Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого вказали, що 13 липня 2013 року близько 11 години 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по автодорозі вул. Ворошилова зі сторони вул. Колгоспна м. Красний Лиман. При виїзді на нерівнозначне перехрестя вулиць Ворошилова та Совєтська м. Красний Лиман, не впевнившись в безпеці дорожнього руху, виїхав на проїжджу частину головної дороги вул. Совєтська в м. Красний Лиман, та в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі вул. Совєтська зі сторони вул. Леніна в напрямку вул. Фрунзе м. Красний Лиман. Після зіткнення з автомобілем «Mersedes-Benz «Vito 111 CDI», [PERSON] втратив контроль в управлінні, допустив виникнення заносу свого автомобіля, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який стояв без руху перед перехрестям по вул. Ворошилова зі сторони вул. Комарова в напрямку вул. Леніна в м. Красний Лиман Донецької області. Вина [PERSON] у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди встановлена вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 лютого 2014 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» на період з 00 годин 00 хвилин 22 грудня 2012 року до 21 грудня 2013 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, як пасажирка автомобілю «Mersedes-Benz «Vito 111 CDI», [PERSON] отримала тілесні пошкодження, сам автомобіль [NUMBER] отримав значні технічні ушкодження. У зв'язку з лікуванням від отриманих травм [PERSON] понесла витрати в сумі 101485 гривень 56 копійок. Окрім того, [PERSON] вважає, що їй завдано значної моральної шкоди, що виражається в перенесених нею душевних переживаннях, пов'язаних з сильним стресом і побоюваннями за своє життя і здоров'я в момент дорожньо-транспортної пригоди. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди, вона отримала значні тілесні пошкодження, утворення яких супроводжувалося дуже сильним фізичним болем. Протягом більш ніж шість місяців, вона змушена лікуватися від отриманих травм. Тривалий час, вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах. В теперішній час, вона продовжує лікування амбулаторно, але і досі, не може відновити своє здоров'я. Протягом тривалого часу, вона була прикута до ліжка. Від цього, протягом більш ніж рік, вона постійно переживає дуже сильний стрес, знаходиться у відчаї від безвиході в якій опинилася через відповідача. Окрім того, наявні у неї тілесні пошкодження та викликаний ними тяжкий стан здоров'я стали підставою для того, що з 29 жовтня 2013 року медико-соціальною експертною комісією їй присвоєно першу «Б» групу інвалідності. Через відповідача, вона стала інвалідом, і це також викликає у неї дуже тяжкі моральні переживання. Все це призвело до порушення її нормального укладу життя. Їй належить ще досить тривалий період лікування і реабілітації. У неї багатодітна родина і утримання дітей потребує значних матеріальних затрат, але, вона позбавлена можливості працевлаштуватися і приймати участь в матеріальному утриманні дітей. Вона, позбавлена можливості вести звичний спосіб життя. Протягом усього часу з моменту дорожньо-транспортної пригоди, вона живе з постійним відчуттям неповноцінності і безпорадності. Розмір компенсації моральної шкоди, [PERSON] оцінила в 200 000 гривень. Розмір матеріального збитку, спричиненого володільцю пошкодженням в ДТП автомобіля [NUMBER], складає 111390 гривень 60 копійок. [PERSON] просила: стягнути з [PERSON] (транспортного) страхового бюро України, в якості компенсації матеріальної шкоди, пов'язаної з лікуванням, грошову суму в розмірі 100000 гривень 00 копійок, стягнути з [PERSON], в якості компенсації матеріальної шкоди, пов'язаної з лікуванням, грошову суму в розмірі 1485 гривень 56 копійок, стягнути з [PERSON] (транспортного) страхового бюро України, в якості компенсації моральної шкоди, грошову суму в розмірі 5000 гривень 00 копійок, стягнути з [PERSON], в якості компенсації моральної шкоди, грошову суму в розмірі 195000 гривень 00 копійок. [PERSON] просив: стягнути з [PERSON] (транспортного) страхового бюро України, в якості компенсації матеріальної шкоди, грошову суму в розмірі 50000 гривень 00 копійок, стягнути з [PERSON], в якості компенсації заподіяної матеріальної шкоди, грошову суму в розмірі 61390 гривень 60 копійок. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Позивачі не заперечували проти ухвалення заочного судового рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що 13 липня 2013 року близько 11 години 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по автодорозі вул. Ворошилова зі сторони вул. Колгоспна м. Красний Лиман. При виїзді на нерівнозначне перехрестя вулиць Ворошилова та Совєтська м. Красний Лиман, не впевнившись в безпеці дорожнього руху, виїхав на проїжджу частину головної дороги вул. Совєтська в м. Красний Лиман, та в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі вул. Совєтська зі сторони вул. Леніна в напрямку вул. Фрунзе м. Красний Лиман. Після зіткнення з автомобілем «Mersedes-Benz «Vito 111 CDI», [PERSON] втратив контроль в управлінні, допустив виникнення заносу свого автомобіля, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який стояв без руху перед перехрестям по вул. Ворошилова зі сторони вул. Комарова в напрямку вул. Леніна в м. Красний Лиман Донецької області. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, як пасажирка автомобілю «Mersedes-Benz «Vito 111 CDI», позивачка [PERSON] отримала тілесні пошкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому вертлюгової западини зліва з вивихом стегна; закритого багатоуламкового перелому правої плечової кістки; садни та синців обох нижніх кінцівок; травматичного шоку середнього ступеня. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, за результатом огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] присвоєно першу «Б» групу інвалідності з 29 жовтня 2013 року, що підтверджується довідкою серії 10 ААВ № 447406 від 14 листопада 2013 року. Вина [PERSON] у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди встановлена вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 лютого 2014 року по справі № 236/3443/13-к, який набрав чинності 20 березня 2014 року. Згідно частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу № АЕ/0653329 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 грудня 2012 року (далі за текстом - Поліс), цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» на період з 00 годин 00 хвилин 22 грудня 2012 року до 21 грудня 2013 року. Полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілого, в розмірі 100000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну потерпілого ліміт відповідальності страховика встановлено в розмірі 50000 гривень. Згідно наявних у справі чеків, довідок та квитанцій, розмір витрат, понесених [PERSON] на лікування (тобто, придбання необхідних медичних препаратів, проведення медичних обстежень, проведення операцій та медичних маніпуляцій, транспортних витрат на явку до медичних установ) від травм, отриманих підчас дорожньо-транспортної пригоди, становить 101485 гривень 56 копійок. Згідно частини 1 статті 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно частини 1 статті 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно статті 6 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно пункту 23.1 статті 23 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно пункту 24.1 статті 24 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Отже, за полісом № АЕ/0653329 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 грудня 2012 року [PERSON] має бути відшкодовано шкоду, заподіяну її здоров'ю з вини [PERSON], в межах встановленого ліміту відповідальності. А, саме 100000 гривень 00 копійок. Оскільки сума матеріального збитку перевищує суму ліміту відповідальності страхової компанії, різниця, в розмірі 1485 гривень 56 копійок має бути відшкодована [PERSON] відповідачем [PERSON] Згідно пункту 13 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] отримав технічні ушкодження. Згідно висновку № 13-102 автотоварознавчого дослідження, складеного 21 липня 2013 року, розмір матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля [NUMBER], складає 111390 гривень 60 копійок. Даним транспортним засобом, [PERSON] володів на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб), отже, він має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Згідно статті 28 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. З урахуванням викладеного, за полісом № АЕ/0653329 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 грудня 2012 року, [PERSON] має бути відшкодована шкода, заподіяна пошкодженням транспортного засобу «Mersedes-Benz «Vito 111 CDI» реєстраційний номер [NUMBER] в межах встановленого ліміту відповідальності, який складає 50000 гривень. Оскільки сума матеріального збитку перевищує суму ліміту відповідальності страхової компанії, різниця, в розмірі 61390 гривень 60 копійок має бути відшкодована відповідачем [PERSON]. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Згідно частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно частини 1 статті 1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Із досліджених у справі доказів, судом встановлено, що винними діями відповідача [PERSON], позивачці [PERSON] дійсно спричинено моральну шкоду яка виразилася в перенесених болі, душевних стражданнях та переживаннях, зміні свого звичайного способу життя. Разом з тим, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди, визначений позивачкою [PERSON] на рівні 200000 гривень, є завищеним. З урахуванням моральних страждань, яких зазнала [PERSON], суд вважає співмірною перенесеним стражданням та справедливою компенсацію моральної шкоди в розмірі 100000 гривень. Згідно статті 26-1 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Виходячи з викладеного, за полісом № АЕ/0653329 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 грудня 2012 року, [PERSON] має бути відшкодовано моральну шкоду в межах встановленого ліміту відповідальності, а саме 5000 гривень 00 копійок. Відповідач [PERSON] має компенсувати [PERSON] 95000 гривень 00 копійок моральної шкоди. Постановою Господарського суду міста Києва від 10 вересня 2014 року по справі № 910/20063/13 приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» (04050, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 9/10, код ЄДРПОУ 25005889) визнане банкротом. Ліквідатором банкрута приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» призначено арбітражного керуючого [PERSON]. Згідно статті 41.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України замість приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» має відшкодувати позивачам шкоду по страховому випадку в межах ліміту відповідальності.

Outcome: partial