Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що 10 серпня 2019 року близько 23 год. 45 хв. працівник Управління патрульної поліції в Полтавській області [PERSON] , керуючи службовим транспортним засобом «Toyota Prius», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на перехресті вул. М.Бірюзова та вул. Гожулівська в м. Полтава рухаючись по другорядній дорозі по вул. Гожулівська в напрямку вул. М.Бірюзова, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 («Дати дорогу) та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, що рухався по головній дорозі по вул. М.Бірюзова в напрямку вул. Ковпака. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі - «ДТП») вище вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема було пошкоджено автомобіль «Opel Vectra», д.р.з. [NUMBER] , який належить позивачеві на праві власності. Згідно Висновку експерта № 1532, складеного 08 листопада 2019 року експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Балинським Є. О .: «Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER] , станом на 10.08.2019 року складала 78 530,00 грн. (сімдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять грн. 00 коп.)». У зв`язку з цим позивач просить стягнути з ПАТ «Київський страховий дім»: 78530,00 грн. - вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу; - 3202,80 грн. - витрати з оплати проведеного експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру заподіяного матеріального збитку; - 1 040,00 грн. - витрати, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу до стоянки та з оплатою послуг стоянки. Внаслідок ДТП заподіяно також шкоди здоров`ю позивача у вигляді гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з ПАТ «Київський страховий дім» 4626,30 грн. у рахунок страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я позивача та 220,30 грн. страхового відшкодування моральної шкоди (5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача). Крім цього, позивач вказує на спричинення йому моральної шкоди та у зв`язку з цим просить стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Полтавській області 49 779,70 грн. у рахунок відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди (різниці, що не покривається страховим відшкодуванням), з яких: 39 779,70 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я позивача, 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної пошкодженням належного йому майна (транспортного засобу). Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області в судове засідання надала заяву, в якій повністю заперечила позовні вимоги щодо стягнення коштів з відповідача з підстав викладених у відзиві, зазначивши, що цивільно-правова відповідальність Управління патрульної поліції в Полтавській області була застрахована в ПАТ «Київський страховий дім». Відповідач ПАТ «Київський страховий дім» в судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, 10 серпня 2019 року близько 23 год. 45 хв. працівник Управління патрульної поліції в Полтавській області [PERSON] , керуючи службовим транспортним засобом «Toyota Prius», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на перехресті вул. М.Бірюзова та вул. Гожулівська в м. Полтава рухаючись по другорядній дорозі по вул. Гожулівська в напрямку вул. М.Бірюзова, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 («Дати дорогу) та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, що рухався по головній дорозі по вул. М. Бірюзова в напрямку вул. Ковпака. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі - «ДТП») вище вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема було пошкоджено автомобіль «Opel Vectra», д.р.з. [NUMBER] , який належить позивачеві на праві власності. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 16.11,2.1,10.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2019 року у справі №552/4594/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП. Постанова Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2019 року у справі №552/4594/19 набрала законної сили 06.12.2019 року. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV (далі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1, ст. 21 Закону № 1961-ІV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Департаменту патрульної поліції на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Київський страховий дім» за страховим полісом № АК/9062305 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким забезпеченим транспортним засобом визначено «Toyota Prius», д.н.з. [NUMBER] . Згідно ст. 29 Закону № 1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 05 лютого 2020 року позивач звернувся до ПАТ «Київський страховий дім» із письмовою Заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП здоров`ю та майну з викладенням змісту майнових вимог та відомості, що їх підтверджують (документи), а також повідомив про всі відомі йому обставини настання страхової події. З урахуванням положень підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України № 1961-IV, на день звернення позивача до страховика не пройшов визначений законом одно річний строк на таке звернення. Заяву позивача страховик отримав 07 лютого 2020 року. В подальшому в супереч положень п. 34.2 ст. 34 Закону України № 1961-IV страховик не виконав обов`язку з направлення протягом 10 робочих днів з дня повідомлення про ДТП свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) для проведення технічного огляду пошкодженого транспортного засобу для визначення розміру збитків. Також у супереч положень п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV не здійснив узгодження з позивачем розміру страхового відшкодування та спосіб його здійснення. Згідно вимог підпункту 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката)». Положення ст. 35 Закону України № 1961-IV також передбачають подання потерпілим заяви про страхове відшкодування як передумову для отримання ним страхового відшкодування. Згідно положень п. 36.1 ст. 36 Закону України № 1961-IV рішення про здійснення відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався у судовому порядку. При цьому положення п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV передбачають прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату страховиком протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП. Разом з цим, відповідач ПАТ «Київський страховий дім» в порушення зазначених вище норм законів, своїх обов`язків за полісом страхування не виконав. Згідно Висновку експерта № 1532, складеного 08 листопада 2019 року експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Балинським Є. О .: «Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER] , станом на 10.08.2019 року складала 78 530,00 грн. (сімдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять грн. 00 коп.)». До розміру шкоди також необхідно додати витрати позивача на евакуацію транспортного засобу до стоянки у сумі 800 грн. та плату за послуги стоянки в сумі 240,00 грн. підтверджені копіями квитанцій долучених до матеріалів справи, оскільки вони здійснені позивачем з поважних причин, вимушено, у зв`язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу «Opel Vectra», д.р.з. [NUMBER] в результаті ДТП. З урахуванням викладеного суд вважає доведеною в повному обсязі суму страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу, що підлягає стягненню з ПАТ «Київський страховий дім». Крім того, внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді гострої закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки. Згідно копії листка непрацездатності серії [NUMBER] позивач знаходився на амбулаторному лікуванні з 12 серпня 2019 року по 21 серпня 2019 року включно. Відповідно положень п. 24.1 ст. 24 Закону України № 1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані, зокрема, з лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно положень п. 24.2 та п. 24.3 ст. 24 Закону України № 1961-IV мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Отже, відповідно положень ст. 24 Закону України № 1961-IV, за час перебування на лікуванні (10 днів) позивач має право на отримання мінімального розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням, а саме: 1391,00 грн. - у розмірі 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожен день лікуванню з розрахунку: 4 173,00 грн. / 30 х 10 днів = 1391,00 гривень. Згідно положень ч. 1 ст. 25 Закону України № 1961 -IV у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі. Згідно Довідки Управління поліції охорони в Полтавській області від 24 січня 2020 року загальна сума доходу позивача за період з липня 2018 року по червень 2019 року (сукупний доход за попередній до настання страхового випадку календарний рік) становить 110 045,71 гривень. За наведеного позивач має право на відшкодування не отриманих доходів за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності, як працююча особа, у сумі 3 015,00 грн., з розрахунку його середньомісячний доход х 10 днів втрати працездатності = 3 015,00 гривень. Згідно ст. 26 Закону України № 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, розмір страхового відшкодування моральної шкоди за шкоду, заподіяної здоров`ю позивача з ПАТ «Київський страховий дім» становить 220грн.30грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. На момент скоєння ДТП працівник Управління патрульної поліції в Полтавській області [PERSON] , керував службовим транспортним засобом «Toyota Prius», д.н.з [NUMBER] , який належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Крім цього, згідно вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). За роз`ясненнями п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням свої трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотньої вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК». Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Також визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення; глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення. Під час визначення розміру відшкодування також обов`язково дотримуватися принципів розумності і справедливості. Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області заперечував проти стягнення з них на користь позивача моральної шкоди та пояснили, що за час позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди та необґрунтовано її розмір. Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач отримав ушкодження здоров`я та пошкодження свого майна, в його житті настали вимушені зміни пов`язані з необхідністю лікування та ремонту автомобіля, відповідач терміном на 10 днів втратив працездатність, що в сукупності спричинило йому моральні страждання внаслідок протиправних дій працівника Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції [PERSON], котрий керував джерелом підвищеної небезпеки належним Управлінню патрульної поліції в Полтавській області. Вина [PERSON] встановлена постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2019 року в справі №552/4594/19. Між протиправними, винними діями працівника Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції [PERSON] та вимушеними змінами в житті позивача, які спричинили йому моральну шкоду є прямий причинний зв`язок. Приймаючи рішення в частині стягнення моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, суд також враховує обставини встановлені Постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2019 року у справі №552/4594/19 , яка набрала законної сили 06.12.2019 року. Зокрема те, що в діях водія [PERSON] вбачаються невідповідність вимогам п.12.3ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. При цьому позивач, не обґрунтував суму заявленої до стягнення моральної шкоди, у зв`язку з чим суд дотримуючись принципів розумності і справедливості, враховуючи визначену вище суму матеріальної шкоди спричинену здоров`ю позивача в розмірі , вважає достатньою суму 1000,00 грн. моральної шкоди, що підлягає стягненню з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції. Щодо позовних вимог до ПАТ «Київський страховий дім» про стягнення 3202,80 грн. вартості проведеного експертного автотоварознавчого дослідження та вимоги про стягнення 3000,00 грн. з оплати професійної правничої допомоги адвоката суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як убачається з матеріалів справи, за заявою [PERSON] було проведено автотоварознавче дослідження експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Балинським Є.О та складено висновок експерта № 1532 від 08.11.2020 року. Враховуючи те, що дане дослідження проведене в позасудовому порядку, Акт здачі-приймання висновку експерта № 1532 від 08.11.2020 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження не підписаний замовником, а проведене дослідження, згідно копії квитанції №0.0.1505430258.1 від 25.10.2019 р., оплачене гр. [PERSON] , в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Також позивачем не доведено належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката, не надано договору про правову допомогу, розрахунку витрат адвоката, доказів оплати правової допомоги на суму 3000,00 грн. та акту виконаних робіт, у зв`язку з чим слід відмовити в стягненні зазначеної суми. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з ПАТ «Київський страховий дім» на користь позивача підлягає стягненню 84 196,30 гривень до складу якої входять: - 78530,00 грн. матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу; - 800,00 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу до стоянки; - 240,00 грн. плати за послуги стоянки; - 1391,00 грн. мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача; - 3015,00 грн. не отриманих доходів у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності; - 220,30 грн. моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. З Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Полтавській області з урахуванням норм чинного законодавства на користь позивача підлягає стягненню 1000,00 грн. моральної шкоди. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial