Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом та вказали, що їх мати [PERSON] 19.04.2007 р. за договором купівлі-продажу придбала земельну ділянку площею 0,1200 га цільовим призначенням для ведення садівництва на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області та отримала державний акт серії ВИ №419737, який був виготовлений 19.08.2009 р., на право власності на зазначену земельну ділянку. Однак вона не зареєструвала державний акт у встановленому порядку, а 23.04.2011 померла. Їх батько [PERSON] прийняв земельну ділянку у спадок, не оформивши спадкових прав, та продовжував обробляти. 21.06.2014 року батько помер, після чого вони у встановлений законом строк звернулись із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою від 28.05.2015 р. державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки у звязку з ненаданням правовстановлюючих документів на майно, оскільки державний акт на земельну ділянку не був зареєстрований спадкодавцем в установленому законом порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов також підтримав. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнав. Вислухавши позивача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. З договору купівлі-продажу, укладеного 19.04.2007 р. та посвідченого Узинською міською державною нотаріальною конторою за р.н.1799 вбачається, що [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,1200 га цільовим призначенням для ведення садівництва на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, СГТ "Ліра". Судом встановлено також, що [PERSON] отримала державний акт серії ВИ №419737, який був виготовлений 19.08.2009 р., на право власності на зазначену земельну ділянку, однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №212257 від 26.04.2011 року, виданим відділом РАЦС Білоцерківського МРУЮ у Київській області, [PERSON] померла 23.04.2011 р. у віці 62 років. Зі свідоцтв про народження судом встановлено, що батьками позивачів були [PERSON] та [PERSON]. З пояснень позивача [PERSON] вбачається, що їх батько [PERSON] після смерті матері продовжував користуватись належною їй земельною ділянкою у садовому товаристві "Ліра", однак помер 21.06.2014 р., не встигши оформити спадкові права. Смерть [PERSON] 21.06.2014 р. у м.Узин у віці 64 років підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №313229, виданим виконавчим комітетом Узинської міської ради 25.06.2014 р. Судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини позивачі звернулись до нотаріуса у встановлений законом строк. Як вбачається з постанови від 28.05.2015 р., державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області, розглянувши подані [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку у звязку з ненаданням правовстановлюючих документів на майно, оскільки державний акт не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.ст.1217,1222, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, і той з подружжя, який його пережив; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1218 того ж Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 того ж Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування, до нього переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини; для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Беручи до уваги, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] її право на реєстрацію права власності на земельну ділянку залишилось, а її чоловік [PERSON] спадщину фактично прийняв, однак також не зареєстрував у встановленому законом порядку, суд вважає, що вимога позивачів підлягає задоволенню у тому обсязі, який відповідає обсягу прав спадкодавців, у тому числі, на вчинення дій щодо реєстрації права власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування. Як вбачається з заяви представника відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, Узинська міська рада позов вважає таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, визнання відповідачем позову є підставою для ухвалення рішення про його задоволення, якщо наявні законні підстави та це не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі наведених норм та встановлених обставин та враховуючи, що підстав вважати, що задоволення позову порушить права, свободи чи інтереси інших осіб судом не встановлено, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Outcome: approved