Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення від права на спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її племінниця [PERSON], якій на праві власності належали 3/4 частки квартири [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] ? частка вказаної квартири належала її дочці [PERSON] Після смерті матері [PERSON] її донька [PERSON] прийняла спадщину, проте не оформила її в установленому законом порядку. [INFO] померла [PERSON], яка була її двоюрідною онукою. Фактично, після смерті [PERSON] вона являється спадкоємицею за законом п»ятої черги і нею було подано заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини до Державної нотаріальної контори №15 в м. Києві. В нотаріальній конторі їй стало відомо про те, що після смерті [PERSON] також до нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини [PERSON], який являвся дядьком померлої [PERSON] У лютому 2011 року дядько [PERSON] помер. Його дружина [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на користь своєї доньки [PERSON] - відповідачки по справі. Але позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування після померлої [PERSON], так як вона та її батьки належним чином не піклувалися про свою родичку [PERSON], ухилялися від свого обов"язку щодо утримання та допомоги. Так, [PERSON] померла у віці 33 років, але протягом останніх років потребувала підтримки, уваги та піклування, стала зловживати спиртними напоями. Після смерті матері залишилася без коштів для існування, не працювала, вимушена була здавати в найм квартиру. Також мала цілу низку хвороб, лікувалася у лікарні м. Вінниця з діагнозом хронічний гастродуоденіт із підвищеною кислотністю в стадії загострення, хронічний пепалькульозний холецистит в стадії загострення, хронічний панкреатит в стадії ремісії. Коли вона приїжджала на лікування, то проживала у неї, вона допомагала їй матеріально. Після лікування стан [PERSON] не дуже покращився, вона залишилась у неї, оскільки почала потребувати сторонньої допомоги. Але відповідач та її батько уникали своїх обов"язків щодо племінниці, ніколи нічим не допомагали, не цікавилися її станом здоров"я, не придбавали ліки та продукти харчування. На підставі викладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги своєї довірительки, просили їх задовольнити в повному обсязі, а саме усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти вимог позову, просила відмовити в задоволенні позовних вимог мотивуючи це тим, що померла [PERSON] не зверталася до родини відповідача за будь-якою допомогою. Батько відповідача [PERSON] в період з вересня 2006 року по 05 жовтня 2006 року переніс оперативне хірургічне втручання та подальше лікування пухлини шкіри верхньої губи. З 1992 року він перебував на диспансерному обліку з приводу туберкульозу легень, з 2001 року втратив можливість працювати, догляд за ним здійснювала дружина. Чоловік відповідача [PERSON] в період з 04.03.2009 року по 12.05.2010 року перебував на стаціонарному лікуванні у Кілійському туберкульозному відділенні ЦРЛ. Всі витрати на утримання власної родини, хворих батька та чоловіка, матері-пенсіонера та малолітньої доньки у 2009 році несла самостійно відповідач. Її родина перебувала у скрутному матеріальному становищі і була позбавлена можливості допомагати [PERSON], за якою вона і не зверталася. А тому вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 94) та яка являлася племінницею позивачки. При житті, їй на праві власності належали 3/4 частки квартири [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] ? частка вказаної вище квартири належала її дочці [PERSON] Після смерті матері [PERSON] її донька [PERSON] прийняла спадщину, проте не оформила її в установленому законом порядку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] (а.с. 64), яка являлася двоюрідною онукою позивачки. Фактично, після смерті [PERSON] позивачка являється спадкоємицею за законом п»ятої черги і нею було подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини до Державної нотаріальної контори №15 в м. Києві. (а.с. 62). Крім того, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини [PERSON], який являється дядьком померлої [PERSON] (а.с. 59). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [INFO] дядько [PERSON] помер (а.с. 134). Після його смерті його дружина [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на користь своєї доньки [PERSON] - відповідачки по справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач повинна бути позбавлена права на спадкування за законом після померлої [PERSON], оскільки ухилялася від виконання обов"язку щодо утримання спадкодавця, в той час, як при житті [PERSON]. потребувала сторонньої допомоги, оскільки знаходилася в безпорадному стані. Але даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні і був спростований дослідженими судом доказами. Так, допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знав [PERSON] з дитинства, оскільки були родичами. Після смерті її матері всю спадщину було продано за безцінь, проте він з своєю сім»єю постійно цікавився здоров»ям дівчини, коли вона знаходилася на лікуванні в лікарні. [PERSON] могла самостійно пересуватись і обслуговувати себе, в 2012 році проживала в м. Києві, потребувала фінансової допомоги. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була подругою матері [PERSON] - [PERSON] Їй відомо про те, що [PERSON] піклувалася про [PERSON], коли та лікувалася в лікарні, вона її відвідувала, допомагала їй, якийсь час [PERSON] проживала у неї в м. Вінниці. Їй також відомо про те, що десь за місяць до смерті [PERSON] нікого до себе в квартиру не допускала, залишилася сама, нікому не хотіла відкривати двері. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що [PERSON] була її двоюрідною сестрою. Її донька [PERSON] часто хворіла, неадекватно поводилась, зловживала спиртними напоями. Дівчина після смерті матері потребувала фінансової допомоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1980 року знала сім»ю [PERSON]. Їй відомо про те, що дядько [PERSON] - [PERSON] дуже тяжко хворів, захворювання було пов»язано з онкологією, він не зміг приїхати, коли [PERSON] ховали, проте після того, коли йому стало легше, він приїздив на кладовище. Їй відомо, що [PERSON] з дядьком спілкувалися по телефону, десь за два роки до своєї смерті [PERSON] була у нього в гостях. Відповідно до вимог аб. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов"язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" правило аб. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов"язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення від виконання обов"язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов"язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов"язку. Непред"явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно із вимогами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За клопотанням представників позивача ухвалами суду від 17.07.2014 року та 27.11.2014 року по даній цивільній справі призначалися судово-медичні експертизи з метою з»ясування чи потребувала [PERSON] сторонньої допомоги та чи перебувала вона у безпорадному стані при житті. Листом завідуючого відділом комісійних судово-медичних експертиз було відмовлено в проведенні таких експертиз за ухвалою суду на тій підставі, що не було надано оригіналів медичної документації на ім.»я померлої, а саме медичних карток амбулаторного хворого за місцем проживання та лікування. Відповідно до листа головного лікаря МКЛ №1 від 23.08.2012 року [PERSON] на стаціонарному лікуванні в період у 2009 році не перебувала, за медичною допомогою не зверталась. (а.с. 142). Згідно відповіді на запит суду Головний лікар міської клінічної лікарні №1 м. Вінниця повідомив про те, що медичні карти на стаціонарного хворого на ім»я [PERSON] не зареєстровані (а.с. 204). Також, відповідно до довідки №46 від 22.01.2015 року КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Деснянського району м. Києва медична карта на стаціонарного хворого на ім.»я [PERSON] не зареєстрована (а.с. 255). Зважаючи на те, що відсутня медична документація на померлу [PERSON] проведення по справі судово-медичної експертизи не виявилося можливим. 16.05.2013 року Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснив наступне: Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред»явлена лише після смерті спадкодавця. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов»язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов»язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов»язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов»язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з»ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що померла [PERSON] не зверталася до родини відповідача за будь-якою допомогою. Батько відповідача [PERSON] в період з вересня 2006 року по 05 жовтня 2006 року переніс оперативне хірургічне втручання та подальше лікування пухлини шкіри верхньої губи. З 1992 року він перебував на диспансерному обліку з приводу туберкульозу легень, з 2001 року втратив можливість працювати, догляд за ним здійснювала дружина. Чоловік відповідача [PERSON] в період з 04.03.2009 року по 12.05.2010 року перебував на стаціонарному лікуванні у Кілійському туберкульозному відділенні ЦРЛ. (а.с.143-145). Всі витрати на утримання власної родини, хворих батька та чоловіка, матері-пенсіонера та малолітньої доньки у 2009 році несла самостійно відповідач. Її родина перебувала у скрутному матеріальному становищі і була позбавлена можливості допомагати [PERSON], за якою вона не зверталася Виходячи зі змісту вищенаведених норм діючого законодавства, позивач повинен був довести в судовому засіданні факт перебування [PERSON] у безпорадному стані, а також факт ухилення відповідачки від обов"язку щодо утримання спадкодавця. Але суд вважає, що дані обставини не були доведені позивачем належними доказами, а навпаки були спростовані дослідженими судом письмовими матеріалами справи та іншими доказами по справі, а тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає, тому в їх задоволенні повинно бути відмовлено з підстав, наведених вище. Крім того, відповідно до положень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред»явлена особою, для якої таке усунення породжує пов»язані зі спадкуванням права та обов»язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Подана позивачем позовна заява не містить в собі такої позовної вимоги. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Пунктом 6 ст. 154 ЦПК України передбачено, що якщо в задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 03.07.2014 року, в порядку забезпечення позову по даній цивільній справі, за заявою представника позивачки, судом було винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], що зареєстрована на праві власності за [PERSON] Враховуючи те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON]. повністю, то вважає, що і заходи забезпечення позову повинні бути скасовані, у зв"язку з тим, що на даний час відсутні підстави для такого забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed