Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача, виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 23.06.2013 року помер її батько [PERSON] 14.09.2013 року позивач [PERSON] змінила своє прізвище із [PERSON] (яке було до одруження) на [PERSON] у звязку із укладенням шлюбу. У звязку із даними обставинами позивач як єдиний спадкоємець померлого звернулася до Другої вінницької державної нотаріальної контори у встановленийй законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки згідно із рішенням від 24.04.2018 року № 932 її батьку [PERSON] було видано виконкомом Вінницької міської ради свідоцтво про право власності на житло від 24.04.2008 року, що додатково підтверджується технічним паспортом від 12.02.2014 року, а саме на квартиру, площа якої становить 15,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 52/418, на праві приватної власності, яка складає 1/25 частку квартир № 413, 415, 416, 417, 418, 419, 420, 421, 422, 424. Дана квартира була приватизована згідно із ЗУ «Про приватизацію» державного житлового фонду. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене нерухоме майно, тому що крім [PERSON], якому належить дана квартира в цілому, в даній квартирі згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який містить інформацію про зареєстровані речові права до 2013 року, а саме відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, є інформація про зареєстровані права на ту квартиру № 418, але яка складає 3/50 частки квартир № 413, 415, 416, 417, 418, 419, 420, 421, 422, 424, що знаходяться в житловому будинку № 52 по вул. Келецька в м. Вінниці та належить на рівних частках іншим трьом особам відмінним від спадкодавця, тобто крім її батька [PERSON] ще три особи є співвласниками даної квартири і кожен з них має по 1/3 частці від даної квартири, що разом складає одну одиницю на всіх, що унеможливлює визначити склад спадкового майна яке хоче успадкувати позивач за законом після смерті свого батька. Ідеальна частка [PERSON] кв. № 413, 415, 416, 417, 418, 419, 420, 421, 422, 424 за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 52 складає 1/25, загальна площа, що увійшла до частки становить 15,7 кв.м. у тому числі: кімната 4 12,7 кв.м., 43/100 коридору 1 0,7 кв.м., 43/100 комори 2- 0,2 кв.м., 43/100 санвузла 5 1,5 кв.м., 1/20 коридору VIII 0,1 кв.м., 1/20 кухні IX 0,5 кв.м. Ідеальна частка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] становить 43/100 частки. Ідеальна частка [PERSON], [PERSON]. [PERSON] кв. № 413, 415, 416, 417, 418, 419, 420, 421, 422, 424 за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 52 складає 3/50, загальна площа що увійшла до частки становить 20,3 кв.м. у тому числі: кімната 1 16,6 кв.м., 57/100 коридору 1 0,9 кв.м., 57/100 комори 2 0,2 кв.м., 57/100 санвузла 5 1,9 кв.м., 3/50 коридору VIII 0,1 кв.м., 3/50 кухні IX 0,6 кв.м. Ідеальна частка [PERSON], [PERSON]. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] становить 57/100 частки. Позивач [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в реєстрі речових прав на нерухоме майно вже зареєстровано право власності за відповідачами на квартири № 413, 415 424, що підтверджується свідоцтвом про право на житло від 27.08.2009 року та витягом про реєстрацію права власності від 12.10.2009 року. Таким чином позивач хоч і є фактичним спадкоємцем вказаної квартири після смерті батька [PERSON], але оформити своє право власності позбавлена можливості. [PERSON] звернулася до уповноваженого органу Вінницької міської ради із заявою щодо можливості присвоєння нової адреси. Згідно довідки КП ВМБТІ від 15.12.2017 року № 8714, зазначено, що може бути присвоєно номер 426. Однак, з огляду на те, що згідно положення про адресну систему м. Вінниці, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 15.09.2011 року № 2249 рішення виконавчого комітету може бути лише прийнято за заявою власника, і у звязку з тим позивач змушена до суду із відповідним позовом. Згідно позовних вимог позивач просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею, 15,7 кв.м., що складається з кімнати 4 площею 12,7 кв.м., 43/10 часток коридору 1 площею 0,7 кв.м., 43/100 частини комори 2 площею 0,2 кв.м., 43/100 частини санвузлу 5 площею 1,5 кв.м., 1/20 частини коридору VIII площею 0,1 кв.м., 1/20 частки кухні IX площею 0,5 кв.м. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про проведення судового засідання без участі. Заявлений позов підтримує, просить його задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявились, однак повідомлялись належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник ВК Вінницької міської ради [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ № 386053 виданого 24.12.1985 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці, судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 02.11.1985 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON] Так, з свідоцтва про одруження серії 1-АМ № 098784 виданого 14.09.2003 року, судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 14.09.2003 року у виконкомі Комарівської сільської ради Вінницького району, про що зроблено актовий запис № 04. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно із рішенням від 24.04.2018 року № 932 її батьку [PERSON] було видано виконкомом Вінницької міської ради свідоцтво про право власності на житло від 24.04.2008 року, що додатково підтверджується технічним паспортом від 12.02.2014 року, а саме на квартиру, площа якої становить 15,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 52/418, на праві приватної власності, яка складає 1/25 частку квартир № 413, 415, 416, 417, 418, 419, 420, 421, 422, 424. 25.06.2013 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 265350, виданого відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 01.07.2013 року, відповідний актовий запис № 1747. З [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.11.2013 року, встановлено, що 14.11.2013 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Відповідно до матеріалів спадкової справи № 330/2013, заведеної після смерті [PERSON] судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна після смерті батька [PERSON] Також до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою звернулася [PERSON], яка являється матірю посерло 25.06.2013 року [PERSON], згідно якої вбачається, що [PERSON] спадщину в установлені законом строки не приймала, на неї не претендує, за продовження цього строку звертатись не буде. З постанови Другої вінницької державної нотаріальної контори від 05.05.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд вбачає, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який містить інформацію про зареєстровані речові права до 2013 року, а саме відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, є інформація про зареєстровані права на ту квартиру № 418, але яка складає 3/50 частки квартир № 413, 415, 416, 417, 418, 419, 420, 421, 422, 424, що знаходяться в житловому будинку № 52 по вул. Келецька в м. Вінниці та належить на рівних частках іншим трьом особам відмінним від спадкодавця. Тому зважаючи на викладене вище, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з неможливістю визначити склад спадкового майна. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визнанні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Статтею\~1268,\~1269 ЦК України\~передбачено,що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1\~ст. 1297 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За змістом ч.ч. 1, 3\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно\~ст. 50 Закону України "Про нотаріат"\~спір про право, оснований на вчиненній нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Статтею 68 Закону України "Про нотаріат", пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Пунктом 4.18. глави 10 розділу II\~"Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України" встановлено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 8 Конституції України\~визначено, що норми\~Конституції України\~є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі\~Конституції України\~гарантується. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.\~\~ Згідно з\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України\~визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем, згідно заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved