньому встановлені літні покришки, а відповідно до п.4.1.4. Частини Б Договору страхування, використання транспортного засобу у заздалегідь відомому Страхувальнику або його довіреним особам/Водію незадовільному технічному стані (визначення технічного стану автомобіля проводиться згідно з Правилами дорожнього руху), зокрема їзди на шинах, зношених понад допустимі межі та таких, що не відповідають сезону експлуатації (в межах цього Договору відповідність шин сезону експлуатації визначається на момент настання ДТП, а саме відповідністю встановлених на транспортному засобі шин стану дорожнього покриття (наприклад ожеледиця та літні шини) є виключенням зі страхових випадків. Проте, позивач вважає, що літні шини, що були в момент ДТП на автомобілі позивача, не є причиною даної аварії, причиною ДТП є порушення правил дорожнього руху [PERSON], а тому, просить стягнути з відповідача страхове відшкодування. Ухвалою від 01.08.2013 року відкрито провадження у справі. Під час розгляду справи судом в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк". Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Бортник Л.В. у судових засіданнях проти позову заперечувала з тих підстав, що підпунктом 5.1.5 п.5 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 31 грудня 2009 року № 0690816, виключенням із страхових випадків визнаються події, що відбулися безпосередньо внаслідок, зокрема, використання ТЗ у заздалегідь відомому Страхувальнику незадовільному технічному стані, зокрема їзди на зношених шинах та таких, що не відповідають сезону експлуатації. Оскільки, позивач використовував літні шини в зимовий період, останній порушив умови договору страхування, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Крім того, представник відповідача зазначала, що відповідачем здійснено невірний розрахунок страхового відшкодування, а саме, без урахування п. 12.10.1 Договору страхування. Третя особа у судове засідання не направила свого представника, повідомлена належним чином про розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2012 року між [PERSON] та ПрАТ "СК"Рітейл-Страхування" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1615.01.12(далі Договір страхування), відповідно до якого було застраховано транспортний засіб марки MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER], період дії договору з 29.10.2012 року по 28.10.2013 року(а.с. 6-14). Як вбачається із матеріалів справи, 23.11.2012 року о 22 год. 35 хв. у м. Києві, на перехресті вул. Плеханова - М.Раскової сталося ДТП за участю транспортного засобу марки MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу та автомобіля «Фіат», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2012 року у справі №2604/28273/2012 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 17). В матеріалах справи наявна копія звіту № 2809/835 від 12.12.2012 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля MAZDA З, реєстраційний номер [NUMBER] (далі - Звіт), відповідно до якого, ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження становила 105 151,83 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу 88 920,39 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 58 475,23 грн. (а.с. 27). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» (далі Закон) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Як передбачено ст. 6 Закону добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 9 Закону, страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (ст. 16 Закону). Статтею 20 Закону передбачені обов'язки страховика, в тому числі протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страховика. Відповідно до п. 12.15 частини Б Договору страхування під повною загибеллю транспортного засобу (конструктивною або фактичною) розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає більш як 70% ринкової вартості на момент настання страхового випадку. Приймаючи до уваги те, що відповідно до Звіту, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER], до пошкодження становила 105 151,83 грн., а вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу 88 920,39 грн., в даному випадку вартість відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля становить більше ніж 70%, отже, застрахований автомобіль зазнав повної загибелі. Відповідно до положень п. 12.10 Частини Б Договору, розмір збитків при повній загибелі застрахованого транспортного засобу визначається за одним з двох варіантів на вибір Страховика: 12.10.1 Договору страхування, в розмірі різниці ринкової вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми, та ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу. При цьому, залишки залишаються у Страхувальника/Вигодонабувача. Розмір вартості залишків знищеного ТЗ визначається на підставі найбільшої пропозиції інтернет-аукціонів, зокрема «Авто онлайн Україна»; 12.10.2 Договору страхування, в розмірі ринкової вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми. При цьому Страхувальник /Вигодонабувач має передати право власності на цей ТЗ Страховику. Враховуючи на те, що позивач не передав право власності на цей ТЗ відповідачу, то розмір збитків визначається на підставі п. 12.10.1 Договору страхування. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач для визначення вартості залишків транспортного засобу замовив ще одне експертне дослідження, за результатами якого було виготовлено Звіт №9082/21 від 12.12.12 року про визначення ринкової вартості після аварійного колісного транспортного засобу. Згідно цього документа ринкова вартість залишків склала 81100 грн. Крім того, слід зазначити те, що відповідно до п. 11 Договору страхування, за страховими ризиками при знищенні (повній конструктивній загибелі)ТЗ, встановлена франшиза у розмірі 10 %, що від страхової суми у розмірі 119 800,00 грн., становить 11980,00 грн. Таким чином, відповідач згідно з умовами Договору страхування повинен сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 12071 грн. 83 коп.(105 151,83 грн. - 81100,00 грн. - 11980,00 грн.). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приймаючи до уваги вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення страхове відшкодування за договором страхування у розмірі 12071 грн. 83 коп. Щодо доводів відповідача з приводу того, що позивачем було порушено підпункт 5.1.5 п.5 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), суд зазначає наступне. У підпункті 5.1.5 п.5 Правил добровільного страхування наземного транспорту ( крім залізничного), зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 31 грудня 2009 року № 0690816, зазначено, що виключенням із страхових випадків визнаються події, що відбулися безпосередньо внаслідок, зокрема використання ТЗ у заздалегідь відомому Страхувальнику незадовільному технічному стані, зокрема їзди на зношених шинах та таких, що не відповідають сезону експлуатації. Відповідно до п. 4.1.4 Частини Б Договору страхування, виключеннями зі страхових випадків визначаються події, що відбулися безпосередньо внаслідок: використання ТЗ у заздалегідь відомому Страхувальнику незадовільному технічному стані (визначення технічного стану автомобіля проводиться згідно з Правилами дорожнього руху), зокрема їзди на шинах, зношених понад допустимі межі або таких, що не відповідають сезону експлуатації, в межах цього Договору зимовим сезоном вважається період з 15 листопада по 15 березня). Як вбачається із Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2012 року у справі №2604/28273/2012, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України. Отже, суд вважає за необхідне зазначити те, що страхова подія, в результаті якої транспортний засіб позивача був пошкоджений, відбулася не внаслідок безпосередньо їзди ТЗ на шинах, що не відповідали сезону експлуатації, а внаслідок порушення [PERSON] п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України. Приймаючи до уваги вищевикладене, відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування не відповідає умовам Договору страхування та не відповідає діючому законодавству, а тому є безпідставною. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial