Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач - МТСБУ звернувся до відповідача - [PERSON] з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. 16 липня 2010 року в м. Києві по проспекту Перемоги, з вини [PERSON], який керував автомобілем Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП). На час вчинення ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року у справі № 3-5449/10. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номерний знак [NUMBER] з причіпом, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно з Висновком спеціаліста про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісно-транспортного засобу в наслідок ДТП № 19/15-87 від 30.09.2010 року, автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак [NUMBER], причепу, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок зазначеної ДТП, складеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром складає 23814 грн. 17 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. [PERSON], який керував автомобілем під час скоєння ДТП, з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/1666559 терміном дії з 07.07.2010 року до 06.07.2011 року включно. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Оскільки Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин, на підставі п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, у зв'язку з настанням події, передбаченої вказаною нормою Закону, МТСБУ 18.11.2010 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 20891 грн. 92 коп. без врахування ПДВ, що підтверджується наказом про виплату відшкодування та платіжним дорученням. Отже, МТСБУ понесло витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування по вищезазначеній ДТП у розмірі - 20891 грн. 92 коп., тим самим виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 05 січня 2011 року [PERSON] відповідно до поданої заяви до МТСБУ зобов'язався добровільно сплачувати частинами суму завданих збитків відповідно до графіку. Згідно картки розрахунку № [NUMBER] в період з 03.02.2011 року до 30.06.2011 року було сплачено суму в розмірі 6000 грн. після чого жодних виплат [PERSON] не здійснювалось. В зв"язку з чим, просили стягнути з відповідача понесені витрати в сумі 14891 грн. 92 коп., судовий збір -229,40 грн. та витрати на правову допомогу - 2000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у ній. Відповідач позов визнав, заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового задоволення позовних вимог МТСБУ з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2010 року в м. Києві по проспекту Перемоги, з вини [PERSON], який керував автомобілем Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП). На час вчинення ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року у справі № 3-5449/10. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номерний знак [NUMBER] та причіп державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно з Висновком спеціаліста про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісно-транспортного засобу в наслідок ДТП № 19/15-87 від 30.09.2010 року, автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок зазначеної ДТП, складеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром складає 23814 грн. 17 коп. Як підтверджується наявними у справі доказами, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальним Законом, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами, є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон). Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 04.06.2010 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 20891 грн. 92 коп. без врахування ПДВ, що підтверджується наказом про виплату відшкодування та платіжним дорученням. 05 січня 2011 року [PERSON] відповідно до поданої заяви до МТСБУ зобов'язався добровільно сплачувати частинами суму завданих збитків відповідно до графіку. Згідно картки розрахунку № [NUMBER] в період з 03.02.2011 року до 30.06.2011 року було сплачено суму в розмірі 6000 грн. після чого жодних виплат [PERSON] не здійснювалось. Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону - після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В частині стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 14891 грн. 92 коп., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп. з наступних підстав. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволеної чи відхиленої частини вимог. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу надано Контракт про надання правової допомоги між МТСБУ та ТОВ «ЕмВіПартнерс». Проте, з матеріалів справи вбачається, що підписала позовну заяву фізична особа, уповноважена довіреністю МТСБУ на вчинення певних дій - Макаєв Р.З. У судових засіданнях брали участь фізичні особи, які діяли також на підставі виданих безпосередньо МТСБУ довіреностей, зокрема Мельниченко І.О. та Макаєв Р.З. Таке представництво інтересів юридичної особи в суді повністю відповідає положенням ст. 42 ЦПК України. Суду не надано доказів того, що вказані вище особи є співробітниками ТОВ «ЕмВіПартнерс», що вони уповноважені були саме від зазначеної юридичної особи надавати безпосередню правову допомогу на даній справі, а сам Контракт про надання правової допомоги МТСБУ № 72 від 16.10.2012 року не містить переліку працівників ТОВ «ЕмВіПартнерс», які уповноважуються на виконання певних робіт чи надання послуг у даній цивільній справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна особа має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень. Отже, в цій частині позовні вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають. Відповідно дост. 88 ЦПК України, судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial