Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ФАКТОРІНГС", треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергій Григорович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 листопада 2021 р. на адресу позивача, надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження за № 67244850, відкритого на підставі постанови від 23.10.2021 р., виданої приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергієм Григоровичем. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2021 р приватним виконавцем на підставі поданої відповідачем заяви про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової Владислави Юріївни за № 420 від 30.04.2021 р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача суми боргу в розмірі 188 765,45 грн. (сто вісімдесят вісім тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень 45 коп.) на користь відповідача - ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС». Позивач вказує на те, що Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив вимоги ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на оригіналах документів,посвідчених нотаріально, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п.1.1 Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на оригіналах документів , що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2 Глави перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3.1 Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Таким чином, сам факт наявності виконавчого напису підтверджує надання стягувачем всіх необхідних документів. Судом встановлено, що 15.05.2006 р. між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №14/2006/0160/Фка,відповідно до якого банк надав позивачу кредит у сумі 9600,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу маркиВАЗ 211140-110-01, 2005 року випуску, заводський номер кузову [NUMBER] , строком до 13.05.2011року. В якості забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, позичальник 15.05.2006 р. уклав з банком договір застави, предметом якого є автомобіль маркиВАЗ 211140-110-01, 2005 року випуску, заводський номер кузову [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] . 30.08.2011 р. на підставі договору застави №14/2006/0160/Фкав державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєестровано обтяження № 11549622. Об`єктом обтяження є автомобіль маркиВАЗ 211140-110-01, 2005 року випуску, заводський номер кузову [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] . Обтяження було зареєстровано після закінчення дії кредитного договору. Починаючи 07.07.2009 року, позивач був вимушений припинити платежі по кредиту, в зв`язку з складним фінансовим становищем. На основі цього виникла заборгованість перед банком. Банк весь цей час ніяких дій не проводив, а 21.07.2015 звернувся з позовом до суду. 11.08.2015 р. Томаківським районним суд Дніпропетровської області було винисено рішення у справі № 195/993/15-ц № 2/195/1169/15. Банком без поважних причин пропущений строк позовної давності щодо захисту порушених прав та інтересів. Позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи ( стаття 267 ЦК України). У зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само й боржник зі спливом позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку (стаття 509 ЦК України). Відповідно вимог статті 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Частиною третьою пункту 31 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). 08.05.2020 р , між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс». укладено договір про відступлення прав вимоги №GL3N315356. Первісний кредитор відступив права вимоги на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс». Позивачу про це ніяким чином не повідомлялось. 30.04.2021р.був вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. № 420 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Факторинс" заборгованість в розмірі 188 765,45 грн. (сто вісімдесят вісім тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень 45 коп.) Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2021 року відкрито виконавче провадження № 67244850 з примусового виконання виконавчого напису № 420 виданого 30.04.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Факторинс" заборгованість в розмірі 188 765,45 грн. (сто вісімдесят вісім тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень 45 коп.) Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на оригіналах документів, посвідчених нотаріально, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог стягувача. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненим виконавчого напису.Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Звертаю увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус Виноградова В.Ю. не отримувала від Позивача Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області № 195/993/15-ц № 2/195/1169/15 від 11.08.2015 року та первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними Документи які подаються нотаріусу для здійснення виконавчого напису не дають можливості взагалі встановити заборгованість, дійсний її розмір та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області № 195/993/15-ц № 2/195/1169/15 від 11.08.2015 року нотаріусом не було витребуване у позивача, та не розглядалось взагалі. Розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, виписка з рахунку, фактично є довідкою про розмір заборгованості, яка не підтверджує про безспірність заборгованості. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Виноградова В.Ю. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису,коли отримав лист із постановою про відкриття виконавчого провадження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 зробила такий висновок: Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі наведеного суд, вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: approved