Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON], в зареєстрованому шлюбі не перебувала та не перебуває, однією сім'єю не проживає. [PERSON] є батьком її дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Факт батьківства було визнано батьком дитини та надано прізвище за батьком "[PERSON]".. З моменту народження та реєстрації дитини вони припинили будь-які відносини та втратили зв'язок, оскільки відповідач не мав бажання оформлювати шлюбні відносини та жити однією сім'єю. Дитині він не допомагає та жодним чином не приймає участі в його житті, вихованні, оздоровленні тощо. З відповідачем по справі вона не підтримує будь-який зв'язок, на контакт з питання надання дозволу на виїзд він не йде, а тому позивач вважає, що відповідач чинить опір та не надає відповідний дозвіл на періодичні виїзди в її супроводі дитини з метою її фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення, оздоровлення, відпочинку та збільшення її кругозору. Зокрема, їхні близькі родичі (бабуся та рідна тітка) постійно проживають в Російській Федерації (Московська область), але вона з дитиною не має змоги їх відвідати, вона не може вивезти дитину на відпочинок та психологічну реабілітацію, якої він потребує після військових дій на території Луганської області. Вважає, що у зв'язку з цим у дитини порушені права вільного пересування, навіть у супроводі матері, що має істотне значення та цілком відповідає інтересам дитини Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 10.10.2017 року та 17.07.2017 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Належним чином був повідомлений про розгляд справи через оголошення у газеті "Урядовий кур"єр". 17.07.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER]. Батько дитини - [PERSON], згідно позовної заяви, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Територія м.Лутугине є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій. Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved