Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем проживали в цивільному шлюбі 9 років. Із 23.04.2019 року вони не проживають, але мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з нею, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов від 28.04.2020 року. На даний час вони проживають у її матері [PERSON] , [INFO] . Її мати придбала їм будинок у [ADDRESS] . Зараз будинок не переоформлено, тому що продавець будинку знаходиться за кордоном, але дозвіл на проживання і приписку вона має, розпочала там ремонт. Відповідач неодноразово приходив по дітей в нетверезому стані. Приходе до її матері в двір, руйнує майно на подвір`ї. Не дотримується рекомендацій, які їм надали у справах дітей, тому вона змушена звернутися до суду аби визначити місце проживання дітей. На даний момент вона з донькою та сином проживає за адресою: [ADDRESS] , зі своєю матір`ю та племінником. Вона із листопада 2019 року працює в ТОВ «Полтавське сонечко» за трудовим контрактом. Діти знаходяться на її утриманні. Всім необхідним забезпечує сама. Відповідач не працює і ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду. Відповідач стоїть на біржі в центрі зайнятості з листопада 2019 року. Тому просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , розом з нею - [PERSON] , [INFO] . Витрати зі сплати судового збору в сумі 840, 80 грн. просить залишити за нею. Позивач в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи органу опіки та піклування Лохвицької райдержадміністрації в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги зазначені у позові підтримала в повному обсязі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7, 8). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , 1953 року народження, дочкою - [PERSON] , 2011 року народження, сином - [PERSON] , 2015 року народження, сестрою - [PERSON] , 1985 року народження, племінником - [PERSON] , 2007 року народження. Сім`я проживає в 4 кімнатному приватному будинку, санітарні умови задовільні. У будинку наявні необхідні меблі, підведено газопостачання та водопровід. Діти мають всі умови для навчання та відпочинку. Стосунки між членами родини доброзичливі (а.с.9). Згідно довідки ТОВ «Полтавське сонечко» від 23.04.2020 року № 158 встановлено, що [PERSON] дійсно працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полтавське Сонечко» на посаді птахівника з 12 листопада 2019 року (наказ № 217-к від 11.11.2019 року) (а.с.10). Згідно характеристики наданої директором ТОВ «Полтавське сонечко» від 23.04.2020 року № 159, вбачається, що [PERSON] в листопаді 2019 року прийнята на роботу в ТОВ «Полтавське Сонечко» на посаду птахівника, де працює по теперішній час, за цей час встигла зарекомендувати себе в організації як здібний працівник. Трудову дисципліну не порушувала. У спілкуванні з колегами рівна, доброзичлива, ввічлива і чемна, у скрутних ситуаціях завжди націлена на знаходження компромісних рішень (а.с.11). Згідно довідки КОЗ «Сенчанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Сенчанської сільської ради Полтавської області» від 30.04.2020 року № 01-24/116 вбачається, що [PERSON] навчається у 3-А класі комунального опорного закладу «Сенчанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Сенчанської сільської ради Полтавської області» (а.с.12). Згідно Характеристики учениці 3-А класу комунального опорного закладу «Сенчанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Сенчанської сільської ради Полтавської області» [PERSON] , [INFO] , встановлено, що дитина повністю забезпечена матеріальною базою. У дівчинки вдома обладнане робоче місце, де вона має можливість готувати домашні завдання. За час навчання у початковій школі мати завжди проявляла інтерес до шкільного та позашкільного життя дитини, надавала допомогу дитині, регулярно приходила до школи та цікавилась успіхами дитини у навчанні. Під час карантинних заходів мати має тісний зв"язок з школою, дитина регулярно виконує поставлені завдання, працює додатково та виконує на відмінно контрольні та тестові завдання (а.с.13-14). Відповідно до довідки та психолого-педагогічної характеристики ЗДО «Ромашка» від 30.04.2020 року № 27, № 28, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відвідує середню вікову групу ЗДО «Ромашка». Приводить та забирає з садочка дитину мати [PERSON] . Вона цікавиться розвитком дитини. Батько жодного разу не відвідував садочок і не цікавиться вихованням сина. Дитина має нормальний психічний розвиток, фізичний розвиток відповідає вікові дитини (а.с.16). Згідно довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Сенчанської сільської ради № 610 від 24.04.2020 року, встановлено, що [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , до складу сім"ї (зареєстровані) входять: заявник - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - не проживає (а.с.18). Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Частиною 1 вказаної норми закону визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідач не заперечує проти визначення місця проживання дітей разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вік неповнолітніх дітей, які на день ухвалення судового рішення не можуть дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що на даний час проживання дітей з матір`ю, які фактично проживають з нею, буде відповідати саме інтересам дітей, позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному. Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей з матір`ю. Крім того, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, турботу відносно них та участь у вихованні дітей, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. За наведених обставин, а також за відсутністю будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем, на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи клопотання позивача, суд не стягує судовий збір з відповідача на її користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved