Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування вимог в заяві зазначили, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який з 14.12.2006 року перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Баштанської райдержадміністрації. Дитині розпорядженням Баштанської райдержадміністрації від 22.11.2010 року № 471-р надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у звязку з тим, що його мати [PERSON] померла 26.10.2005 року, а батько (відповідач) відбував покарання у Кам'янській виправній колонії (№ 101) Запорізької області. Відповідач був засуджений 06.07.2005 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Згідно інформації управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області [PERSON] 05.08.2011 року звільнений умовно достроково з місць позбавлення волі. З 29.11.2005 року дитина перебувала під опікою баби [PERSON]. 30.11.2005 року відповідач написав заяву, засвідчену секретарем виконкому Новоолександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, про відмову від виховання та утримання свого сина [PERSON]. за весь час перебування дитини під опікою баби відповідач жодного разу не відвідував його, не приймав участь у його вихованні. 11.02.2015 року піклувальник дитини померла. Розпорядженням Баштанської районної державної адміністрації від 25.03.2015 року за №96-р неповнолітнього [PERSON] передано на піклування тітці [PERSON]. З моменту звільнення відповідач [PERSON] жодного разу не звертався до служби у справах дітей Баштанської райдержадміністрації із заявою про повернення йому на виховання сина [PERSON], [INFO]. На даний час про дитину піклується тітка, [PERSON], яка займається його вихованням, забезпечує всі його потреби. Відповідач матеріально сина не утримує, жодної допомоги не надає та повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню свого сина [PERSON]. Комісія з питань захисту прав дитини при Баштанській райдержадміністрації дійшла висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є доцільним. На підставі викладеного, в звязку з тим,що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітнього сина, позивач просив ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на користь піклувальника [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Представник позивача до суду не з'явився, надійшла заява про слухання справи у відсутність представника та підтримання заявлених вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим повідомленням). Про причини неявки не повідомив. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Дослідивши письмові докази (копію свідоцтва серії 1-ФП №105882 про народження 17.02.2000 року [PERSON]; копії розпоряджень Баштанської районної державної адміністрації від 22.11.2010 року за № 417-р та 25.03.2015 року за № 96-р; копію свідоцтва про смерть 26.10.2005 року [PERSON]; копію рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Баштанського району від 29.11.2005 року за № 60; копію свідоцтва про смерть 11.02.2015 року [PERSON]; копію паспорту на ім'я [PERSON], [INFO]; обліково-статистичну карту дитини №0086192, копію вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2005 року; копію заяви [PERSON] від 30.11.2005 року; копію довідки Кам'янської ВК №101; копію довідки Кам'янської ВК №101 від 01.10.2010 року; висновок органу опіки та піклування Баштанської районної державної адміністрації від 25.01.2017 року; акт обстеження умов проживання від 15.09.2016 року; повідомлення служби у справах дітей Баштанської районної державної адміністрації на ім'я [PERSON] від 29.11.2016 року; копію фіскального чеку від 30.11.2016 року), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідност.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 11 Закону України"Про охорону дитинства"№-2402-111, сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], але свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини. Відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проводить підготовку до самостійного життя, в тому числі: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкується в достатній мірі з дитиною; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Батько не підтримує родинних стосунків з дитиною взагалі та не приймає участь в її матеріальному забезпеченні уже тривалий часта умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини,фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання [PERSON] обов'язків щодо виховання його неповнолітнього сина.\~Зазначені фактори, враховуючи винну поведінку батька [PERSON], суд розцінює як ухилення від виховання його неповнолітньої дитини. На думку суду, діями відповідача тривалий час порушуються права її дитини на отримання належного виховання та матеріального забезпечення. Зокрема, батько дитини може бути позбавлений батьківських прав, якщо він навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначений захід сімейно-правової відповідальності є надзвичайною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача [PERSON] без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Інших доказів, які б спростовували вищенаведене суду не надано. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам її дитини. У відповідності до ст. 180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.\~ Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку усувається від обов'язку утримувати дитину, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на користь піклувальника неповнолітнього [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини є підставою для задоволення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн., оскільки позивачем по справі є юридична особа - судовий збір лише, якщо стягуються аліменти.

Outcome: approved