Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

24 березня 2008 року помер батько заявниці - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельну частку (пай), що знаходиться на території Осіївської сільської ради Бершадського району Вінницької області (сертифікат серії РН №072885, виданий на підставі розпорядження Бершадської РДА від 13 грудня 2004 року №515). Так рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 24.01.2017 року у цивільній справі №126/3435/16-ц було встановлено факт, що [PERSON], який помер 24 березня 2008 року є рідним батьком [PERSON], а рішенням цього ж суду від 07.03.2017 року у цивільній справі №126/3434/16-ц їй було визначено додатковий строк два місяці для прийняття спадщини. Прийнявши спадщину після смерті батька та являючись єдиним спадкоємцем на майно, що залишилось після його смерті, [PERSON] позбавлена можливості його оформити, так як оригінал правовстановлюючого документу було втрачено, про що у місцевій газеті «Бершадський край» 29.07.2016 року було опубліковано оголошення. При цьому, отримати дублікат даного документу, який мав би силу оригіналу, неможливо у звязку зі змінами законодавства, яке регулює реєстрацію права власності. У звязку з наведеними обставинами вивчивши надані документи, нотаріус надав позивачці постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2017 року, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Представник відповідача - Осіївської сільської ради, в судове засідання також не з'явився, однак сільський голова надав суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно копії актового запису про смерть (а.с.9) 24.03.2008 року помер [PERSON]. Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області у цивільній справі №126/3435/16-ц від 24.01.2017 року (а.с.15-16), [PERSON] є рідною дочкою померлого. Та рішенням цього ж суду у справі №126/3434/16-ц від 07.03.2017 року (а.с.13-14) позивачці було визначено додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька. Інших спадкоємців у померлого немає, що вказано у довідці Осіївської сільської ради №252 від 21.03.2017 року (а.с.7). З довідки відділу Держгеокадастру у Бершадському районі №29-28-99.0-449/2-17 від 05.04.2017 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] був включений у списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) із земель (СВАТ "Бершадське) ПСП "Еліта", і йому виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН 072886 розміром 2,87 в умовних кадастрових гектарах згідно розпорядження Бершадської РДА від 13.12.2004 року №515 ( розмір земельної частки (паю) змінений на 2,84 в умовних кадастрових гектарах). Однак оригінал даного сертифікату втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті "Бершадський край" (а.с.8) При зверненні до нотаріуса [PERSON] отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом №101/02-31 від 28.03.2017 року у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оскільки у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved