Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ ФК "ЦФР", позивач, банк) звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2201253550 від 27.07.2016, обґрунтовуючи підставність позову тим, що між ТОВ ФК "ЦФР" і відповідачем було укладено вищевказаний кредитний договір, за яким позивач зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 47 242, 00 грн. у розмірах та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується своєчасно виконувати умови Кредитного договору, сплачувати проценту ставку за користування кредитом. Строк дії договору узгоджено сторонами по поверненню кредиту - 29.07.2020. Банк свої зобов`язання за договором виконав та передав відповідачеві грошові кошти обумовлені умовами договору, однак відповідач в порушення узятих на себе зобов`язань станом на 13.03.2019 допустив заборгованість яка становить 75 425,73 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34 339,26 грн.; заборгованості за річними відсотками у розмірі 5 306,72 грн.; заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 24 119,55 грн.; заборгованості за штрафними санкціями/пенею у розмірі 11 660,20 грн., які у добровільному порядку не погашає, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд присудити із відповідача в примусовому порядку та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 07.06.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 27.07.2016 [PERSON] виявив намір на отримання кредиту у ТОВ «ФК «ЦФР», у зв`язку із чим ним було підписано Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву на отримання кредиту № 2201253550. [PERSON] погодився, що Заява на отримання кредиту разом з умовами отримання кредиту та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним як позичальником, умови кредитного договору з якими він ознайомився та згоден шляхом роздрукування з веб - сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua. Відповідно до умов вказаного договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 47 242,00 грн. у розмірах та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується своєчасно виконувати умови Кредитного договору, сплачувати проценту ставку за користування кредитом. Відповідно до п. 4. договору, сторони узгодили графік платежів та дату останнього платежу по поверненню кредиту - 29.07.2020. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються правове регулювання, щодо відносин за договором позики. З аналізу загальних норм, зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику грошових коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно п.3 Заяви на отримання кредиту слідує, що позичальник доручає ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати за рахунок отриманого ним кредиту грошові суми на користь АКБ «Правекс -Банк», ПАТ «Ідея Банк», ПАТ «Страхова компанія «ТАС». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(стаття 13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок подання доказів визначено ст.83 ЦПК України, відповідно до частини першої вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви до суду. Документи, які додано до матеріалів цивільної справи не містять доказів, які б підтверджували перерахування грошових коштів обумовлених договором на користь третіх осіб, за дорученням позичальника, отож підстав вважати, що у нього виникли будь - які зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з подачею заяви на отримання кредиту № 2201253550 та Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» відсутні. Неявка відповідача та відсутність будь - яких заперечень проти позову з його сторони не має будь-якого значення при вирішенні справи, оскільки явка до суду та надання заперечень (відзиву) проти позову - це право особи, яким вона користуються на власний розсуд. Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Розрахунок заборгованості, що наданий позивачем до матеріалів справи не є доказом на підтвердження факту передачі грошових коштів обумовлених договором. Крім цього, доведеність суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача. Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача не містить повних відомостей, які б дозволили перевірити вірність нарахування відсотків позивачем тощо, строки виникнення заборгованості за кожним платежем та напрямки зарахування грошових коштів, якщо такі проводились, отож такий розрахунок не може слугувати безспірним доказом розміру грошових вимог позивача до відповідачів, а інших первинних документів на підтвердження руху грошових коштів матеріали справи не містять. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеності та необґрунтованості. Розподіл витрат суд здійснює згідно Глави 8 ЦПК України, а так як в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені на його рахунок.

Outcome: dismissed