Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою у якій просила встановити факт її проживання у період з 13 лютого 1986 року по 08 червня 1996 року у с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 13.02.1986 року проживала в будинку батьків чоловіка за адресою: [ADDRESS], який з 13.02.1986 року по 08.06.1996 року також був зареєстрований та проживав за вказаною адресою. З травня 1987 року по березень 1989 року вона працювала в колгоспі «Полісся». У зв'язку з тим, що під час аварії на ЧАЕС і в наступні роки вона проживала у селі Пакуль, територія якого віднесена до зони гарантованого добровільного відселення, то їй наданий статус постраждалої від аварії на ЧАЕС 3 категорії. При оформленні пенсії із зниженням пенсійного віку їй потрібна довідка з місця проживання за період з 13 лютого 1986 року по 08 червня 1996 року, однак такої довідки виконавчий комітет сільської ради їй не надав, оскільки вона не була зареєстрована у даному населеному пункті. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена 23 серпня 2018 року. Ухвалою від 28 серпня 2018 року провадження відкрито та призначено проведення підготовчого засідання. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України. 26 вересня 2018 року від Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України надійшли заперечення проти поданої заяви, які оформлені у виді відзиву, в яких останні просили залишити подану заяву без розгляду, оскільки наявний спір про право, що виник з призначенням пенсії зі зменшенням пенсійного віку, вказували, що на підставі наявних доказів неможливо зробити висновок про проживання заявника у визначений період на території с.Пакуль. Вказували, що сам факт проживання не є безумовною підставою для призначення пенсії. Ухвалою від 03 жовтня 2018 року в задоволенні клопотання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про залишення заяви [PERSON] без розгляду відмовлено. 03 жовтня 2018 року проведено підготовче засідання, під час якого вирішено питання про виклик свідків та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали та просили її задовольнити. [PERSON] пояснила, що звернулась до управління Пенсійного фонду з питань оформлення пенсії зі зниженням пенсійного віку, де їй роз'яснили, що потрібно надати довідку щодо проживання в зоні гарантованого добровільного відселення. Пакульська сільська рада таку довідку їй не дали та рекомендували звернутись до суду. Вказала, що вона в зазначений період проживала у батьків чоловіка, де народила дітей, працювала на заправці, була зареєстрована в місті Чернігові у своєї матері. В подальшому, коли чоловік отримав житло в смт.Гончарівське, де він працював, то вони переїхали до даного населеного пункту. Представник заявника вказав, що надано достатньо документів, які в сукупності з допитаними свідками підтверджують факт проживання в с.Пакуль. Зазначав, що заявниця взагалі має намір встановити такий факт, але можливе за призначенням пенсії звертатись не буде. Заінтересована особа - Пакульська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі, вказавши на відсутність заперечень щодо поданої заяви. Представник заінтересованої особи - Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України заперечувала щодо поданої заяви про встановлення факту проживання та просила відмовити в її задоволенні, вказуючи про відсутність відповідних доказів на підтвердження зазначеного факту, а є тільки довідка про роботу [PERSON] в СТОВ «Полісся». Під час судового засідання допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснив, що є чоловіком заявника і вони разом з нею в січня 1986 року переїхали до його батьків в с.Пакуль, де проживали до 1996 року. Він працював в смт.Гончарівське, а тому йому було зручно жити у батьків, дружина також переїхала разом з ним. В подальшому він отримав житло в смт.Гончарівське, куди і переїхали. Свідок [PERSON], що є свекрухою заявниці не змогла чітко повідомити періоди проживання її невістки в с.Пакуль в її будинку, вказавши, що її син з заявницею переїхали в 1986 році, проживали до 1987 року. В подальшому відповіла, що не пам'ятає скільки вони жили. Її син працював в смт.Гончарівське, а [PERSON] працювала на заправці. Свідок [PERSON], що є жителькою с.Пакуль повідомила, що не знає точно скільки проживала в с.Пакуль [PERSON]. Пояснила, що [PERSON] разом з чоловіком переїхала до с.Пакуль в 1986 році. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши надані документи, судом встановлено наступне. З паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 17 липня 1997 року Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області слідує, що [PERSON] народилася [INFO] у смт. Куликівка Куликівського району Чернігівської області і з 24 жовтня 1996 року є зареєстрованою [ADDRESS] (а.с. 6-7). Письмових доказів місця реєстрації [PERSON] до 24 жовтня 1996 року суду не надано та остання під час судового засідання повідомила, що була зареєстрована у м.Чернігові по вул.Жабинського. 07 листопада 1984 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що Пакульською сільською Радою народних депутатів Чернігівського району зроблено актовий запис за № 14 та змінила прізвище на «[PERSON]», підтвердженням чого є свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до довідки сільськогосподарського ТОВ «Полісся» № 18 від 17.03.2007 року, [PERSON] з травня 1987 року по березень 1989 року працювала в колгоспі. (а.с. 13). Відповідно до довідки сільськогосподарського ТОВ «Полісся» № 20 від 17.03.2007 року, [PERSON] знаходилась в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 27 грудня 1988 року по [INFO] (а.с.15). 06.07.2006 року видана довідка дирекцією СТОВ «Полісся», що [PERSON] працювала в колгоспі «Зоря комунізму» з травня 1987 року по березень 1989 року заправницею ПММ. ( а.с. зворот 35) Довідкою № 19 від 17.03.2007 доводиться, що колгосп «Зоря комунізму» було перейменовано в колгосп «Полісся», колгосп «Полісся» реорганізовано в СВК «Полісся», СВК «Полісся» реорганізовано в СТОВ «Полісся». ( а.с.14) Аналогічного змісту довідка від 01.07.2006 року. ( а.с.35) [PERSON] Чернігівською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення серії [NUMBER] потерпілої від Чорнобильської катастрофи, категорії 3 (а.с.8). 13.08.2018 Пакульська сільська рада відмовила [PERSON] у видачі довідки про термін проживання в селі Пакуль, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року № 106 даний населений пункт відноситься до третьої зони ( зони добровільного гарантованого відселення) у зв'язку з тим, що дані в погосподарських книгах та облікових картках в сільській раді відсутні. Постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23 липня 1991 року „Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" с. Пакуль Чернігівського району було віднесено до третьої Чорнобильської зони добровільного гарантованого відселення. Відповідно до п.6 Положення про паспортну систему в СРСР, затверджену Постановою Ради Міністрів СРСР 28 серпня 1974 року за №677, яке було чинним до 1991 року, громадяни підлягали в установленому порядку прописці по місцю проживання, а також прописці чи реєстрації по місцю тимчасового проживання і виписці при виїзді з місця проживання. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не була зареєстрована в с.Пакуль Чернігівського району та області. Як слідує з відмови Пакульської сільської ради у сільській раді відсутні дані щодо проживання [PERSON] в с.Пакуль. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як слідує за ст.71,79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як випливає з положень ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. В даному випадку заявником не надано належного та достовірного доказу, на підставі якого суд може прийти до переконання про проживання [PERSON] на території с.Пакуль з 13 лютого 1986 року по 08 червня 1996 року. Суду надана лише довідка про те, що [PERSON] працювала в колгоспі, що розташований на території с.Пакуль з 1987 по 1989 роки. Однак, разом з тим, також надана довідка про перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною з 27 грудня 1988 року по 27 грудня 1991 рік. При цьому дані довідки підтверджують лише факт роботи [PERSON] з травня 1987 року по 26 грудня 1988 року ( день виходу у відпустку по догляду за дитиною) і не доводять факту проживання її на території с.Пакуль. Факт реєстрації шлюбу в 1984 році на території Пакульської сільської ради не підтверджує факту проживання. Надана довідка Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №596 від 13.08.2018 року, доводить лише те, що [PERSON], [INFO] був зареєстрований і постійно проживав за адресою : [ADDRESS] з 13.02.1986 року по 08.06.1996 рік, однак не підтверджує факту проживання за цією адресою [PERSON] (а.с.11) Довідка Чернігівської районної державної адміністрації № 1-27/216 видана на ім'я [PERSON] для навчального закладу про його проживання на території зони гарантованого добровільного відселення з 27.12.1988 по 01.01.1994 і не свідчить про проживання [PERSON] ( а.с.34) Копія паспорту на ім'я [PERSON], що виданий в 2005 році, копія свідоцтва про народження, яке зареєстроване на території Пакульської сільської ради, копія посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, копія військового квитка, копія посвідчення на ім'я [PERSON], що видано в 2003 році ( а.с.36-40), довідка № 313 від 19.03.2007 щодо проживання [PERSON] не є належними та достовірними доказами проживання [PERSON] в с.Пакуль та стосується осіб, яким вони були видані. Посилання суду на дані документи як на підставу встановлення обставин проживання [PERSON] у зазначений період в с. Пакуль буде припущенням, на якому не може ґрунтуватись рішення суду. Слід зазначити, що враховуючи вищенаведені документи Пакульська сільська рада не була позбавлена можливості видати відповідну довідку [PERSON] щодо її проживання на території Пакульської сільської ради, однак останні зазначених обставин не підтверджують. Згідно ст. 89 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, а суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. [PERSON] не надано безспірних доказів, що вона в період з 13 лютого 1986 року по 08 червня 1996 року проживала в с.Пакуль Чернігівського району та області. При цьому самі лише показання свідків, які до того ж є суперечливими між собою, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки не узгоджуються з іншими дослідженими доказами. Разом з тим, згідно зі ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст.315 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання з 13 лютого 1986 року по 08 червня 1996 року в с.Пакуль Чернігівського району Чернігівської області, яке було віднесено до зони гарантованого добровільного відселення з метою отримання пенсії із зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5(зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25.05.1998 р.) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз"яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Статтею 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, а також передбачено, що призначення та виплата пенсій провадиться відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який затверджений постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846. Відповідно до цього порядку для призначення пенсії також треба подавати документи, які засвідчують особливий статус особи. Для [PERSON] це - посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування. Тобто, чинний на даний час порядок призначення пенсії на пільгових умовах (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") не передбачає такої умови як подання судового рішення (а не довідки) на підтвердження періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення. Таким чином, встановлення факту проживання в зоні гарантованого добровільного відселення для [PERSON] не має юридичного значення, оскільки закон вимагає подання нею довідки про період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, а не судового рішення. Відмова відповідного органу у видачі відповідної довідки є підставою для оскарження її в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. За таких підстав суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданої заяви щодо встановлення факту проживання [PERSON] у с.Пакуль Чернігівського району та області з 13 лютого 1986 року по 08 червня 1996 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed