Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11072766000. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) у сумі 119640,00 швейцарських франків. [PERSON]. зобов'язався повертати наданий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 08.11.2016 року. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 8,99 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому кредитним договором. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов»язань [PERSON] за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 57374 від 08 листопада 2006 року. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобов»язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов»язань, що виникли з Кредитного договору, відповідальність відповідачів є солідарною. Згідно умов кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит відповідач сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Всупереч умов Кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 12 серпня 2015 року Банк направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень. Відповідачі вимогу банку не виконали. Станом на 12.10.2015р. заборгованість за кредитним договором становить: по кредиту та процентам у розмірі 23291,67 швейцарських франків та пені у розмірі 38203,54 грн. Оскільки відповідачами порушено умови договору і вони не бажають добровільно виконати ці умови, то в Банку виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Представник позивача Ільків Соломія Михайлівна в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялися належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, які маються в матеріалах справи. Судом встановлено, що 08.11.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11072766000 на суму 119640,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,99% річних, на строк до 08.08.2016 року. 08 листопада 2006 року, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов»язань [PERSON] за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 57374. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобов»язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов»язань, що виникли з Кредитного договору, відповідальність відповідачів є солідарною. Однак відповідачі взятих на себе кредитних зобов'язань не виконали, у зв'язку із чим станом на 12.10.2015 року в них виникла заборгованість у розмірі: 23291,67 швейцарських франків по кредиту та процентам та 38203,54 грн. пені. Підписавши вищезгаданий договір [PERSON] зобов'язувався належним чином виконувати умови Кредитного договору, своєчасно погашати кредит відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов"язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Беручи до уваги те, що відповідачем [PERSON] не дотримані умови договору щодо погашення кредиту частинами у встановлені строки, та те, що згідно договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором в повному обсязі, суд вважає, що вказану позивачем суму боргу слід солідарно стягнути з боржника і поручителя, тобто з відповідачів по справі. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України. Постановою Верховного суду України від 24.09.2014 р. викладено правову позицію у справі за № 6-145цс14 в якій зазначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Таким чином, встановивши, що кредитне зобов'язання виражене в іноземній валюті та позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору в іноземній валюті, то позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені Банком судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved