Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування в сумі 23000 грн. з ПАТ „Страхова компанія „НОВА"", про солідарне стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. з [PERSON] та [PERSON] та судових витрат по справі . До початку розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] подав до суду заяву з уточненими позовними вимогами , згідно яких просив стягнути з ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" страхове відшкодування за шкоду завдану майну в сумі 24658,38 грн. , з [PERSON] 1000 грн. матеріального збитку (франшизи) та 1000 грн. моральної шкоди і з [PERSON] 1000 грн. моральної шкоди та з усіх відповідачів судові витрати по справі. В обгунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те , що 13 січня 2012 року на автодорозі Н-08 (Бориспіль-Запоріжжя) на 158 км відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем „Хюндай" , реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем „МАН" , реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] Внаслідок ДТП було пошкоджено обидва транспортні засоби , в тому числі і автомобіль „МАН" , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачеві - [PERSON], відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 15.10.2008 року . Згідно постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 14 січня 2012 року , встановлено , що [PERSON] керуючи автомобілем „Хюндай", реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Н-08 з м.Київ до м.Кременчук, у нічний час доби не врахував дорожню обстановку , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху , де допустив зіткнення з вантажним автомобілем „МАН" , реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] Дана постанова [PERSON] не оскаржена , а тому позивач вважає , що відповідач погодився із викладеними в ній фактами. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" , про що свідчить поліс АВ/0215907 . Ліміт відшкодування згідно п.4 даного страхового полісу становить 50000 грн. і 1000 грн. франшиза. Згідно звіту про оцінку збитку №031 , здійсненого на замовлення ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" , встановлено вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в сумі 22898,38 грн. Крім того , внаслідок ДТП було пошкоджено паливний бак у автомобілі „МАН" і відбувся витік дизельного палива в кількості 300 літрів по ціні 9,20 грн./літр. Таким чином збитки від втраченого пального становлять 2760 грн. Отже , внаслідок ДТП позивачу спричинено матеріальних збитків на загальну суму 25658,38 грн. , з яких в якості страхового відшкодування просить стягнути з відповідача ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" 24658,38 грн. , а з відповідача [PERSON] суму франшизи - 1000 грн. Внаслідок ДТП був значно пошкоджений автомобіль позивача . Пошкодження майна позивача порушили нормальний спосіб його життя , спричинили душевні страждання. Перенесений стрес та хвилювання за пошкоджене майно негативно відобразились і на самопочутті. За таких обставин позивачу завдано моральну шкоду , яку він оцінює в розмірі 1000 грн. і просить стягнути з відповідача [PERSON]. Також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав повністю позовні вимоги в частині до ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" та [PERSON] Також представник позивача просить стягнути з відповідачів сплачений позивачем судовий збір , витрати за проведення судової експертизи та 3000 грн. витрат по наданню правової допомоги. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди з [PERSON] , то в цій частині представник позивача просить позов залишити без розгляду . Представник відповідача ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" в судове засідання не з'явився , але направив заперечення на позов і про розгляд справи у їхню відсутність. У своїх запереченнях на уточнену позовну заяву представник ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" посилається на те , що позивач правомірно посилається на те , що внаслідок ДТП йому завдано матеріального збитку за пошкоджений автомобіль в сумі 22898,38 грн. Однак , відповідач вважає недоведеним суму збитку за втрату пального в кількості 300 літрів на суму 2760 грн. і вважає , що дані вимоги не підтверджені належними доказами і не можуть бути задоволеними. Крім того , відповідач ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" при стягненні страхового відшкодування з них просить врахувати суму франшизи - 1000 грн. і виходити із суми 21898,38 грн. Хоча відповідач фактично і визнав позов , виходячи із змісту заперечень , але просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з тим , що позивач не звернувся до відповідача - страхової компанії протягом 30 днів із заявою про страхове відшкодування. Також просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , про причини неявки суд не повідомив , хоча був належним чином і заздалегідь (29.10.2014 р.) повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в попередні судові засідання відповідач надавав свої письмові заперечення на позов . У своїх запереченнях на позов [PERSON] посилається на те , що відсутні будь-які докази наявності в його діях вини по факту ДТП , а постанова про відмову у порушенні кримінальної справи від 14 січня 2012 року не може бути таким доказом , оскільки судом він не притягувався до адміністративної відповідальності . Тому просить відмовити повністю в позові [PERSON] до нього (а.с.120-123). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , про причини неявки суд не повідомив , хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але в матеріалах справи є його заява про розгляд справи у його відсутності (а.с.142). Заслухавши доводи представника позивача , ознайомившись із запереченнями відповідачів, з'ясувавши інші обставини справи та перевіривши їх доказами суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення . В судовому засіданні встановлено , що 13 січня 2012 року на автодорозі Н-08 (Бориспіль-Запоріжжя) на 158 км сталося зіткнення автомобілів марки „Хюндай" , реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] - відповідача та автомобіля „МАН" , реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль „МАН" , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачеві - [PERSON], відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 15.10.2008 року . Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням , зберіганням або утриманням транспортних засобів. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах , зокрема , шкода , завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі , що набрав законної сили , або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Разом з тим , відсутність складу злочину , наприклад , у разі відмови у порушенні кримінальної справи , закриття кримінальної справи за правилами КПК України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами КПК України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття , закриття кримінального провадження є доказом , який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку , передбаченому ЦПК. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними і допустимими доказами , передбаченими ЦПК України , зокрема висновком судової автотехнічної експертизи , письмовими доказами , тощо. Суд вважає , що вина [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху України підтверджується висновком № 835/14-22 судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 08 жовтня 2014 року, згідно якого в заданий момент виникнення небезпеки для руху водій [PERSON] не мав технічної можливості , шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування зупинити керований автомобіль до місця зіткнення і тим самим уникнути ДТП. У дорожній обстановці , що склалася на момент ДТП в діях водія [PERSON] вбачалась невідповідність вимогам п.п.12.1 та 14.2 ПДР України , а саме : під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку , а також особливості вантажу , що перевозиться , і стан транспортного засобу , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та перед початком обгону водій повинен переконатися в тому , що : в) смуга зустрічного руху , на яку він буде виїжджати , вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані ( а.с.176-180) . Даний висновок експертизи є належним та допустимим доказом. Крім того , як вбачається з матеріалів справи , 14 січня 2012 року інспектором з дізнання ВДАІ Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області Бабичем Ю.Д. було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом ДТП на 158 км а/д „Н-08" біля с. Васютинці , що мала місце 13.01.2012 року відносно [PERSON] за ст. 286 КК України у зв'язку з відсутністю складу злочину - суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень. Однак , зі змісту постанови вбачається , що [PERSON] у нічний час доби не врахував дорожню обстановку , не вибрав безпечної швидкості руху , не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху , де допустив зіткнення з автомобілем „МАН", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON](а.с.85) , що узгоджується з висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи . Дана постанова є чинною , оскільки доказів про її скасування чи визнання незаконною суду не надано. За таких обставин суд вважає , що дана постанова теж підтверджує вину [PERSON] у ДТП. Тому посилання відповідача [PERSON] на відсутність постанови суду у справі про адміністративне правопорушення відносно нього , відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП , згідно якої була б встановлена його вина у скоєнні ДТП , не заслуговують на увагу. Оскільки відповідно до ст.3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забазпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю , здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди , так і захисту майнових інтересів страхувальників . В судовому засіданні встановлено , що власник автомобіля „Хюндай" , реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , [PERSON] застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" , про що свідчить поліс АВ/0215907 від 09.11.2011 року . Ліміт відшкодування майнової шкоди згідно п.4 даного страхового полісу становить 50000 грн. і 1000 грн. франшиза. Позивач просить стягнути з відповідачів ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" та [PERSON] 22898,38 грн. вартості ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу , що підтверджується Звітом №031 про оцінку збитку автомобіля „МАН" , реєстраційний номер [NUMBER], від 27 січня 2012 року , здійсненого на замовлення ПАТ „Страхова компанія „НОВА"". Інших доказів на підтвердження матеріального збитку позивачеві пошкодженням автомобіля чи на спростування такої суми збитку відповідачі не надали , ухилившись таким чином від доведення обставин , як того вимагає ст. 60 ЦПК України. Крім того , ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" у своїх запереченнях визнала таку суму матеріального збитку . Відповідач ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" заперечуючи проти позову послався на те, що позивач не звернувся до страхової компанії протягом 30 днів із заявою про страхове відшкодування , як того вимагає ст.35 „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , а згідно ст.37 цього ж Закону однією з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого , з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Однак суд вважає , що таке твердження відповідача не заслуговує на увагу , оскільки обов'язковою умовою для відшкодування шкоди у разі настання дорожньо-транспортної пригоди є невідкладне письмове повідомлення водієм , який причетний до даної події , але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди страховика про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, як то передбачено ст.33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Як вбачається з наданих суду доказів на виконання ухвали суду про забезпечення доказів по даній справі від 05 серпня 2013 року саме ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" надавала копії повідомлень власників застрахованих транспортних засобів про ДТП та інші документи (а.с.38-75), тобто свій обов'язок щодо повідомлення страхову компанію про ДТП водії (власники транспортних засобів) виконали. Як роз'яснено у п.23 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" на вимоги , що випливають із договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , поширюється загальний строк позовної давності , встановлений тривалістю у три роки (ст.257 ЦК) , що обчислюється із дня закінчення дії договору . Оскільки строк дії договору закінчується 25.11.2012 року , а позивач звернувся до суду 03.07.2013 року , то його вимоги заявлені правомірно і в межах позовної давності. За таких обставин з відповідача ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі"" 21898,38 грн. як матеріальний збиток , завданий позивачеві за пошкоджений автомобіль за мінусом 1000 грн. франшизи. У відповідності до ч1. ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн. франшизи. Також позивач посилається і на те , що внаслідок ДТП було пошкоджено паливний бак у автомобілі „МАН" і відбувся витік дизельного палива в кількості 300 літрів по ціні 9,20 грн./літр. Таким чином збитки від втраченого пального становлять 2760 грн., які він теж просить стягнути з ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" . На підтвердження втрати пального позивачем надано чек №292292 від 11.01.2012 року про придбання 400 л пального по ціні 9,20 грн./л на загальну суму 3680 грн.(а.с.89). Однак , суд вважає , що даний чек не є належним доказом втрати пального , оскільки акт з цього приводу не складався , даний факт ніде не зафіксовано і будь-які експертизи щодо втрати пального не проводилися і клопотання щодо цього не заявлялися. Тому в цій частині позов не підлягає до задоволення. [PERSON] у своїх вимогах ставить питання і про відшкодування [PERSON] моральної шкоди , завданої внаслідок пошкодження належного йому автомобіля . Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачеві у відповідності до роз'яснень , які містяться у постанові Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд враховує характер правопорушення , глибину фізичних та душевних страждань позивача, внаслідок неможливості використовувати належне йому майно - автомобіль, ступінь вини відповідача [PERSON], а також , виходячи із засад розумності та справедливості вважає , що розмір шкоди заявлений позивачем на суму 1000 грн. є достатньою компенсацією за моральну шкоду , внаслідок пошкодженого автомобіля . Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат , які складаються з : 250 грн. судового збору за вимоги майнового характеру, 114,70 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру та 114,70 грн. судового збору за подання заяви про витребування доказів; 3136,50 грн. витрат на проведення судової експертизи та 3000 грн. витрат на правову допомогу , суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України, згідно якої в разі задоволення позову , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст.1 Закону України „ Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах , в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення , іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Представник позивача , надаючи правову допомогу в судовому засіданні затратив при розгляді справи : 05.08.2013 року - 12 хв. , 31.10.2013 року - 3 год.( всього затратив 3 год.12 хв. х 7,65 грн./хв. (1147 грн. мінімальна заробітна плата х 40 % = 458,80 грн./год.) = 1468,20 грн.; 07.05.2014 року - 3 хв., 21.05.2014 року - 5 хв., 31.07.2014 року - 15 хв., 11.11.2014 року 2 год. .( всього затратив 2 год.23 хв. х 8,12 грн./хв. (1218 грн. мінімальна заробітна плата х 40 % = 487,20 грн./год.) = 1161,16 грн. Загальний розмір компенсації за надання правової допомоги складає 2629,36 грн. Крім того , згідно акта здачі-приймання судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №835/14-22 від 08 жовтня 2014 року позивачем сплачено 3136,50 грн. за проведення експертизи (а.с.181). Оскільки позов задоволено у співвідношенні : 95,6 % - підлягає стягненню з ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" і 4,4 % - з [PERSON] , то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в такому розмірі : з ПАТ „Страхова компанія „НОВА"" - 348,65 грн.(судовий збір), 2998,49 грн. (витрати за проведення експертизи), 2513,67 грн. (витрати на правову допомогу) , а з [PERSON] - 130,75 грн.(судовий збір за моральну шкоду і матеріальний збиток ), 138,01 грн. (витрати за проведення експертизи), 115,69 грн. (витрати на правову допомогу) , тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial