Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 05 жовтня 1996 року до 03 жовтня 2014 року сторони справи перебували у шлюбі. У подружжя народилися дві доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що донька [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 1684,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON], позаяк він не працює, змушений сплачувати аліменти на утримання молодшої доньки [PERSON] Більш того, як зазначив відповідач, [PERSON] працює та може самостійно забезпечити себе матеріально. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 05 жовтня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис №1272. [INFO] року у подружжя народилася донька [PERSON] (а. с. 12), а [INFO] року - [PERSON] (а. с. 15). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано (а. с. 7). [PERSON] мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13) та навчається у Вищому навчальному закладі "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на 7-му курсі заочного відділення за договором про навчання від 01 червня 2017 року №49432 (а. с. 20). Однак, як з'ясовано у судовому засіданні, [PERSON] з 02 березня 2017 року працює у комунальному концерні "Центр комунального сервісу" на посаді адміністратора-консультанта районного сервісного центру по роботі зі споживачами Центрального сервісного центру (а. с. 84, 103). Розмір доходу [PERSON] за період з 02 березня 2017 року до 01 лютого 2018 року становив 87588,48 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 28 лютого 2018 року №ЦКС00000052 (а. с. 157). Натомість відповідач [PERSON] не працевлаштований, продовжує сплачувати аліменти на утримання молодшої доньки [PERSON], стягнуті з нього рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2012 року у справі №2/2605/3200/2012. Ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлюється законом про державний бюджет на відповідний рік. Так, прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2017 році становив: з 01 січня 2017 року до 30 квітня 2017 року - 1600 грн, з 01 травня 2017 року до 30 листопада 2017 року - 1684 грн, з 01 грудня 2017 року до 31 грудня 2017 року - 1782 грн. З 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатної особи склав 1782 грн. Розмір щомісячного доходу [PERSON] значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи та дозволяє забезпечити придбання нею мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб [PERSON] Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не потребує матеріальної допомоги батька. Крім цього, на сьогодні відповідач [PERSON] не працює, продовжує сплачувати аліменти на утримання молодшої доньки [PERSON], присуджені за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2012 року у справі №2/2605/3200/2012, що позбавляє його можливості надавати [PERSON] матеріальну допомогу відповідно до вимог ст. 199 СК України. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні її позову до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Outcome: dismissed