Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 жовтня 1998 року зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду від 17 лютого 2017 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, з початку 2016 року донька відвідувала курси польської мови та індивідуально займається з викладачами української мови, англійської мови та історії, що підтверджується договорами про надання послуг з вивчення іноземних мов в групі (польська) та в індивідуальному режимі (англійська та історія). Також донька часто хворіє та потребує медичного лікування, що підтверджується медичними документами. Через постійне підвищення артеріального тиску у доньки позивач змушена була звернутися до інституту кардіології ім. Академіка Стражеско М.Д. 16 червня 2016 року донька була прооперована, що підтверджується довідкою Дитячої клінічної лікарні № 7 та довідкою Київського міського центру дитячої нейрохірургії. В медичних лабораторіях «Діла» та в «Українському лікувально-діагностичному центрі» здано аналізи, в медичному центрі «Капля роси» проведена ультразвукова діагностика, 11 березня 2015 року та 11 липня 2016 року проведено магнітно-резонансну томографію, в Київській міській стоматологічній поліклініці проведено стоматологічне лікування. З огляду на викладене, змушена щорічно приділяти увагу якісному відпочинку дитини, тому двічі на рік протягом семи років дитина відвідала для відпочинку декілька країн, що підтверджується договорами з туристичними компаніями, заявами відповідача про надання згоди на виїзд за кордон, закордонним паспортом дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 25 % зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на відпочинок неповнолітньої дитини у сумі 23 639,60 грн., додаткові витрати на лікування у сумі 3 333,00 грн., додаткові витрати на вивчення іноземних мов в групі (польська) та в індивідуальному режимі (англійська та історія) у березні, серпні 2016 року - січня 2017 року у сумі 26 551,00 грн. Під час розгляду справи позивач неодноразово збільшувала позовні вимоги: 15 листопада 2017 року просила стягнути додаткові витрати на навчання за оплату індивідуальних занять з англійської та польської мов в травні-липня 2017 року в розмірі 3200 грн. та вступ та оплату 1/2 частини першого семестру в сумі 12912 грн., зобов»язати відповідача компенсувати кожне півріччя до закінчення навчання - 20 вересня 2020 року ? частину навчання в університеті Адама\~Міцкевича в місті Познань, вартість якого за півріччя становить 750 євро, академічний рік 1500 євро, стягнути 1/2 вартості перекладу з польської мови наданих суду документів в сумі 255 грн., стягнути 1/2 частину додаткових витрат на прожи вання в сумі 14580 грн.; 17 листопада 2017 року просила стягнути додаткові витрати на дитину, а саме, оплату перекладів "Лінго" договорів позивача з ПрАТ "Страховою компанією "ПЗУ Україна" та з університетом Адам Міцкевича в Познані про навчання доньки; 11 грудня 2017 року просила стягнути витрати на придбання квітків для участі позивача в судовому засіданніу розмірі 1540 грн., стягнення 1/2 вартості оплати житла в м.Познань в сумі 5890 грн.; 21 грудня 2017 року просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 25 % зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, додаткові витрати на лікування в розмірі 2350 грн., 1/2 частину додаткових витрат на навчання у сумі 34 836 грн. ( збільшено на 6400 грн); зобов»язати відповідача компенсувати кожне півріччя до закінчення навчання - 20 вересня 2020 року ? частину навчання в університеті Адама Міцкевича в місті Познань, вартість якого за півріччя становить 750 євро, академічний рік 1500 євро, стягнути додаткові витрати на проживання в сумі 10 876 грн., стягнути вартість квітків в сумі 1540 грн. відповідно до ст. 138 ЦПК України, стягнути 1/2 вартості квітків в сумі 1110 грн. для оплати проїзду доньки під час канікулів. 30 січня 2018 року просила стягнути вартість квітків в сумі 2641 грн. відповідно до ст. 138 ЦПК України, додаткові витрати на проживання доньки в сумі 3255 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року прийнято цивільну справу до свого провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року у задоволенні заяви про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON]. 16 жовтня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник відповідача [PERSON] підтримав відзив на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] підтримала позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 17 жовтня 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду від 17 лютого 2017 року (а.с. 6-7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с. 8,9,10,11). Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов'язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Позивач на підтвердження позовних вимог посилалась на наявність у відповідача нерухомого майна. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та зазначив, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач визнає добровільну участь відповідача в утриманні неповнолітньої доньки. Ця обставина також підтверджується виписками ПАТ КБ «Приватбанк» від 10 жовтня 2017 року. Крім того, позивач визнає, що відповідач особисто відвідував курси навчання доньки та укладав договір на підготовку документів для вступу у вищий навчальний заклад Польщі, сплатив суму еквівалентну 550,00 євро. Заперечував проти стягнення витрат на оплату оренди житла,витрат на оплату проїзду, пов'язаного з розглядом справи, додаткових витрат на лікування. Також вважає, що позивачем не доведено проживання разом з донькою. (а.с. 114-119, том 1, 86-93, том 2). Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, визначено, шо в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, працює. Відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності аліментних зобов'язань перед іншими особами та соціальних зобов'язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, дитина потребує матеріальної допомоги. Твердження відповідача, що дитина не проживала разом з позивачем спростовується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.11). Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. Закон України від 17 травня 2017 року, № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 8 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, збільшено з 30 % до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік",норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів задовольнити повністю: стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 25% з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 січня 2017 року до 08 липня 2017 року. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 25% з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 липня 2017 року і до досягнення повноліття - [INFO] року. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивач просила стягнути з відповідача ? частину додаткових витрат на лікування неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в сумі 2350 грн. На підтвердження позовних вимог позивачем надано протоколи від 11 березня 2015 року та 11 липня 2016 року проведення обстеження неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO],на магнітно-резонансному томографі (а.с. 13,14, том 1), сертифікат Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лікувально-діагностичний центр» про лабораторні дослідження неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], 25 березня 2015 року, (а.с. 16,17, том 1), довідку медичного центру «Капля роси» від 28 березня 2015 року про проведення ультразвукової діагностики (а.с. 19,20, том 1), результати досліджень медичної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛ «Діла» неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], 19 березня 2015 року (а.с. 21,22,23,24,73, том 1), консультативний висновок спеціаліста Державної установи «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П.Ромоданова НАМН України» (а.с 25, том 1), довідка окуліста від 13 березня 2015 року, протоколи результатів суточного мониторирування артеріального тиску від 16 березня 2015 року Державної установи «Інституту кардіології ім. акад. М.Д. Стражеско» НАМН України (а.с. 26,28,29,30, том 1), консультативний висновок кафедри дитячих інфекційних хвороб Національного медичного університету (а.с. 27, том 1), довідки Дитячої клінічної лікарні № 7 від 16 червня 2016 року та Київського міського центру дитячої нейрохірургії від 16 червня 2016 року (а.с.31, том 1), квитанції про оплату обстеження на магнітно-резонансному томографі на загальну суму 1080,00 грн. (а.с. 15, том 1), квитанції Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лікувально-діагностичний центр» про оплату лабораторного дослідження у сумі 800,00 грн. (а.с. 18, том 1), товарний чек про придбання медикаментів на суму 520,00 грн.(а.с. 32,33, том 1), квитанція про оплату стоматологічного лікування (а.с. 34, том 1), квитанцію про оплату послуг досліджень медичної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛ «Діла» від 19 березня 2015 року (а.с.74, том 1). Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Загальна сума витрат, пов'язаних з лікуванням дитини, документально підтверджена позивачем у сумі 2350 грн. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на лікування неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат, пов'язаних з лікуванням неповнолітньої дитини, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на лікування в добровільному порядку та стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) додаткові витрати, пов'язані з лікуванням неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2350 (дві тисячі триста п'ятдесят) грн. Позивач просила стягнути додаткові витрати на відпочинок, додаткові витрати на вивчення іноземних мов в групі (польська) та в індивідуальному режимі (англійська та історія). На підтвердження позовних вимог надано договір про надання послуг з вивчення іноземних мов та в індивідуальному режимі(історія) від 23 січня 2017 року (а.с. 35-37, том 1), договір про надання послуг з вивчення іноземних мов в групі(польська) від 01 вересня 2016 року (а.с. 38-40, том 1), надано договір про надання послуг з вивчення іноземних мов та в індивідуальному режимі(англійська) від 04 липня 2016 року (а.с. 41-43, том 1), договір про надання послуг з вивчення іноземних мов (польська) від 23 березня 2016 року(а.с. 44-45, том 1), квитанції про оплату послуг з вивчення іноземних мов та історії (а.с. 46-50, 75-76,182, том 1), копію закордонного паспорту неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO](а.с. 51-52, том 1), договір на туристичне обслуговування, укладений 09 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» та позивачем, [PERSON] та квитанцію про оплату туристичних послуг (53-56,57, 58, том 1), договір на туристичне обслуговування, укладений 04 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАШ ВОЯЖ» та позивачем, [PERSON] (а.с. 59-60,том 1) заяви відповідача про надання згоди на перебування неповнолітньої дитини [PERSON] за кордоном (а.с. 61-64, том 1), договір про надання послуг з навчання польської мови від 29 листопада 2017 року (а.с. 175, том 1), платіжні доручення про сплату вступного внеску та плати за іспити до університету Миколи Коперника в Торуні (а.с. 189-190, том 1). Вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на відпочинок не ґрунтуються на законі. Позивачем не доведено також, що додаткові витрати на вивчення іноземних мов в групі (польська) та в індивідуальному режимі (англійська та історія) викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини), чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач просила зобов'язати відповідача компенсувати кожне півріччя до закінчення навчання - 20 вересня 2020 року ? частину навчання в університеті Адама Міцкевича в місті Познань, вартість якого за півріччя становить 750 євро, академічний рік 1500 євро (а.с. 181, том 1). В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що вартість навчання підтверджується довідкою з факультету політології та журналістики, оплата здійснена через платіжну систему SWIFT двома платежами на суму 450 євро (платіжне доручення від 21 серпня 2017 року та на суму 300 євро (платіжним дорученням від 22 серпня 2017 року) на загальну суму 750 євро, що еквівалентно 23 152,00 грн.(1/2 = 11 576,00 грн.). На підтвердження надано договір про умові оплати та розмір оплати освітніх послуг навчання на денній формі в університеті Адама Міцкевича в місті Познань від 01 жовтня 2017 року, довідку університету Адама Міцкевича в місті Познань від 02 жовтня 2017 року про прийняття рішення про навчання на підставі оплати в розмірі 1500 євро за 17/18 академічний рік - 03 серпня 2017 року, початок навчання - 01 жовтня 2017 року та закінчення - 20 вересня 2020 року (а.с. 194, том 1), платіжні доручення від 21 серпня 2017 року та на суму 300 євро (платіжним дорученням від 22 серпня 2017 року) на загальну суму 750 євро, електронні білети на автобус та на літак (а.с.183,184,185,186, том 1, а.с. 35-37, 38-40, 76-80, том 2). Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Предметом доказування є сплата позивачем вартості навчання неповнолітньої доньки. Однак надані позивачем платіжні доручення про дату сплати коштів за навчання неповнолітньої дитині в університеті Адама Міцкевича в місті Познань не підтверджують вказану в довідці цього закладу дату оплати навчання - 03 серпня 2017 року. Більш того, обраний спосіб захисту про зобов'язання компенсувати кожне півріччя до закінчення навчання - 20 вересня 2020 року ? частину навчання не ґрунтується на законі та позбавляє можливості примусово виконати рішення суду. Не є додатковими витратами на дитину, а саме, оплата перекладу з польської мови наданих суду документів в сумі 255 грн., оплата перекладів "Лінго" договорів позивача з ПрАТ "Страховою компанією "ПЗУ Україна" та з університетом Адам Міцкевича в Познані про навчання доньки. Щодо стягнення 1/2 вартості квітків в сумі 1110 грн. для оплати проїзду доньки під час канікулів, ця обставина не входить в предмет доказування вимог про компенсування навчання на майбутне та підлягає врахуванню під час розгляду вимог щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач просила стягнути витрати на оренду житла через брак місць в гуртожитку університету Адама Міскевича та відмовою надати кімнату в гуртожитку. На підтвердження надано договір про оренду житла від 02 жовтня 2017 року, квитанції про оплату завдатку та квартплати (а.с. 196, 197, 198, 199, 200-202, том 1, а.с. 46-47,48-50, 51-53, том 2). Позивачем не доведена відмова навчального закладу надати студенту гуртожиток, що змусило укласти договір оренди, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Більш того, позивач не позбавлена можливості в подальшому підтвердити цю обставину у разі пред'явлення вимог про стягнення додаткових витрат на навчання. Позивач просила про стягнення витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту представника сторони, що пов'язані з явкою до суду. На підтвердження вимог позивачем надано договір оренди житлового приміщення в м.Познань (Польща) (а.с. 166-168,169-171,172,173,174), проїзні документи (а.с.177, том 1). Витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони ( ст. 128 ЦПК України). З огляду на вказану норму права вимоги позивача не ґрунтуються на законі. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини підлягають задоволенню частково: стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 25% з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 січня 2017 року до 08 липня 2017 року. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 25% з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 липня 2017 року і до досягнення повноліття - [INFO] року. Стягнути [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) додаткові витрати, пов'язані з лікуванням неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2350 (дві тисячи триста п»ятдесят) грн.В іншій частині позовних вимог відмовити. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial