Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП "Спецсервіс-Кременчук" про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що працює в КП "Спецсервіс-Кременчук" лікарем ветеринарної медицини з січня 2013 року. 01.10.2014 року [PERSON] обрано заступником голови профгрупи та правовим інспектором профгрупи КП "Спецсервіс-Кременчук", про що повідомлено керівника підприємства. Наказом №15-21к/п/т від 17.08.2015 року [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани за невідображення в Журналі "Реєстрації та обліку тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" інформації про щоденну кількість собак на підприємстві в період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року. Проте [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності без відібрання пояснень щодо дисциплінарного проступку, без згоди профспілкової організації. Роботодавець при притягненні до дисциплінарної відповідальності [PERSON] не врахував відсутність його вини щодо неведення зазначеного журналу. Так [PERSON] зазначив, що керівництво підприємства заборонило йому приймати та видавати тварин. А в період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року особа відповідальна за облік та реєстрацію тварин була у відпустці, її обов'язки не були покладені на інших осіб, а тому [PERSON] не надавалась відповідна інформація, що унеможливило заповнення ним зазначеного журналу. [PERSON] вважав, що він не має можливості вести зазначений журнал з підстав, що керівництвом підприємства неправильно організована праця, чим порушено вимоги ст. 141 КЗпП України. Внаслідок неправомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] хворів, зневірився у житті, змінив звичний спосіб життя, втратив сон. З огляду на наведене, [PERSON] просив визнати незаконним наказ №15-21 к/п/т від 17.08.2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та стягнути з КП "Спецсервіс-Кременчук" на його користь моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з наведених підстав, просили їх задовольнити. Також додали, що [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани з порушенням строку накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.148 КЗпП. Представники відповідача директор [PERSON] та юрисконсульт [PERSON] заперечували проти задоволення позову з підстав, що [PERSON] працюючи на посаді лікаря ветеринарної медицини КП "Спецсервіс-Кременчук" не виконав своїх посадових обов'язків, покладених на нього розпорядженням директора та наказом №14-22/п від 17.06.2014 року. А саме будучи відповідальною особою за ведення Журналу "Реєстрації та обліку тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" в період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року не відображав інформацію про щоденну кількість собак, які перебувають на підприємстві. Після виявлення дисциплінарного проступку [PERSON] відмовився давати пояснення. Оскільки [PERSON] є членом профспілки, тому після проведення службової перевірки керівництво зверталося до профспілкової організації для отримання дозволу на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності із накладенням стягнення у виді догани. Проте відмова профспілки була необгрунтована. Тому 17.08.2015 року наказом №15-21к/п/т [PERSON] притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді догани. Також зазначили, що в липні та серпні 2015 року [PERSON] перебував у відпустці без збереження заробітної плати. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, подані сторонами, суд встановив наступне. Статтею 6 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод" передбачено гарантоване кожному право на справедливий суд. Згідно зі ст.15 ЦК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно зі статутом, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 29.05.2007 року, зареєстрованим 26.06.2007 року, КП "Спецсервіс-Кременчук" є самостійною юридичною особою, заснованою на комунальній формі власності Кременчуцької міської ради Полтавської області. Засновником та власником є комунальна громада в особі Кременчуцької міської ради. Підприємство є самостійним господарюючим суб'єктом, який здійснює виробничу комерційну діяльність відповідно до положень Статуту та вимог законодавства. Основною діяльністю Підприємства є здійснення функції обліку, контролю за утриманням і поводженням з домашніми тваринами та регулювання кількості безпритульних тварин в м. Кременчуці та прилеглих районах. Пдприємство підпорядковане власнику та уповноваженому органу, Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Управління Підприємством здійснює його керівник, який одноособово, самостійно вирішує питання внутрішньогосподарської, фінансово-економічної, соціальної, організацйно-кадрової діяльності. Власник майна не має права втручатися в оперативну діяльність Підприємства. (а.с.145-149). Таким чином КП "Спецсервіс-Кременчук" є комунальним підприємством, а не суб'єктом владних повноважень. Відповідно його працівники не займаються публічною службою. Тому з врахуванням ст.2, ст.3, ст.17 КАС України, даний спір є трудовим, а не публічно-правовим, й підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що не заперечувалось учасниками процесу. [PERSON] призначений на посаду директора КП "Спецсервіс-Кременчук" з 02.06.2014 року, що підтверджено Розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №133кВ від 30.05.2014 року про призначення на посаду, контрактом від 02.06.2014 року, Розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №211кВ від 20.08.2014 року про продовження дії контракту, Розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №203кВ від 24.07.2015 року про продовження дії контракту. (а.с.51-58). [PERSON] прийнятий на постійну роботу КП "Спецсервіс-Кременчук" на посаду лікаря ветеринарної медицини з 24.01.2013 року та ознайомлений з умовами праці та обов'язками, зазначеними в посадовій інструкції, що підтверджено наказом №13-1к від 24.01.2013 року, копією його трудової книжки (а.с.111, 10-11). Відповідно до ст.139 КЗпП, працівники зобов'язані чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до посадової інструкції ветеринарного лікаря №3, затвердженої 01.08.2014 року директором КП "Спецсервіс-Кременчук" [PERSON], ветеринарний лікар призначається та звільняється з посади відповідним наказом директора підприємства. Ветеринарний лікар безпосередньо підпорядковується директору підприємства та начальнику служби відлову та утримання безпритульних тварин і в своїй діяльності керується статутом установи, розпорядженнями керівництва, посадовою інструкцією. На ветеринарного лікаря покладено обов'язки щодо збереження здоров'я та працездатності тварин, проводити огляд тварин і діагностувати їх хвороби і пошкодження, здійснювати лікування тварин, стерилізацію та евтаназію, здійснювати облік біопрепаратів, медикаментів та іншого майна підприємства і готувати відповідну звітність. Ветеринарний лікар зобов'язаний виконувати вказівки директора та своєчасно звітувати про їх виконання, своєчасно та правильно вести документацію відповідно до своїх обов'язків, слідкувати за станом здоров'я тварин, що знаходяться на території підприємства, при захворюванні здійснює їх хірургічне лікування, контролювати санітарний стан, контролювати режим годівлі та поїння, приготування їжі та якість страви, контролювати вигул тварин, брати участь у складанні звітів тощо. Ветеринарний лікар має право надавати керівницву пропозиції щодо вдосконалення організації якості ветеринарного обслуговування, поліпшення організації праці, повідомляти керівництво про недоліки виявлені в процесі роботи. [PERSON] був ознайомлений з названою інструкцією, що підтверджено його особистим підписом. (а.с.63). 04.06.2014 року Управлінням ветеринарної медицини в м. Кременчуці під час перевірки виконання вимог законодавства України КП "Сперцсервіс-Кременчук" встановлено порушення вимог законодавства в сфері поводження з тваринами, зокрема при їх перетримці, а саме при вході на територію відсутній дезкилимок, відсутні приймальне, карантинне відділення та ізолятор, в приміщенні для обслуговуючого персоналу не розмежоване на господарську та робочі зони, на столах хаотично знаходяться лікарські та ветеринарні препарати, не дотримуються умови їх зберігання, не визначена відповідальна особа за обліком препаратів, які використовуються для відлову та евтаназії. Тварини, які надходять в притулок не ідентифікуються і не обліковуються, відсутні бірки та реєстрація в журналі. Відсутні журнали руху поголов'я, амбулаторний журнал, обліку ветеринарних засобів та препаратів, проведення поточної та вимушеної дезінфекції. Відсутні умови проведення лікувально-профілактичних заходів. Обслуговуючий персонал не забезпечний повним комплектом санодягу. Миючі та дезінфекуючи засоби відсутні. Приготування корму в одній ємності. Приписано усунути зазначені недоліки. (а.с.31). З метою виконання зауважень, викладених у припису Управління ветеринарної медицини в м. Кременчуці №62 від 04.06.2014 року, наказом про покладення обов'язків №14-22/п від 17.06.2014 року призначено лікаря ветеринарннї медицини [PERSON] відповідальною особою по підприємству за ведення документообігу, а саме журналів рух поголів'я, амбулаторний журнал, облік ветеринарних засобів та препаратів, проведення планової та вимушеної дезінфекції. [PERSON] зобов'язано провести ревізію наявних медичних препаратів, забезпечити їх зберігання. (а.с.85). Хоча Наказом №14-22/п від 17.06.2014 року на [PERSON] покладено відповідальність за ведення журналу рух поголів'я. Проте [PERSON] піддано стягненню з невідображення інформації в Журналі реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук". Сторони не заперечували, що на виконання припису Управління ветеринарної медицини в м. Кременчуці №62 від 04.06.2014 року, наказу про покладення обов'язків №14-22/п від 17.06.2014 року, було заведено Журнал реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук", в якому усним розпорядженням директора підприємства зобов'язано [PERSON] відображати інформацію в тому числі і про щодену кількість тварин на підприємстві станом на початок і кінець дня, а також інформацію про водія і місце відлову тварини, їх кількість, здачу до пункту, присвоєний номер, проведення огляду тварини, примітки, природна смерть, взяли люди, піддано евтаназії. Суду не подано письмових роз'яснень щодо порядку заповнення інформації про щоденну кількість собак на кінець дня. Проте сторони не заперечували, що інформація про кількість собак повинна була вноситись станом на початок і кінець робочого дня підприємства. Судом встановлено, що в Журналі реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" за період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року відсутня інформація про щоденну кількість собак, що зазначено в акті перевірки від 09.07.2015 року, затвердженої директором підприємства. (а.с.47, 59). В ст. 140 КЗпП встановлено, що трудова дисципліна на підприємствах забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. В трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Відповдіно до ст.141 КЗпП встановлено, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Як вбачається з матеріалів справи, до статутної діяльності підприємства відноситься здійснення функцій обліку тварин в м. Кременчук та прилеглих районах, регулювання кількості безпритульних тварин і у випадку неможливості збереження їх життя - евтаназії, проведення необхідних заходів щодо негуманного поводження із тваринами, утримання притулку (готелю для тимчасової перетримки тварин). Управління підприємством здійснює його керівник, який одноособово вирішує питання діяльності підприємства. Таким чином облік тварин, які знаходяться на підприємстві, передбачений статутною діяльністю підприємства, а тому розпорядження директора про призначення відповідальної особи за ведення Журналу, де відображається щоденна кількість тварин, які знаходяться на підприємстві, є законним та обгрунтованим, відповідає вимогам законодавства України, Статуту підприємства, припису Управління ветеринарної медицини в м. Кременчуці №62 від 04.06.2014 року, наказу про покладення обов'язків №14-22/п від 17.06.2014 року, посадової інструкції лікаря ветеринарної медицини №3 від 01.08.2014 року . А тому суд вважає, що для виконання статутної діяльності підприємства керівник КП "Спецсервіс-Кременчук" мав право дати розпорядження про призначення працівника підприємства [PERSON] відповідальною особою за ведення документообігу, а саме Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук", де відображається інформація про облік кількості тварин, які знаходяться на підприємстві (рух поголов*я). За умови правильної організації праці. Суд критично відноситься к доводам [PERSON] про те, що призначення його відповідальним за внесення до Журналу інформації про щоденну кількість тварин, суперечить його посадовим обов'язкам лікаря ветеринарної медицини. Суд вважає, що незнання лікарем ветеринарної медицини кількості тварин, які знаходяться на підприємстві, унеможливлює виконання ним своїх посадових обов'язків, зазначених в розділі 2 інструкції №3 від 01.08.2014 року, в тому числі щодо проведення огляду, лікування тварин, слідкування за станом їх здоров'я, контролю годівлі та поїння, вигулу тварин, контролю утилізації трупів, тощо. Суд критично відноситься к доводам позивача [PERSON] та його представника [PERSON] про те, що форма Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук", розроблена директором підприємства, - не відповідає формам журналу про рух поголов'я, затверджених Міністерством Аграрної політики України, а тому [PERSON] не зобов'язаний його вести. Так, відповідно до п. 1.4, п.2.2.1., 2.2.3. Інструкції лікаря ветеринарної медицини №3 [PERSON] зобов'язаний виконувати розпорядження директора. Згідно статуту КП "Спецсервіс-Кременчук" є комунальним підприємством, а не аграрним. Підприємство веде облік тварин (собак та цуценят), в тому числі і безпритульних, в м. Кременчуці та прилеглих районах, а не сількогосподарських тварин. КП "Спецсервіс-Кременчук" не підпорядковується Міністерству Аграрної політики України, а підпорядковується власнику територіальній громаді Кременчуцької міської ради Полтавської області. Позивачем не наведено положень законодавства, якими врегульовано форму ведення журналу про рух поголов'я несільськогосподарських тварин для комунальних підприємств. Разом з тим необхідно зазначити, що відповідно до п.3.4., п.3.8. Інструкції, [PERSON] мав право надавати керівництву пропозиції щодо вдосконалення організації якості ветеринарного обслуговування, поліпшення організації праці, повідомляти про недоліки виявлені в поцесі роботи щодо визначення форми Журналу. Проте [PERSON] своєчасно не скористався цим правом. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що призначаючи [PERSON] відповідальним за ведення Журналу Реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук", із покладенням на нього обов'язків щоденно заповнювати Журнал, відображаючи кількість собак на початок і кінець дня, работодавець не врахував, що робочий день [PERSON] менше ніж час роботи підприємства. Так, [PERSON] працює з понеділка по п'ятницю до 17 годин, а відлов і видача собак проводиться в ці дні до 20 години, а також у вихідні дні. Крім того [PERSON] має право на відповідчинок у вихідні та святкові дні, а також відпустку. В п. 1.5. Посадової Інструкції Ветеринарного лікаря №3 від 01.08.2014 року зазначено, що ветеринарний лікар є працівник з нормованим робочим днем. Проте немає посилання про покладання обов'язків ветеринарного лікаря на час його відсутності, чи про наявність осіб, які йому підпорядковуються і зобов'язані виконувати його розпорядження. Також суду не подано наказу чи розпорядження керівника підприємства про покладання обов'язків ветеринарного лікаря [PERSON] за відображення в Журналі реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" інформації про щоденну кількість тварин на час його відсутності, або про порядок отримання [PERSON] інформації для відображення в Журналі подій, які відбулися за його відсутності. Таким чином, Роботодавцем не створено необхідні організаційні умови для нормальної високопродуктивної роботи, створена ситуація правової невизначеності, що унеможливило виконання [PERSON] належним чином своїх посадових обо'язків з щоденного відображення (на початок та кінець дня) інформації про кількість тварин в Журналі реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук". Так, роботодавець притягнув [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за невідображення в Журналі інформації про щоденну кількість тварин (на початок та кінець дня) за період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року, тобто за час, коли [PERSON] перебував у відпустці без збереження заробітної плати, мав час відповідчинку та вихідні дні, а також за період робочого часу [PERSON] При притягненні [PERSON] до відповідальності за невідображення в Журналі реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" інформації про щоденну кількість тварин на початок та кінець дня в період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року роботодавцем не було враховано, що 01.07.2015 року та 08.07.2015 року [PERSON] перебував у відпустці без збереження заробітної плати, не враховано час його відпочинку у вихідні дні 04.07.2015 року та 05.07.2015 року, не враховано факту, що робочий день [PERSON] закінчується раніше ніж робочий день підприємства, що підтверджено довідкою КП "Спецсервіс-Кременчук" №202/02-10 від 26.11.2015 року, табелем обліку робочого часу за липень 2015 року (а.с.93, 157). Так, згідно з показаннями свідка [PERSON] реєстратор КП "Спецсервіс-Кременчук", робочий час [PERSON] з понеділка по п'ятицю і закінчується о 17 годині, проте тварини видаються та приймаються до 20 годин, а також у вихідні дні. [PERSON] підтвердила, що надавала [PERSON] за його проханням інформацію для заповнення журналу. Проте з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року вона перебувала у відпустці. Цей же факт підтвердив в своїх показаннях і свідок [PERSON] лікар ветеринарної медицини КП "Спецсервіс-Кременчук". В розділі 6 та в п. 3.2. Посадової Інструкції №3 від 01.08.2014 року ветеринарному лікарю надано право отримувати інформацію, необхідну для якісного виконання своїх службових обов'язків, а також передбачено його взаємодію з усіма працівниками підприємства для забезпечення виконання робочих завдань. Судом встановлено, що на реєстратора підприємства [PERSON] (в робочі дні) покладено обов'язки прийому та видачі тварин з подальшою реєстрацією, відмічати тварин, яких випускають до місту ареалу. (Наказ №15-9 к/п/т від 03.04.2015 року). І [PERSON] відповідно до вимог 6 та в п. 3.2. Інструкції мав право отримувати інформацію про щоденну кількість тварин у реєстратора [PERSON] Проте роботавець не ознайомив [PERSON] з наказом про тимчасове суміщення №15-15/к/п/т 30.06.2015 року, за яким з 01.07.2015 року по 14.07.2015 року на період відпустки реєстратора [PERSON], її обов'язки покладено на [PERSON], [PERSON] (а.с.125). Наведене також сприяло створенню ситуації правової невизначеності щодо порядку виконання лікарем ветеринарної медицини [PERSON] покладеного на нього обов'язку щоденно на кінець та початок дня, у вихідні, святкові та в період відпустки самостійно відображати інформацію про кількість тварин в Журналі реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук". Незважаючи на наведені недоліки в організації праці, [PERSON] використовуючи свої права лікаря ветеринарної медицини, передбачені п.3.4., 3.8. Інструкції №3 від 01.08.2014 року, не звертався до керівництва з письмовими пропозиціями щодо організації якості ветеринарного обслуговування, поліпшення організації праці, з повідомленням про виявлені в процесі роботи недоліки, а саме про невідповідність вимогам законодавства Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук", про неможливість забезпечити щоденне відображення інформації про кількість тварин, які знаходяться на підприємстві, станом на початок і кінець робочого дня. Таким чином доводи [PERSON] про поважність причин невиконання ним покладеної відповідальності за ведення Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" щодо забезпечення відображення інформації про щоденну кількість тварин частково є слушними. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що [PERSON] в порушення п.1.4., 2.2.1., п.2.2.3. Інструкції ветеринарного лікаря №3 від 01.08.2014 року, наказу 14-22/п від 17.06.2014 року не виконано розпорядження директора про внесення інформації про кількість тварин до Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" в його робочий час в період з 02.07.2015 року по 03.07.2015 року, з 06.07.2015 року по 07.07.2015 року та 09.07.2015 року. Не застосування [PERSON] своїх прав, передбачених п.3.4., п.3.5, п.3.8, п.6 Інструкції ветеринарного лікаря №3 від 01.08.2014 року про повідомлення письмово директора про недоліки, виявлені в процесі роботи, унеможливило їх своєчасне усунення. В ст. 147 КЗпП встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догано або звільнення. В ст.147-1 КЗпП встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповажений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповановажений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З аналізу змісту ст.149 КЗпП вбачається, що відсутність пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник може довести, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не надав. Суд критично відноситься к доводам [PERSON] про те, що при застосуванні стягнення йому не було запропоновано надати пояснення. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали показання, що [PERSON] було запропоновано надати пояснення з приводу виявленого проступку, але він відмовився. Цей факт також підтверджено актом про відмову [PERSON] дати письмові пояснення №11 від 10.07.2015 року, складеним директором [PERSON], працівниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.60). А також узгоджується з поясненнями самого [PERSON], даними суду та під час засідання профкому, в яких він повідомив, що в робочий час його викликали до директора в кабінет, де від нього щось вимагали, але він не зрозумів що саме і з яких підстав. [PERSON] кричала та вимагала надати якісь пояснення, а він просив надати документи для ознайомлення. Враховуючи, що [PERSON] є членом профспілкової організації, керівник КП "Спецсервіс-Кременчук" на виконання вимог ч.2 ст.252 КЗпП України звертався до Голови ПП праціників КАТП-16-28 ВПмК [PERSON] та голови профгрупи КП "Спецсервіс-Кременчук" [PERSON] з поданням №111/02-10 від 22.07.2015 року про отримання згоди на внесення догани працівнику [PERSON] Проте у відповідь керівнику КП "Спецсервіс-Кременчук" було надано витяг з протоколу №6 від 06.08.2015 року, підписаний Головою ПП працівників КАТП-16-28 ВПмК [PERSON], згідно з яким постановлено не давати згоду на притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани [PERSON] Рішення обгрунтовано тим, що директором КП «Спецсервіс-Кременчук" допущено порушення ст.141 КЗпП України, незабезпечено на підприємстві необхідних організаційних умов для нормальної високопродуктивної роботи, що унеможливило виконання [PERSON] покладених на нього обов*язків. Було витребувано у адміністрації інформацію для вивчення в подальшому вопросу більш детально (а.с.5-6). У Постанові Верховного Суду України по справі № 6-163цс14 викладена правова позиція, що відповідно до ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і ч.2 ст.252 КЗпП України однією з гарантій можливості здійснення працівниками підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. Згідно із ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови. За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. З наведених вище підстав та з врахуванням правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-163цс14, вбачається, що власник або уповноважений ним орган має право притягнути працівника, який є членом виборного профспілкового органу, до дисциплінарної відповідальності лише за згодою такого органу, а якщо така згода отримана не була, то лише за умови відсутності обґрунтування відмови в наданні цієї згоди, а не за обставин її неправильного обґрунтування. Обговорення правомірності обґрунтування рішення виборного профспілкового органу виходить за межі компетенції суду. Зі змісту роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 06.11.1992 року також вбачається, що притягнення до дисципінарної відповідальності з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. В ст.148 КЗпП встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Проступок [PERSON] був виявлений 09.07.2015 року, що підтверджено поясненнями директора, даними в судовому засіданні, актом про перевірку Журналу по реєстрації та обліку в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук", затвердженим директором від 09.07.2015 року, що була проведена на підставі доповідної записки [PERSON] №14 від 09.07.2015 року (а.с.59, 61). Суд критично відноситься к доводам представника відповідача [PERSON] про те, що проступок по факту невідображення інформації в Журналі реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" був виявлений лише після проведення перевірки 22.07.2015 року. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. Результат оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Так згідно з наказом №14-22/п від 17.06.2014 року призначено відповідальним за ведення даного Журналу лише одну особу [PERSON] (а.с.85). 09.07.2012 року в доповідній записці №14 [PERSON] вказувала, що саме [PERSON] як відповідальний за ведення Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" не відображав інформацію про щоденну кількість собак. В цей же день 09.07.2015 року було проведено перевірку доповідної записки [PERSON], а саме вилучено та досліджено Журнал реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук". Під час перевірки було виявлено відсутність відомостей про кількість собак на початок та кінець дня за період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року, встановлено, що під час чергування [PERSON] не заповнювались інші графи: номер, огляд тварин, примітка, природна смерть, взяли люди, та відсутні записи за 09.07.2015 року. За результатами перевірки складено акт від 09.07.2015 року, затверджений Директором підприємства, Крім того при зверненні директора КП "Спецсервіс-Кременчук" до профспілкової організації з поданням про отримання згоди на винесення догани працівнику [PERSON] також було зазначено інформацію про факт виявлення проступку 09.07.2015 року на підставі доповідної записки начальника служби відлову та утримання безпритульних тварин [PERSON] та проведенної перевірки Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук", що затверджена актом №9 від 09.07.2015 року. (а.с.4) В поданні роботодавця про отримання згоди профспілкової органу на винесення догани працівнику [PERSON] відсутні посилання на будь-які інші перевірки для виявлення проступку. Тим більш не зазначено, що на момент звернення роботодаця до профспілкового органу з поданням про отримання згоди на винесення догани працівнику [PERSON] ще не було виявлено сам проступок, як фактично намагався довести в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], обгрунтовуючи, що проступок було виявлено не після першої перевірки 09.07.2015 року, а лише 22.07.2015 року після чергової перевірки. Представником відповідача юрисконсультом [PERSON] не обгрунтовано поважність причин, з яких 09.07.2013 року виявивши факт (бездіяльність) і особу, яка допустила цей факт, а також фактично провівши в цей же день перевірку даного факту, він не зміг виявити проступок (об'єкт, об'єктивну сторону, суб'єкт, суб'єктивну сторону), а виявив його лише 22.07.2015 року склавши черговий акт за результатами службового розслідування, що проводилось шляхом аналізу декількох аркушів документації (наказу №14-22/п від 17.06.2014 року призначення відповідального за ведення журналу, посадової інструкції ветеринарного лікаря №3, Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" та завдання-наряди на відлов безпритульних тварин). Слід зазначити, що під час перевірок та складання чергового акту про результати розслідування так і не було зазначено наявність шкідливих наслідків проступку, наявність причинного зв'язку між проступком та шкідливими наслідками з вини працівника. Таким чином суд вважає, що акт за результатами службового розслідування складено лише 22.07.2015 року для продовження терміну, протягом якого можливо застосування дисциплінарного стягнення. Тому, суд вважає датою виявлення проступку 09.07.2015 року дату проведення перевірки, під час якої встановлено, що відповідальний за ведення Журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" [PERSON] не відображав інформацію про кількість тварин, за що пізніше на нього і було накладено стягнення. Протягом місячного терміну після виявлення проступку [PERSON] був відсутній на роботі у зв'язку з відпусткою без збереження заробітної плати 15.07.2015 року (4 години), 28.07.2015 року (8 годин), що підтверджено довідкою КП "Спецсервіс-Кременчук" №202/02-10 від 26.11.2015 року. Згідно ЗУ "Про відпустки", відпустки рахуються в днях, й рахування відпустки в годинах не передбачено. Тому суд вважає, що 17.08.2015 року директор КП "Спецсервіс-Кременчук" застосував до [PERSON] дисциплінарне стягнення за допущений проступок після закінчення строку, передбаченого ст.148 КЗпП для застосування дисциплінарного стягнення. З наведених вище підстав, суд вважає незаконним наказ №15-21к/п/т від 17.08.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON], у зв'язку з його невідповідністю вимогам ст.140, ст.141, ст.148, ст.252 КЗпП, Відповідно до ст. 237-1 КЗпП, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Таким чином, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне врахувати, що хоча і визнано незаконним наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності з підстав порушення роботодавцем вимог ст.140, ст.141, ст.148, ст.252 КЗпП. Разом з тим судом встановлено і в діях [PERSON] порушення п.1.4., 2.2.1., п.2.2.3. Інструкції ветеринарного лікаря №3 від 01.08.2014 року, наказу 14-22/п від 17.06.2014 року, щодо невиконання розпорядження директора про внесення інформації про кількіцсть тварин в Журнал реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП "Спецсервіс-Кременчук" в робочий для нього час в період з 02.07.2015 року по 03.07.2015 року, з 06.07.2015 року по 07.07.2015 року та 09.07.2015 року. Суд враховує, що однією з підстав притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідльності стало не застосування [PERSON] своїх прав, передбачених п.3.4., п.3.5, п.3.8, п.6 Інструкції ветеринарного лікаря №3 від 01.08.2014 року про письмове повідомлення директора про недоліки, виявлені в процесі роботи. Разом з тим, всупереч ст.237-1 КЗпП України, позивач [PERSON] не навів жодних доказів в обґрунтування зазначених в позовній заяві обставин наявності у нього моральних страждань. Не навів жодних доказів про втрату нормальних життєвих зв'язків або необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Подані суду документи про тимчасову непрацездатність [PERSON] в період з 25.08.2015 року по 04.09.2015 року не вказують про наявність причино-наслідкового зв'язку між застосуванням щодо нього дисциплінарного стягнення та захворюванням. Навпаки, в анамнезі зазначено, що [PERSON] хворіє з 1986 року, внаслідок перенесених захворювань та травм, що мали місце ще в дитячому віці. (а.с.65). В судовому засіданні [PERSON] пояснював, що в цей же період його дружина народжувала дитину, під час пологів були ускладнення, що на думку суду також впливало на його стан. З огляду на наведене, суд вважає, що позивач [PERSON] не обґрунтував належним чином наявність моральної шкоди; не обгрунтував з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується; не підтвердив наявність причинного зв'язку між моральною шкодою і порушенням його прав, протиправними діями відповідача та вини останнього в її заподіянні; не надав доказів на підтвердження самого факту заподіяння моральних страждань, оскільки розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань. Відповідно до ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі доказів сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до КП "Спецсервіс-Кременчук" про визнання незаконним наказу про притягнення до дисціплінарної відповідальності та стягнення моральної щкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з КП "Спецсервіс-Кременчук" на користь держави судові витрати на судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial