Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2011 року навчається в Рівненському державному базовому медичному коледжі і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання чи до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їх з відповідачем дочка є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання відділення "Сестринська справа" Рівненського державного базового медичного коледжу, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, обумовленої навчанням (придбання підручників, навчальних посібників, канцелярського приладдя, проїзд до місця навчання і додому, тощо). Вказує, що [PERSON] проживає разом з нею (позивачкою) у місті Рівне, перебуваючи при цьому на її утриманні, а відповідач добровільно не надає їй допомоги на утримання дочки, хоча може надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, має постійне місце роботи і сталу заробітну плату. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не оспорює фактичних обставин, наведених позивачем у її позовній заяві про стягнення аліментів, не заперечивши при цьому щоб розмір стягуваних з нього аліментів було визначено і присуджено відповідно до положень чинного сімейного законодавства України. Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено ч.1 ст.182, ч.1 ст.191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено й зазначена нижче обставина сторонами визнається, що їх повнолітня дочка [PERSON], [INFO], є студенткою ІІІ курсу денної (бюджетної) форми навчання відділення "Сестринська справа" Рівненського державного базового медичного коледжу, що вбачається з виданої [PERSON] вказаним навчальним закладом довідки від 14 березня 2014 року №3481. Згідно зазначеного документа, період навчання становить з 01.09.2011 р. по 30.06.2015 р. З наявних у матеріалах справи копій документів: рішення Рівненського міського суду Рівненського області від 11 квітня 2011 року, ухваленого у цивільній справі №2-3303/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, паспорта громадянина України, серія [NUMBER], виданого 15 березня 2012 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки міста Рівне, паспорта громадянина України, серія [NUMBER], виданого 06 березня 2001 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки села Михайлівка Радивилівського району Рівненської області, довідки про доходи позивача [PERSON], виданої їй за місцем роботи комунальним закладом "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради, довідки про доходи відповідача [PERSON], виданої йому за місцем роботи публічним акціонерним товариством "Рівнеазот", вбачається, що у період з 14 серпня 1994 року по 22 квітня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. На даний час дочка є повнолітньою, а після розірвання між її батьками шлюбу дитина була зареєстрована і на сьогодні фактично проживає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі [PERSON], перебуваючи на утриманні матері. Відповідач, з його слів, проживає окремо від колишньої дружини й дитини. Разом з тим, [PERSON] може надавати своїй повнолітній дочці матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, має постійне місце роботи і сталу заробітну плату. Крім того, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів дозволяє їх сплачувати в тому розмірі, який просить стягнути позивач, адже інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців відповідач не має, принаймні документальних даних про це суду він не надав. Виходячи з вищенаведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини 1 статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved