Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації про скасування рішення районної атестаційної комісії, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку. В позовній заяві вказала, що з 15.08.1972 року працює у Волноваському ліцеї Волноваської районної ради. В 13.08.1981 року виконувала роботу заступника директора та вчителя. В березні 2015 року відносно неї проведена атестація Волноваським ліцеєм та Волноваським відділом освіти без жодних правових підстав для її проведення. Внаслідок якої, 19.06.2015 року безпідставно звільнена з посади заступника директора. Вважає атестацію незаконною, проведеною в порушення вимог Положення про атестацію, так як в 2014 році вона вже була атестована, жодних претензій з боку членів комісії до її роботи не було. 28.03.2014 року директором школи видано незаконний наказ, а саме навмисно внесені неправдиві дані щодо засідання шкільної атестаційної комісії, яка відбулась не 28.04.2014 року, а 21.04.2014 року; перенесення атестації за рішенням атестаційної комісії не передбачене. Тому просила скасувати рішення районної атестаційної комісії від 27.03.2015р. та 03.04.2015р., скасувати наказ про звільнення від 19.06.2015р., поновити на посаді заступника. В подальшому доповнила позовні вимоги, просила стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням компенсації в звязку з інфляцією за період її затримки В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що звільнення позивача є законним, так як під час атестації були дотримані вимоги Положення про атестацію, в результаті якої визнано [PERSON] такою, що не відповідає займаній посаді. З рішенням атестаційної комісії остання була ознайомлена, оскаржила його до Атестаційної комісії ІІІ рівня Департаменту освіти і науки Донецької обласної держадміністрації, якою зроблено висновок про відповідність рішень атестаційних комісій І та ІІ рівня вимогам чинного законодавства. Тому просила відмовити в задоволенні позову. \~\~ Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. Наказом №404 від 17.08.1972 року призначена вчителем Волноваської ЗОШ №5, яка в подальшому в 2008р. реорганізована у Волноваський ліцей Волноваської міської ради Донецької області. Згідно записів трудової книжки позивача [PERSON] на посаду заступника директора вона призначена 15.01.1981 року наказом відповідача №38, мала кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії». На підставі наказу районного відділу освіти «Про атестацію керівних кадрів закладів району в 2013-2014 н.р.» від 11.10.2013 [PERSON] повинна була пройти атестацію як заступник директора в 2014 році, що зазначено в протоколах засідання атестаційної комісії Волноваського ліцею №2 від 17.10.2013 та №3 від 09.12.2013 р. (а.с.49,53). Згідно наказу директора Волноваського ліцею №167 від 14.10.2013 року [PERSON], як вчитель географії та як заступник директора підлягала атестації в 2013- 2014 навчальному році (а.с.6). Проведення атестації як вчителя географії призначене на 21.03.2014 року, яке відкладено на 24.03.2014 року через неявку [PERSON] (а.с.9). Згідно протоколу засідання атестаційної комісії Волноваського ліцею від 24.03.2014 року вирішено поставити перед атестаційною комісією ІІ рівня питання про відповідність [PERSON] кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» за умови виконання заходів, визначених комісією, та вирішено виключити [PERSON] зі списків керівних кадрів, що атестуються у 2013-2014 року (а.с.11,44-47). У звязку з чим, наказом директора ліцею№36-к від 25.03.2014 року порушене перед атестаційною комісією районного відділу освіти клопотання про присвоєння вчителю географії [PERSON]С кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії» (а.с.11). Атестаційна комісія районного відділу освіти протоколом №7 від 25.03.2014 року повернула клопотання та пакет документів на вчителя географії та рекомендувала переглянути прийняте рішення та перенести чергову атестацію вчителя географії на 2015 рік, що підтверджено витягом з протоколу, наявним в матеріалах справи (а.с.60). На підставі рішення атестаційної комісії районного відділу освіти від 25.03.2014 року та протоколу №6,7 (а.с.60,69) директор ліцею [PERSON] видав наказ №51 від 28.03.2014 року про перенесення чергової атестації вчителя географії [PERSON] на 2014-2015 рік (а.с.12). Відповідно, наказом директора ліцею від 13.10.2014 року затверджений список учителів, що підлягають атестації, серед яких є вчитель географії [PERSON] (а.с.13). Відповідно журналу обліку роботи з особами, які атестуються, [PERSON] в 2013-2015 роках не проходила відповідні курси (а.с.106-108) Згідно протоколу засідання атестаційної комісії Волноваського ліцею від 16.10.2014 року вбачається, що на підставі рекомендацій районної атестаційної комісії та рішення атестаційної комісії ліцею [PERSON] внесена до списку вчителів, що атестуються у поточному навчальному році. Крім того, на підставі наказу РВО «Про атестацію керівних кадрів закладів району у 2014-2015 н.р.» №295 від 29.09.2014 року [PERSON] мала пройти атестацію, як заступник директора (а.с.39). З протоколу засідання атестаційної комісії Волноваського ліцею від 20.03.2015 року вбачається, що членами комісії не підтримано порушення клопотання перед атестаційною комісією ІІ рівня щодо відповідності раніше присвоєній категорії «спеціаліст вищої категорії» [PERSON] та встановлено кваліфікаційну категорію «спеціаліст першої категорії» (а.с.42) Згідно протоколу №8 засідання атестаційної комісії відділу освіти Волноваського РДА від 27.03.2015 року [PERSON], як вчителя географії, прийнято рішення, що вона не відповідає кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» (а.с.58-59). Згідно атестаційного листа від 27.03.2015 року атестаційною комісію ІІ рівня - відділом освіти Волноваської РДА прийнято рішення про невідповідність [PERSON], як вчителя географії, кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» (а.с.14). На підставі чого наказом №79-к від 27.03.2015 року по РВО присвоєна кваліфікаційна категорія «спеціаліст першої категорії», про що свідчить запис 12 в трудовій книжці. Згідно протоколу №9 засідання атестаційної комісії відділу освіти Волноваського РДА від 03.04.2015 року щодо атестування [PERSON], як заступника директора з навчально-виховної роботи Волноваського ліцею Волноваської районної ради, [PERSON] за результатами атестації не відповідає займаній посаді у звязку з наявністю 23 пунктів недоліків у роботі [PERSON], як заступника директора (а.с.56-57). Згідно атестаційного листа від 03.04.2015 року атестаційною комісію ІІ рівня - відділом освіти Волноваської РДА прийнято рішення про невідповідність [PERSON], як заступника директора, займаній посаді (а.с.15). Згідно наказу начальнику відділу освіти №86-к від 03.04.2015 року «Про результати атестації керівних кадрів району районною атестаційною комісією у 2014-2015 роках» [PERSON] не відповідає займаній посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Волноваського ліцею (а.с.16). 16.04.2015 року начальником відділу освіти попереджено [PERSON] про звільнення з посади заступника директора на підставі п.2 ст. 40 КЗпП через невідповідність займаній посаді по закінченню двомісячного строку та запропонована посада вчителя географії Волноваського ліцею. З даним попередженням [PERSON] ознайомлена під підпис 17.04.2015р. (а.с.67) З інформацій департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації від 29.04.2015 року №01/12-СМ-110/10, від 18.05.2015 року №01/12-СМ-118 апеляційна скарга [PERSON] на процес атестації, як заступника директора та як вчителя, розглянута та зроблено висновок, що рішення комісій І та ІІ рівня прийняті відповідно до чинного законодавства. Дана інформація направлена [PERSON] супровідним листом від 22.05.2015 року. (а.с.35,71,73,74,75) Наказом відповідача від 19.06.2015 року № 161-к позивача [PERSON] було звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Волноваського ліцею, як таку, що не відповідає займаній посаді (п. 2 ст. 40 КЗпП України) з 19.06.2015 року. \~ \~В наказі, як підстава її звільнення вказано на протокол засідання атестаційної комісії відділу освіти Волноваської РДА від 03.04.2015 року №9, наказ відділу освіти від 03.04.2015 року №86-к. Цим же наказом залишено [PERSON] вчителем географії ліцею згідно тижневого педагогічного навантаження. Даний наказ позивачем отриманий 27.08.2015 року, про що свідчить її підпис в наказі (а.с.16). Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні працівники підлягають атестації. За результатами атестації визначаються відповідність працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюються категорії, педагогічні звання. Порядок атестації педагогічних працівників встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти. Відповідно до 1.2 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, за якою визначаються відповідність педагогічного працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюється кваліфікаційна категорія, педагогічне звання. З Типового положення про атестацію педагогічних працівників вбачається, що атестація може бути черговою або позачерговою. Чергова атестація здійснюється один раз на п'ять років. Умовою чергової атестації педагогічних працівників є обов'язкове проходження не рідше одного разу на п'ять років підвищення кваліфікації на засадах вільного вибору форм навчання, програм і навчальних закладів. Як встановлено судом, в 2007 році позивач [PERSON] підвищила кваліфікацію в Донецькому обласному інституті після дипломної підготовки на курсах для вчителів географії (а.с.56). Тобто у 2012-2013 н.р. вона підлягала черговій атестації як вчитель географії «вищої категорії». Згідно п. 3.20 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, атестація педагогічного працівника, який підлягає черговій атестації, може бути перенесена на один рік у випадку тривалої тимчасової непрацездатності або при переході працівника у рік проведення чергової атестації на роботу до іншого навчального закладу та з інших поважних причин. За такими працівниками до наступної чергової атестації зберігаються встановлені попередньою атестацією кваліфікаційні категорії (тарифні розряди), педагогічні звання. 11.09.2012 року позивачка надала директору Волноваського ліцею заяву про перенесення чергової атестації на наступний навчальний рік у звязку з сімейними обставинами, так як вона не має змоги пройти курсову перепідготовку через знаходження на її утриманні 92 річної матері-інваліда. (а.с.62). Тому суд приходить до висновку, що перенесення атестації на 2013-2014 н.р. було правомірним. Згідно п. 2.12 Положення атестаційна комісія І рівня має право порушувати клопотання перед атестаційною комісією II рівня …. про відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії "спеціаліст вищої категорії. Пунктом 2.13. Положення визначено, що Атестаційні комісії II рівня мають право … атестувати на відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії». Однак, 25.03.2014 року атестаційною комісію ІІ рівня відділом освіти Волноваської РДА клопотання атестаційної комісії І рівня про підтвердження на відповідність категорії не розглянуто по суті, а рекомендовано атестаційній комісії І рівня перенести чергову атестацію [PERSON] на березень 2015 рік, чим порушено зазначені вимоги Положення, яке не передбачає повторне перенесення чергової атестації, в тому числі за ініціативою комісії та із зазначених нею причин, а саме про неправомірність клопотання І рівня. Згідно п. 3.16, 3.17 Положення педагогічний працівник визнається таким, що відповідає займаній посаді, якщо: 1) має освіту, що відповідає вимогам, визначеним нормативно-правовими актами у галузі освіти; 2) виконує посадові обов'язки у повному обсязі; 3) пройшов підвищення кваліфікації. У разі виявлення окремих недоліків у роботі педагогічного працівника, які не вплинули на якість навчально-виховного процесу, атестаційна комісія може прийняти рішення про відповідність працівника займаній посаді за умови виконання ним заходів, визначених атестаційною комісією. 27.03.2015 року атестаційною комісією відділу освіти прийнято рішення про невідповідність [PERSON] кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії». Однак, при прийнятті такого рішення, комісією жодна з підстав не наведена. Як вбачається з мотивувальної частини Протоколу №8 підставою для визнання [PERSON] такою, що не відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» стало неналежне виконання обовязків вчителя. Однак жодного підтверджуючого доказу, окрім посилань директора ліцею на окремі акти, складені протягом 2012-2015 року, в протоколі, а також в матеріалах справи відсутні. Крім того, виступи присутніх на засіданні комісії були суперечливі, більша частина протоколу, характеристика діяльності [PERSON] (а.с.10) спростовують посилання директора на неякісну роботу, а навпаки свідчить про високий рівень [PERSON], як педагога. На підставі вищенаведеного суд вважає, що саме повторне перенесення чергової атестації та її проведення в 2015 році в даному випадку порушує Положення, рішення ж щодо невідповідності [PERSON] категорії «спеціаліст вищої категорії» прийнято необґрунтовано, а тому рішення атестаційної комісії відділу освіти від 27.03.2015 року «Про невідповідність [PERSON] раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» підлягає скасуванню. Посилання ж представника відповідача на рекомендації атестаційної комісії ІІ рівня відділу освіти, як на підставу перенесення чергової атестації, як вчителя та як заступника директора в 2015 році судом не можуть бути враховані, так як такі рекомендації не ґрунтуються на законі та ним не передбачені. Що стосується невідповідності [PERSON] як заступника директора Волноваського ліцею, суд зазначає наступне. Частиною другою статті 24 Закону України "Про загальну середню освіту" визначено, що посаду керівника загальноосвітнього навчального закладу може займати особа, яка успішно пройшла атестацію керівних кадрів освіти. За таких підстав особи, які призначаються на посади керівників загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, мають пройти атестацію у порядку, встановленому Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 р. N 930. Подання керівника органу управління освітою про атестацію працівника з метою призначення його на посаду подається до атестаційної комісії у вільній формі. Подання, зокрема, має містити мотивовану всебічну і об'єктивну оцінку професійних, ділових якостей особи, яка претендує на посаду керівника навчального закладу, та результати її професійної діяльності. Як встановлено судом, директором ліцею такого подання атестаційній комісії ІІ рівня надано не було, що підтверджено протоколом №9 від 03.04.2015р. На підставі пункту 3.4. Положення, у процесі вивчення професійної діяльності керівних кадрів навчальних та інших закладів атестаційна комісія з'ясовує: виконання програми розвитку навчального закладу та результати інноваційної діяльності; стан організації навчальної та виховної роботи, додержання вимог державних освітніх стандартів; результати державної атестації навчального закладу; результати перевірок, проведених Державною інспекцією навчальних закладів, місцевими органами управління освітою та іншими органами державного нагляду (контролю); додержання вимог щодо забезпечення безпечних та нешкідливих умов навчання учнів; підсумки моніторингу роботи з педагогічним колективом та іншими працівниками навчального закладу; ефективність взаємодії з громадськими організаціями та органами шкільного самоврядування; додержання педагогічної етики, моралі; звіти керівника про свою роботу на загальних зборах (конференціях) колективу навчального закладу; аналіз розгляду звернень громадян. Однак, в порушення вказаної вимоги атестаційною комісією такі обставини не зясовувались та не перевірялись, а ґрунтувались виключно на актах та доповідних, наданих директором ліцею. На підставі наведеного суд вважає, що висновок атестаційної комісії про невідповідність [PERSON] займаній посаді заступника директора є необґрунтованим, а тому рішення атестаційної комісії відділу освіти від 03.04.2015 року підлягає скасуванню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. Наказом відповідача від 19.06.2015 року № 161-к позивача [PERSON] було звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Волноваського ліцею, як таку, що не відповідає займаній посаді (п. 2 ст. 40 КЗпП України). При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем не зазначена частина статті 40, що вже є суттєвим порушенням. \~ \~В наказі, як підстава її звільнення вказано на протокол засідання атестаційної комісії відділу освіти Волноваської РДА від 03.04.2015 року №9, та наказ відділу освіти від 03.04.2015 року №86-к. У зв'язку з тим, що призначення та проведення атестації позивачки у 2015 році є незаконним та атестацію проведено з порушенням вимог Положення, а тому суд вважає, що висновки атестаційної комісії від 03.04.2015р., а також матеріали цієї атестацій не є фактичними даними, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації позивачка не може належно виконувати покладені на неї трудові обов'язки як заступник директора. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те що позивач допускає помилки в роботі, не можуть бути фактичними даними, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації позивачка не може належно виконувати покладені на неї трудові обов'язки, оскільки ці свідки входили до складу атестаційної комісії, а судом було встановлено, що ці атестації призначено та проведено з порушеннями вимог законодавства. Будь-яких інших доказів того, що внаслідок недостатньої кваліфікації позивачка [PERSON] не може належно виконувати покладені на неї обов'язки як заступник директора, суду не надано. Крім того, звільнення [PERSON] є незаконним і з тих підстав, що порушена процедура звільнення, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» визначено, що призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника та інших педагогічних працівників державного та комунального загально-освітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою за поданням керівника загальноосвітнього навчального закладу. Директор Волноваського ліцею не подавав подання про звільнення [PERSON] Оскільки відповідач за власною ініціативою позбавлений права приймати рішення про звільнення, його наказ є незаконним за процедурою прийняття. Також, згідно п.6.3 Положення у разі прийняття атестаційною комісією рішення про невідповідність педагогічного працівника займаній посаді керівником навчального чи іншого закладу або органу управління освітою може бути прийнято рішення про розірвання трудового договору з додержанням вимог законодавства про працю. Розірвання трудового договору за таких підстав допускається у разі, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу, яка відповідає його кваліфікації, у тому самому закладі (установі). Наказ про звільнення або переведення працівника за його згодою на іншу роботу за результатами атестації може бути видано лише після розгляду його апеляцій (у разі їх подання) атестаційними комісіями вищого рівня з дотриманням законодавства про працю. Відповідач, всупереч цьому пункту Положення, незважаючи на подання позивачем апеляційної скарги до атестаційної комісії вищого рівня, попередив її про звільнення 16.04.2015 року, хоча апеляційні скарги розглянуті 29.04.2015 року та 18.05.2015 року, що, на переконання суду, є порушенням порядку проведення атестації та розірвання трудового договору за її підсумками. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Сторонами по справі не надано суду розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 № 10-1389/0/4-12 " Про практику застосування судами при розгляді судами окремих норм трудового права" вказано, що відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці", пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства. Пунктом 10 встановлено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Двома місяцями, що передували звільненню є квітень та травень 2015 року. Згідно довідки відділу освіти середньоденна заробітна плата [PERSON] за вказаний період складає 160,20 гривень, а коефіцієнт підвищення - 2,18, при цьому кількість робочих днів 489. Через незаконне звільнення позивач втратила заробіток, який повинен бути виплачений їй за час вимушеного прогулу з 19.06.2015 по 30.05.2017 року в сумі 170776,40 гривень із розрахунку ( 489 дн. Х 160,20 грн.) Х 2,18 = 170776,40 грн. Встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України місячний строк для звернення до суду з позовними вимогами про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, позивачкою не пропущено, оскільки копію наказу про звільнення позивачка отримала 27.08.2015р., про що у судовому засіданні підтвердив свідки [PERSON]А, а звернулась позивачка до суду з даним позовом 28.09.2015р. Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача в користь спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 1600,00 гривень.

Outcome: approved