Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

09 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку із продовженням навчання (а.с. 2-3). 21 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку із продовженням навчання (а.с. 18-19). В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що є донькою відповідача [PERSON] Шлюб між її батьками розірваний у 2010 році. До її повноліття з відповідача стягувалися аліменти на її утримання. На даний час позивач навчається на 1 курсі Українського державного університету залізничного транспорту, форма навчання денна, в зв`язку з чим не має можливості влаштуватися на роботу до закінчення учбового закладу і потребує матеріальної допомоги, несе додаткові витрати на проїзд, аренду житла та придбання учбової літератури. Позивач отримує стипендію у розмірі 1300 гривень, однак, цих коштів не вистачає. Позивач перебуває на утриманні матері. Батько добровільно допомоги не надає, хоча офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з чим позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання - до 30.06.2022 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. 25 листопада 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав частково, просив постановити рішення, яким стягувати з нього аліменти на користь доньки в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23 років за умови, що вона продовжуватиме навчання, оскільки не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що на його утриманні перебувають його батьки, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, на його картковий рахунок встановлено кредитну лінію, та кожного місяця з його заробітної плати утримується сумма розміром 300,00 грн. для оплати по кредиту. Крім того, відповідач зазначив, що у жовтні 2019 року з його вини сталася ДТП, та він має відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 72223 грн. за механічні пошкодження, завдані транспортного засобу внаслідок ДТП (а.с.33-35). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву (а.с. 31). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги визнав частково, просив справу розглянути без його участі (а.с. 50). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 листопада 2000 року Виконкомом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман, актовий запис № 30 (а.с. 6). Батьки позивача: [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 вересня 2010 року (а.с. 9). На даний час позивач [PERSON] є студентом 1 курсу Українського державного університету залізничного транспорту денної форми навчання факультету "Інформаційно-керуючих систем та технологій", термін навчання: з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року, про що свідчить довідка № 02-27-350 від 08 жовтня 2019 року, видана інспектором відділу кадрів Українського державного університету залазничного транспорту Ю.М. Коваленко (а.с. 21). Згідно довідки про доходи № 09-Ф від 08 жовтня 2019 року, [PERSON] з вересня 2019 року отримує стипенцію в розмірі 1300,00 грн. (а.с. 20). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої відділом реєстрації місця проживання осіб Лиманської міської ради, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5), фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на утриманні матері - [PERSON] , про що був складений відповідний акт (а.с. 11). Таким чином, судом встановлено, що після досягнення позивачем повноліття та продовження навчання позивач перебуває на утриманні матері, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Постановою від 29.01.2018 року (справа № 622/373/16-ц; провадження № 61-1717 св 18) роз`яснив, що правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Встановлюючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. ст. 182, 200 СК України враховує як обов`язок матері позивача надавати йому матеріальну допомогу, так і обов`язок відповідача робити те саме. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 265 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що [PERSON] не працює, навчається на денній формі навчання в іншому місті, що потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, оплату оренди житла, їжу, одяг, отримує стипендію, починаючи з вересня 2019 року, перебуває на утриманні матері, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] на тяжкі захворювання не страждає, працює стрільцем 4 розряду Структурного підрозділу "Служба воєнізованої охорони" Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця"та має постійний заробіток, який з травня 2019 року по жовтень 2019 року склав 70359,71 гривень (а.с. 45). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Посилання відповідача у відзиві на ту обставину, що він проживає разом з батькими, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, в зв"язку з чим знаходяться на його утриманні, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а саме: довідками про доходи, виданими 19 листопада 2019 року Бахмутсько-Лиманським об"єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області на ім"я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 42, 43), з яких вбачається, що батьки відповідача перебувають на обліку Бахмутсько-Лиманському об"єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та мають постійні доходи; довідкою № 1787 від 18 листопада 2019 року, виданою виконавим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, згідно з якою відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований разом з батьками: [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Однак, за цією ж адерсою згідно вище вказаної довідки зареєстрована також його сестра зі своїм чоловіком та дітьми, яка також зобов"язана утримувати непрацездатних батьків (а.с. 44). Суд також не погоджується із запереченнями відповідача сотосовно тих обставин, що він має сплачувати грошові кошти в рахунок погашення кредиту, а також кошти на відшкодування шкоди завданої трансортному засобу внаслідок вчинення ним ДТП, оскільки зазначені обставини не є підставою для звільнення від передбаченого\~статтею 199\~СК України обов`язку батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідач має можливість і зобов`язаний виплачувати аліменти на користь доньки у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/6 частини доходів (заробітку), щомісячно до припинення нею навчання до 30.06.2022 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до вимог п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 15.12.2017 року № 3674-17 та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, позов задоволено повністю, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 768,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved