Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначем позовом, обгрунтовуючи його тим, що 30 липня 2012 року між ним та [PERSON] було підписано поліс №АВ/7240653 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на забезпечений транспортний засіб марки "MAN 8.150", реєстраційний номер [NUMBER]. Зі слів позивача, 30 серпня 2012 року на а/д Р-52 40км+960м водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "MAN 8.150", реєстраційний номер [NUMBER], під час об'їзду автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] не вибрав безпечний інтервал руху автомобіля, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем, завдавши матеріальні збитки. Позивач стверджує, що він на підставі регресної вимоги виплатив страхове відшкодування в розмірі 10637,96 гривень, і тому змушений звернутися до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, 30 липня 2012 року між ПрАТ "СК "Провідна" та [PERSON] був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7240653, забезпечний транспортний засіб марки "MAN 8.150", реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11). Постановою Петриківського районного суду Київської області №0431/1513/12 від 26 вересня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме 30 серпня 2012 року на а/д Р-52 40км+960м водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "MAN 8.150", реєстраційний номер [NUMBER], під час об'їзду автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер[NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON], не вибрав безпечний інтервал руху автомобіля, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем, завдавши матеріальні збитки (а.с. 12). Відповідно до звіту №17/09/12/1 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріальних збитків, спричинених власнику автоміля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер[NUMBER], [PERSON] становить 13 377,55 гривень(а.с. 13-30). Відповідно до заяви №0401/39/5752 від 13 вересня 2012 року, [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Страхового акту №0401/39/88157 від 08.12.2012 року, розмір збитку завданого об'єкту страхування складає 10 637,96 гривень. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10 637,96 гривень, що підтверджується відомостями №ВПТ-000084 від 07.01.2013 року та платіжним дорученням №001701 від 14.01.2013 року. Таким чином, позивачем було виконано покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини водія транспортного засобу марки "MAN 8.150", реєстраційний номер [NUMBER]. Тому позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної вимоги. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п. 2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок . Таким чином, матеріальна шкода, яка заподіяна позивачу при вчинені дорожньо-транспортної пригоди відповідачем, повинна бути відшкодована саме відповідачем. Позовні вимоги в частині відшкодування сплаченого відповідачем судового збору, на думку суду, також підлягають задоволенню, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved