Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Адвокат Величко О.Г. звернувся до суду із заявою в інтересах [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання на території Україні, у якій зазначив, що [PERSON] , [INFO] , прибув до Української СРСР, а саме до міста Запоріжжя за направленням, для працевлаштування на роботу до Запорізького авторемонтного заводу, що підтверджується довідкою та відміткою у військовому квітку про те, що 30.01.1991 року [PERSON] вже був поставлений на облік Орджонікідзевським районним військовим комісаріатом. На даному підприємстві [PERSON] працював до липня 1991 року. Під час перебування на території України, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак, жодних документів, що кажуть про те, що [PERSON] був тимчасово зареєстрований у місті Запоріжжя, немає. Він мав намір залишатися проживати у м. Запоріжжя, тому після звільнення із заводу, [PERSON] продовжив проживати, у місті Запоріжжі, працював на ринку, а також у приватних компаніях, мешкав у Запоріжжі, винаймаючи квартири своїх друзів. 26.08.1991 року за настанням граничного строку перебування в Україні, [PERSON] за вказівкою міграційних органів, змушений був виїхати за межі України, для збирання належних документів, для отримання громадянства України, однак всі його речі, залишились у Запоріжжі, тому що він мав намір та бажання повернутись в Україну та продовжити своє постійне проживання. В листопаді 1991 року [PERSON] повернувся в Україну, де залишився на постійне проживання, отримав громадянство та паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 02.12.1999 року. В подальшому, паспортний документ 07.10.2017 року був у нього вилучений Дніпровським відділом УДМС в Запорізькій області, у зв`язку із тим, що [PERSON] нібито отримав його незаконно, не є громадянином України, та не проживав на її території до [INFO] , що не відповідає дійсності. Також, згідно довідки консульського відділу посольства Азербайджанської республіки в Україні від 17.10.2017 року, [PERSON] не є громадянином Азербайджана, йому на законних підставах було видано паспорт громадянина України та зареєстровано його громадянином України на підставі ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України». Однак, у зв`язку із тим, що у [PERSON] було вилучено паспорт громадянина України, він не має можливості офіційно працевлаштуватися, звернутися до будь якої державної установи, а найголовніше не може в повній мірі реалізовувати свої права як людина та громадяни, йому необхідно підтвердити факт свого проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року що стала територією незалежної України, тому він, вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Заявник просив суд встановити факт його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, в подальшому заява була уточнена, та заявник просив суд встановити факт його проживання на території України до 24 серпня 1991 року, оскільки [PERSON] для повернення паспорту, необхідно доводити факт його проживання на території України до 24 серпня 1991 року В судовому засіданні заявник та його адвокат підтримали вимоги викладені в уточненій заяві, просили суд задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання на території України гр. [PERSON] , до [INFO] . Представник зацікавленої особи, Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, заперечувала проти встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та надала свої письмові заперечення, однак не заперечувала проти уточненої заяви, щодо встановлення факт постійного проживання на території України гр. [PERSON] , до [INFO] . В своїх письмових запереченнях зазначила, що 08.09.2017 року затверджено висновок № 113/2017 про визнання оформленим з порушенням вимог законодавства України паспорта серії [NUMBER] ,виданого 02.12.1999 року Ленінським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області на ім`я [PERSON] . Тому був складений акт про вилучення паспорта №1 від 07.10.2017р. та довідка про вилучення паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] за вих.№1 від 07.10.2017р. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] було оформлено безпідставно, на підставі довідки ВПРтаМР УМВС України в Запорізькій області, яка містила неправдиві відомості про прийняття його до громадянства України, а також паспорта громадянина колишнього СРСР. За обліками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (форма А) [PERSON] значиться тимчасово (а не постійно), зареєстрованим на території України за адресою: [ADDRESS] , з 01.02.1991 року до 26.07.1991 року. Після того, як виписався із вказаної адреси 26.07.1991 року [PERSON] повернувся до Азербайджану, 1996 року знову приїхав в Україну (до м. Запоріжжя). Граничний термін перебування за вказівкою міграційних органів у заявника мав настати тільки 10.02.1992 року (відповідно до карточки прописки форма А), [PERSON] знявся з реєстрації 26.07.1991 року до Нахічеванської АРСР за власним особистим зверненням. Паспорт громадянина України [PERSON] отримав тільки в 1999 році. Оскільки з липня 1991 року й до травня 1996 року [PERSON] проживав і був прописаний за межами України (в Азербайджані), то підстави визначити\~його належність\~до громадянства\~України за\~пунктом 1\~статті 2\~Закону 1636-\~XII (в редакції Закону, що діяла до 20.05.1997р.), і відповідно, за пунктами 1 чи 2 статті 2 закону №1636-ХІІ (в редакції Закону від 16.04.1997р., що набула чинності 20.05.1997р.) та за\~пунктами 1\~чи 2\~Закону №2235-111\~відсутні. Можливість оформити належність до громадянства відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ у [PERSON] також була відсутня, оскільки відповідно розпоряджень Президента України від 18.04.1992 № 60, від 30.12.1992 року №218, а також наказу МВС України від 30.04.1992 р. №243 написи «Громадянин України» вносились до паспортів громадянина колишнього СРСР лише в період з 01.06.1992 по 01,05.1995 року (до початку видачі паспортів громадянина України зразка 1994 року) і лише громадянам колишнього СРСР, які у вказаний період проживали (були прописані) в Україні. В той час, як [PERSON] приїхав в Україну 02.05.1996 року, а прописку оформив тільки 10.09.1996 року. Таким чином, [PERSON] міг отримати громадянство України виключено в результаті набуття громадянства України відповідно до Закону. Заявник має право оформити дозвіл на імміграцію в Україну та оформити посвідку на постійне проживання відповідно до Закону України « Про імміграцію» п. 1.ч.3ст.3 як особа без громадянства на підставі довідки з посольства Азербайджанської Республіки в Україні, довідки №1 від 07.10.2017 року, яка видана Дніпровським районним підрозділом у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про вилучення паспорта громадянина України. Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлені наступні обставини. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 02.12.1999 року [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Бадамли, Шахбузьського району Нахічеванської АРСР (а.с.4). Довідкою №1 від 07.10.2017р. паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] вилучено Дніпровським РВ м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області (а.с.5). Відповідно до копії форми «А» [PERSON] , прибув 19.12.1990 року з Азербайджану, працювати на Авторемонтному заводі слюсарем, його особа встановлена паспортом серія [NUMBER] , виданого 03.08.1987 року Шахбузьським РОВД Нахичеванської АРСР та зазначено адресу проживання - [ADDRESS] , з відміткою про реєстрацію з 01.02.1991 року по 01.02.1992 р., та 26.07.1991 року він був виписаний та вибув до Нахичеванської АРСР (а.с.14). 30.01.1991 року [PERSON] був взятий на облік в Орджонікідзевському РВК м. Запоріжжя та знятий з обліку 25.07.1991 року та 20.08.1991 року поставлений на облік Шахбузьського РВК Азербайджанської РСР, що підтверджується копією Військового квитка серія [NUMBER] , виданого 12.11.1988 року Шахбузьським РВК Нахичеванської АРСР (а.с.6). 07.10.1993 році заявник одружився з [PERSON] , шлюб зареєстрований Бадамлимською сільською радою Шахбузьського району Нахичеванської АР. (а.с. 32) В 1996 році [PERSON] повернувся до Запоріжжя та 10.09.1996 року зареєстрував своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 35) 28.10.1997 року знявся з реєстраційного обліку за даною адресою проживання і з 04.11.1997 року зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 35). 29.01.2009 року знявся з реєстраційного обліку за даною адресою проживання і з 03.02.2009 року зареєстрований і постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . В м. Запоріжжя у сімї [PERSON] народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є громадянами України. (а.с.8-13). Згідно Довідки № V-25/А від 17.07.2017 року, виданого Консульським відділом Азербайджанської Республіки в Україні, [PERSON] , наказом кабінету Міністрів Азербайджанської Республіки «Порядком визначення приналежності особи до громадянства» прийнятим від 18.03.2015 року його приналежність не визнана (а.с.7). Стаття 8\~Закону України\~«Про громадянство\~України» передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України до 24.08.1991 року потрібно заявнику для вирішення питання про належність до громадянства України та отримання паспорту громадянина України, оскільки згідно Довідки №1 від 07.10.2017р. паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] вилучено Дніпровським РВ м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області. Враховуючи довідку Консульства Азербайджану в Україні заявник може подати документи для оформлення набуття громадянства України за територіальним походження в порядку ч.1 ст.8 Закону України від 18.01.2001 року № 2235-ІІІ «Про громадянство України». Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, оскільки вважає факт його постійного проживання на території Україні станом до 24.08.1991 року доведеним, зокрема відомостями що містяться в Формі А, в якій зазначено що він прибув з с. Бадамлі 19.12.1990 року, перебував на реєстраційному обліку за місцем реєстрації в [ADDRESS] в період часу з 01.02.1991 року по 01.02.1992 року та самостійно знявся з реєстрації за вказаною адресою 26.07.1991 року, а також відмітками у Військовому квитку серія [NUMBER] про те, що він в період часу з 30.01.1991 року по 25.07.1991 року перебував на обліку в Орджонікідзевському РВК м. Запоріжжя.

Outcome: approved