Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

17.05.2018 р. позивач [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із вказаною позовною заявою, відповідно до якої, згідно з уточненими позовними вимогами, прохав суд стягнути з [PERSON], Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області, ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди по 100\~000,00 грн. з кожного, а також судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката по 1\~666,00 грн. з кожного. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.11.2018 р. позовну заяву в частині позовних вимог до Департамента охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації залишено без розгляду за клопотанням сторони позивача. В обгрунтування позову зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15.02.2016 р. за участю водія [PERSON], що керував автомобілем Renault master, д.н.з 17470 СН, належне Обєднаному автогосподарству закладів та установ охорони здоровя Полтавської області, в результаті винних дій останнього, позивач отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоровя. На час скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з Обєднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоровя Полтавської області. У звязку із отриманими тілесними ушкодженнями позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 15.02.2016 р. по 26.02.2016 року. Вироком Диканського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Позивач вказував, що незаконними діями відповідачів йому було завдано моральної шкоди, що полягає у душевних та психологічних стражданнях, негативних емоціях й переживаннях, дискомфорті у повсякденному житті; вказане негативно вплинуло на реалізацію планів і втрату душевного спокою, сліди від травмування (шрам на голові) є видимі, що по теперішній час, що завдає душевних страждань,чинить перешкоди у працевлаштуванні. Таким чином, позивач прохав стягнути з [PERSON], Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області 100\~000,00 грн. з кожного моральної шкоди. Також, позивачем зазначено, що у звязку із тим, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля - Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області була застрахована на час ДТП (настання страхового випадку) згідно з Полісом від 23.04.2015 р., йому страховою компанією було виплачено 5219,33 грн. страхове відшкодування за шкоду повязані з лікуванням, а виплату страхового відшкодування за моральну шкоду не здійснено. Таким чином, позивач прохав суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» 100\~000,00 грн. моральної шкоди. У звязку із понесенням витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн., надану під час розгляду справи, позивач прохав суд стягнути з кожного із відповідачів по 1\~666,00 грн. 31.05.2018 р. до суду від представника відповідача - Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти позову в повному обсязі. 20.07.2018 р. до суду надане доповнення до відзиву. Вказано на недоведеність належними доказами факту спричинення моральної шкоди, а також необґрунтованість розміру відшкодування моральної шкоди. У звязку із тим, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля - Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області була застрахована на час ДТП ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на суму 100\~000,00 грн., тому шкода підлягає стягненню саме з ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес». Також, вказано, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають. 18.06.2018 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до договору страхового відшкодування (Полісу) страховою компанією було прийнято рішення та здійснено 21.03.2018 р. виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 5 219,33 грн., з яких 4970,79 грн. - витрати, понесені [PERSON], на лікування та 248,54 грн. - відшкодування за завдану моральну шкоду, що становить 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю згідно з вимогами ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У судовому засіданні позивач, адвокат позивача уточнені позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити. Представника відповідача Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області - [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, прохала суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідач ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» - [PERSON] проти задоволення позову заперечував, прохав суд відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані у справі докази, встановив наступне. З вироку Диканського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року вбачається, що 15 лютого 2016 року близько 07.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем Renault master, д.н.з 17470 СН, належного Об'єднаному автогосподарству закладів та установ охорони здоров'я Полтавської області, в порушення вимог п.п.10.1 та 12.3\~ПДР, на 157 км а/д Полтава-Суми, виявивши перешкоду на його смузі руху у вигляді автомобіля Diamler-chrysler 316, д.н.з.ВК 42 ВВ, належний [PERSON], не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, змінив напрямок руху ліворуч, для його об'їзду. При цьому не переконавшись у безпечності маневру, виїхав на смугу зустрічного руху та ліве узбіччя, де допустив наїзд на автомобіль Geely MK д.н.з ВІ 1640ВТ, який стояв із увімкненою аварійною сигналізацією, та на пішоходів [PERSON] та [PERSON] Потерпілому [PERSON] внаслідок вказаної ДТП були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоровя. Вироком Диканського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року на підставі п. «в» ст. 1, ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено від призначеного вироком Диканського районного суду основного та додаткового покарання. Відповідно до ч.6\~ст.\~82 ЦПК України\~вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що шкода, спричинена потерпілому [PERSON] внаслідок вказаної ДТП, завдана джерелом підвищеної небезпеки автомобілем Renault master, д.н.з 17470 СН. Відповідно\~\~до\~\~ч.5\~\~ст.1187\~\~ЦК\~\~України\~особа,\~\~яка\~\~здійснює\~\~діяльність,\~\~що\~\~є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.\~\~ Винуватість відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП встановлено вироком Диканського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року. Також, частиною 2\~статті 1187 ЦК України\~передбачено, що\~\~шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об'єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Судом встановлено, що автомобіль Renault master, д.н.з 17470 СН. належить Об'єднаному автогосподарству закладів та установ охорони здоров'я Полтавської області. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля - Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на час ДТП 15.02.2016 р. згідно з Полісом № АІ/5335999 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 10.06.2015 р. по 09.06.2016 р. включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю передбачена полісом у розмірі - сто тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну - п'ятдесят тисяч гривень. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У відповідності до вимог п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та\~ст. 1194 ЦК України, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Судом встановлено,\~що страховою\~компанієюПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»,\~на підставі\~заяви [PERSON]\~від 19.01.2018\~р.\~про здійснення\~страхового відшкодування\~та доданих\~до неї\~документів про\~понесені витрати\~на лікування,\~було прийнято\~рішення про\~виплату останньому\~страхового відшкодування\~за шкоду,\~повязану з\~лікуванням,\~та за\~спричинену моральну\~шкоду,\~згідно з\~вказаним Полісом,\~у загальному\~розмірі 5\~219,33грн., з яких 4 970,79 грн. - витрати, понесені [PERSON], на лікування; 248,54 грн. - відшкодування за завдану моральну шкоду, що становить 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю, що підтверджується платіжним дорученням № 19153 від 28.03.2018 р. Стороною позивача вказаний факт не заперечується, що вбачається з позовної заяви, а тому доказуванню не підлягає, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що страховиком, відповідачем у справі - ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю особи, та страхове відшкодування за спричинену моральну шкоду у передбаченому законом розмірі, а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» у розмірі 100\~000,00 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~ під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Нормами ч. ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Судом достовірно встановлено що позивач [PERSON] внаслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоровя. Позивачем підтверджено належними доказами, що у звязку із ушкодженням здоров'явін перебував на стаціонарному лікуванні з 15.02.2016 р. по 26.02.2016 року, що вбачається із Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 3115. Наявні ушкодження здоровя підтверджені висновком компютерної томографії від 15.02.2015 р. Моральна шкода виявилась у душевних та психологічних стражданнях та переживаннях позивача у звязку із ушкодженням здоров'я.Через перебування на стаціонарному лікуванні був порушений нормальний життєвий уклад позивача. Отримані тілесні ушкодження не пройшли для позивача безслідно, оскільки позивач потребує подальшого медичного нагляду, згідно із зазначеним у рекомендаціях Виписки із медичної картки. Після отриманої травми у позивача залишені шрами на голові, які є видимими, що вбачається із долученої до матеріалів справи фотокартки позивача. Вказана обставина чинить дискомфорт при будь-яких соціальних звязках позивача у суспільстві, в тому числі і при працевлаштуванні. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту спричинення йому моральної шкоди. Щодо стягнення моральної шкоди та її розміру, суд виходить з наступного. Статтею 23 ЦК України\~визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.\~При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину і тривалість моральних страждань позивача, який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, які за своїм ступенем тяжкості характеризувались як середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоровя. Також, судом враховано факт вимушених змін у житті позивача, тяжкість зусиль, які необхідні для відновлення морального стану. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн. буде необхідною та достатньою компенсацією в рахунок відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди, що відповідає вимогам розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що цивільна відповідальність Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області була застрахована у ПАТ «СК «Брокбізнес», врахувавши ліміт відповідальності страховика за відшкодування моральної шкоди, передбачений статтею 27-2\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю), суд дійшов до висновку про стягнення з Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області різниці між фактичним розміром завданої внаслідок ДТП моральної шкоди та здійсненим страховим відшкодуванням. Таким чином, з Обєднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоровя Полтавської області підлягає стягненню сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 99\~751,46 грн. з відрахуванням суми здійсненого ПАТ «СК «Брокбізнес» страхового відшкодування (100\~000,00 грн. 248,54 грн.). Що стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Загальна сума позовних вимог, за уточненими позовними вимогами, становила 300\~000,00 грн. (відшкодування моральної шкоди). Таким чином підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3000,00 грн. (1 відсоток). Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. \~Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з детальним описом наданих послуг (попереднім (орієнтовним) розрахунком, а.с. 10105) вбачається, що розмір послуг, наданих позивачу адвокатом [PERSON], що здійснював представництво на підставі Ордеру № 027 , становив 7\~752,80 грн., однак з урахуванням майнового стану позивача, між останніми досягнуто згоди про зменшення суми витрат на правничу допомогу до 5\~000,00 грн. В підтвердження сплати вказаної суми надано квитанцію № 147 від 16.10.2018 р. Судом встановлено, що сума витрат на правничу допомогу адвоката є обґрунтованою та співмірною у розумінні вимог ст. 137 ЦПК України та підлягає стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині позовних вимог, що залишені без задоволення, судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відноситься на рахунок держави.

Outcome: partial