Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» у липні 2015 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 10 735 грн. 31 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Кредитпромбанк» (у якого ПАТ «Дельта Банк» купило право вимоги за кредитом) та [PERSON] 21.09.2006 року було укладено договір №49.29/03216/06-ТК000200161, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 6507 грн. 00 коп. на придбання майна, а відповідач у свою чергу зобов"язувався погасити кредит до 18.09.2009 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 24% річних. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору від 21.09.2006 року, а саме: порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Кредитпромбанк» (у якого ПАТ «Дельта Банк» купило право вимоги за кредитом) та [PERSON] 21.09.2006 року було укладено договір №49.29/03216/06-ТК000200161, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 6507 грн. 00 коп. на придбання майна, а відповідач у свою чергу зобов"язувався погасити кредит до 18.09.2009 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 24% річних (а.с.5-8). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 6507 грн. 00 коп. Судом встановлено, що між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №49.29/03216/06-ТК000200161 від 21.09.2006 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] Таким чином, стягнення коштів має відбуватись на користь нового кредитора - ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 12-18). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгував позивачу кошти станом на 12.06.2015 року у сумі 10 735 грн. 31 коп., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 6174 грн. 41 коп., заборгованості за відсотками у сумі 935 грн. 06 коп., пені у сумі 3412 грн. 56 коп., суми за ставкою 3% від прострочення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 185 грн. 23 коп., суми за ставкою 3% від прострочення заборгованості по відсотках у розмірі 28 грн. 05 коп. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданою позивачем довідкою (а.с.9), яка перевірена судом. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» (а.с.24-25). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 року №71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно (а.с.26). У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 1 ст. 35 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Також, частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору. Норми п. 1 ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про судовий збір» не містять заборон передоручати уповноваженій особі Фонду власні повноваження іншій особі. В свою чергу п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" не визначає конкретний процесуальний статус заявника. Аналіз наведених обставин та вимог закону, дозволяє суду зробити висновок про те, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved