Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON]. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.11.2012р. [PERSON] визнано недієздатним, над ним встановлено опіку. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка оглянула хворого 02.11.2016р. підтвердила, що [PERSON] страждає на тяжкий психічній розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах.\~\~ В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на: пропфшизофренію, що обумовлює безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, є недієздатним та потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар. Законний представник хворого, [PERSON], заяву головного лікаря ХОПЛ №1 підтримала, вказала, що [PERSON] потребує лікування.\~ Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на: пропфшизофренію, що обумовлює безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, визнаний судом недієздатним, потребує госпіталізації в психіатричну лікарню. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 02.11.2016р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 6924. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. На підставі ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 01.06.2016 №2-рп/2016;

Outcome: approved