Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну частку (пай). В позовній заяві посилається на те, що 11.06.1990 року його прийнято членом колгоспу ім.. Кірова, в подальшому реорганізованого в КСП «Нива» в 1993 році, розташованого в с. Ухожани Балтського району Одеської області, у складі якого перебував по 01.06.1996 року. Потім, з 05.07.1994 року по 06.05.1996 року проходив строкову військову службу. 30.10.1995 року проводилося паювання земель КСП «Нива», та затверджено списки осіб, які мають право на земельну частку пай. Однак з незрозумілих причин, його не включено до списків осіб, які мали право на земельну частку (пай), в результаті чого не видано сертифікату на право на земельну частку (пай). В січні 2020 року позивач дізналася, що мав право на земельну частку (пай) як член КСП «Нива» в зв`язку з чим, звернулася до Балтської міської ради з вимогою отримання сертифікату на право на земельні частку (пай), але йому було відмовлено у видачі зазначеного вище сертифікату, та рекомендовано звернутися до суду. В зв`язку з безпідставним невнесенням до списку осіб до державного акту на право колективної власності на землю він позбавлений права отримати належну йому частку земельного паю, а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача до судового засідання не з`явилися, однак надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять суд розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, та просить справу слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] 11.06.1990 вступив у члени КСП «Нива» Балтського району, у складі якого перебував по 01.06.1996 року, про що свідчить копія трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] (а.с. 5-10) Відповідно до архівної довідки № 11-06-04/В-1,2 від 20.01.2020 року в протоколі засідання колгоспу ім.. Кірова ( з 1993 року - колективне сільськогосподарське підприємство «Нива») с. Ухожани Балтського району Одеської області від 11.06.1990 року № 5 міститься запис про прийняття [PERSON] в члени колгоспу та направлення на навчання до [PERSON] радгосп-технікуму за спеціальністю технік-механік. (а.с. 12) Як вбачається з військового квитка серії НО № 5959274, [PERSON] в період з 05.07.1994 року по 06.05.1996 року проходив строкову військову службу (а.с. 14-15). Державний Акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] по КСП «Нива» на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області був підписаний 30.10.1995 року, про що свідчить довідка Балтської міської ради Одеської області № 04-25/424 від 05.03.2020 року та копія Державного акту (а.с. 18, 20-23). Тобто, на день паювання земель КСП «Нива», [PERSON] був його членом та відповідно мав право на земельну частку (пай), однак не був включений до Спискугромадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства по КСП «Нива» на земельну частку (пай) на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області, про що свідчить довідка Відділу у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 78/103-20 від 20.02.2020 (а.с. 19). Згідно інформаційної довідки № 04-25/424 від 05.03.2020 року наданої Балтською міською радою Одеській області, середній розмір земельної частки (паю) по Ухожанській сільській раді Балтського району Одеської області КСП «Нива» складає 4,76 умовних кадастрових гектарів, вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2020 року по КСП Нива» складає 59254,56 грн. (а.с. 18). Суд вирішуючи питання щодо визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року), сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х "Перехідних положень"Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Згідно із ч. 9 ст. 5 ЗК України (1990р.) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. 6, ч. 7 ст. 6 цього Кодексу. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 року № 2498-VIII, який набрав чинності 01.01.2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну частку (пай), тому у відповідності до ст.. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі зібраних у справі доказів судом встановлено, що позивач працював у колгоспі, був членом сільськогосподарського підприємства, однак при паюванні земель сільськогосподарського підприємства помилково не був включений у список осіб на отримання земельної частки (паю). Саме це є правовою підставою для визначення права позивача на земельну частку (пай), тобто необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві, а невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду через те, що дізналася про свої порушені права лише у січня 2020 року, а тому порушене право підлягає захисту . Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, мотивованими, а тому за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай), однак враховуючи положення ст. 13 ч. 6 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних частко (паїв)», де зазначено, що у разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Outcome: approved