Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

18 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничозбагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди. В позові зазначила, що вона з 07.08.1979р. по 13.05.1990р. працювала фільтрувальником, а з 14.05.1990р. по 28.09.2012р. машиністом конвеєру рудозбагачувальної фабрики №2 ПівнГЗК та ВАТ "ПівнГЗК" в шкідливих умовах. Тривалий стаж роботи в умовах тяжкої фізичної праці призвели до стійкої втрати її професійної працездатності та професійного захворювання. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання №24 від 17.08.2012 р. причиною професійного захворювання стало те, що вона виконувала роботи, які характеризуються впливом виробничого пилу, параметри яких перевищують ГДК через недосконалість технологічного процесу та конструктивні недоліки обладнання. Причиною професійного захворювання стала робота на протязі 33 років в умовах дії на організм виробничого пилу (пил з вмістом вільного кремнію діоксиду (до 10%) 26,2 мг/м3 при ГДК 4 мг/м3 та вільного кремнію діоксиду (10%-70%) 2,9-4,0 мг/м3 при ГДК 2.0мг/м3. Висновком профпатологічної МСЕК м. Кривого Рогу від 26 вересня 2012р. їй первинно визначена стійка втрата професійної працездатності по ХОЗЛ у розмірі 20% з 10.09.2012р. безстроково. На підставі Постанови фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі №0407/21359/21359.1/2 від 08 жовтня 2012р. їй призначена одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 59242,40 грн. Згідно Постанови фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі 0407/21359/21359.1/3 від 08 жовтня 2012р. призначено щомісячну грошову суму в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 592грн. 42коп. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.08.2013р. стягнуто з ПАТ «Північний ГЗК» на її користь 11 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Висновком профпатологічної МСЕК м. Кривого Рогу від 03 лютого 2014р. їй первинно визначена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 10 % по радикуліту, 10 % по туговухості, тобто по іншим професійним захворюванням, та повторно 20% по ХОЗЛ з 03.02.2014р. безстроково. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 24.10.2013 р. причиною професійного захворювання стало перевищення гранично допустимого рівня неоезпечних та шкідливих факторів вирооничою середовища та трудовою ироцееу. умови праці машиніста конвеєра за рівнем шуму відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеня шкідливості, (дослідження проведені на підприємстві для атестації робочих місць за умовами праці спеціалізованою санітарно-екологічною лабораторією ПАТ «ПІВНГЗК» в 2010 році). Шум, еквівалентний рівень звуку в дБА: 82 при гранично допустимому до 80. Статичне навантаження: величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладання зусиль, кг/с: двома руками - для ланок: 89000 при гранично допустимому до 42000; за участю м'язів корпуса та ні г- для жінок: 74148 при гранично допустимому до 60000. Нахили корпуса (вимушені, більше 30°), кількість за зміну: 170 при гранично допустимих до 100. На підставі Постанови фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі №0407/21359/21359.3/14 від 21 лютого 2014р. їй призначена одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 68069,60 грн. Згідно Постанови фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі 0407/21359/21359.3/15 від 21 лютого 2014р. їй призначено щомісячну грошову суму в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1361грн. 39коп. Оскільки професійне захворювання у неї виникло внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. В зв'язку з наведеним вона вважаює, що професійне захворювання спричинено їй з вини відповідача, який порушував норми з безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, що призвело її до моральних страждань. В зв'язку з професійним захворюванням та втратою працездатності змінилися її образ і якість життя, що завдає їй моральних страждань. Вона відчуває болі в п/кр відділенні хребта, з іррадіацією в ліву ногу, біль в шийному відділенні хребта, з іррадіацією в руки і ліве вухо, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при фізичному навантаженні, кашель. Такий стан не дає їй можливості спокійно спати по ночам, займатись фізичною роботою. Любі фізичні навантаження викликають у неї біль в спині та шиї. Через захворювання вона не може виконувати важку роботу по дому, тому ця робота лягла на плечі її близьких. Вона раніше вела активний спосіб життя, виконувала роботи на присадибній ділянці. Зараз вона змушена відмовитись від роботи на дачі. В зв'язку з хворобою вона змушена багато часу проводити у лікарнях, де незадовільні умови для життя, побутові незручності. Під час лікування вона змушена переносити біль, приймати велику кількість ліків, що підтверджується витягами з лікарняних епікризів. В результаті професійного захворювання на виробництві вона втратила 40% працездатності. Отже, порушення моїх законних прав призвели мене до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від мене додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір заподіяної їй моральної шкоди вона вважає становить 1218 х 200 = 243600 грн., яку просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничозбагачувальний комбінат» на його користь та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. В судове засідання позивач та його представник не з'явився, надавши заяву до суду про підтримку позовних вимог і про розгляд справи за їх відсутність. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву до суду, що з позовом не згодні в повному обсязі та про розгляд справи за їх відсутність. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач працювала з 07.08.1979р. по 13.05.1990р. фільтрувальником, а з 14.05.1990р. по 28.09.2012р. машиністом конвеєру рудозбагачувальної фабрики №2 ПівнГЗК та ВАТ "ПівнГЗК" в шкідливих умовах. Тривалий стаж роботи в умовах тяжкої фізичної праці призвели до стійкої втрати її професійної працездатності та професійного захворювання. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання №24 від 17.08.2012 р. причиною професійного захворювання стало те, що вона виконувала роботи, які характеризуються впливом виробничого пилу, параметри яких перевищують ГДК через недосконалість технологічного процесу та конструктивні недоліки обладнання - а.с.7-11. Причиною професійного захворювання стала робота на протязі 33 років в умовах дії на організм виробничого пилу (пил з вмістом вільного кремнію діоксиду (до 10%) 26,2 мг/м3 при ГДК 4 мг/м3 та вільного кремнію діоксиду (10%-70%) 2,9-4,0 мг/м3 при ГДК 2.0мг/м3. Висновком профпатологічної МСЕК м. Кривого Рогу від 26 вересня 2012р. їй первинно визначена стійка втрата професійної працездатності по ХОЗЛ у розмірі 20% з 10.09.2012р. безстроково - а.с.3-16. Висновком профпатологічної МСЕК м. Кривого Рогу від 03 лютого 2014р. їй первинно визначена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 10 % по радикуліту, 10 % по туговухості, тобто по іншим професійним захворюванням, та повторно 20% по ХОЗЛ з 03.02.2014р. безстроково. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 24.10.2013 р. причиною професійного захворювання стало перевищення гранично допустимого рівня неоезпечних та шкідливих факторів вирооничою середовища та трудовою ироцееу. умови праці машиніста конвеєра за рівнем шуму відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеня шкідливості, (дослідження проведені на підприємстві для атестації робочих місць за умовами праці спеціалізованою санітарно-екологічною лабораторією ПАТ «ПІВНГЗК» в 2010 році) - а.с.19-24. Ст.173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Нормою ст.1167 ЦК України, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавство?- порядку. Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13.01.2000р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. До юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв'язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Вказане свідчить про те, що закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов'язку власника відшкодувати моральну шкоду. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача, та часу роботи у відповідачів, вини позивача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Отже, враховуючи те, що вперше позивачу встановлено 40% втрати працездатності, а також фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничозбагачувальний комбінат» на її користь в рахунок компенсації моральної шкоди 10 000 грн. та судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України , ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial