Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО», звернулося до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТДВ Страхова компанія «КРЕДО» у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування 5282 гривень 12 копійок та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» ( надалі - ТДВ СК «Кредо» та [PERSON] 19 грудня 2012 року уклади договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 8289231, згідно якого позивач зобов'язався, у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 18 березня 2013 року в м. Києві, на проспекті Перемоги відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобілю ЗАЗ 1102, реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Тойота, реєстраційний № [NUMBER], що належить ТОВ « Інвест-Проект» під керуванням [PERSON]. Автомобіль Тойота було застраховано в ПрАТ « УСК « Княжа» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/02-200279189. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Рахунку фактури та калькуляції вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, № С-00038732 від 26.03.2013 року, складеного ТОВ « АВТОСАМІТ ЛТД», розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склав 11064,24 гривень. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту № 132751846-1 від 02.04.2013 року складає 11064,24 грн. Зазначене страхове відшкодування ПрАТ « УСК»Княжа» виплачено потерпілій особі на підставі платіжного доручення в повному розмірі. 23.04.2013 року ПрАТ « УСК « Княжа» звернулось до ТДВ СК « Кредо» з вимогою № 13-1435 від 23.04.2013 року про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на підставі ст. 27 Закону України « Про страхування» та ст. 993,1187,1191 Цивільного Кодексу України. 21.10.2013 року ТДВ СК « Кредо» на підставі страхового акту № 11463 від 21.10.2013 року було прийнято рішення про відшкодування шкоди ПрАТ « УСК « Княжа» наступним чином: 11064,24 - 500,00= 10564,24 грн., де 500,00 грн. безумовна франшиза за полісом ОСЦПВ. Зазначене страхове відшкодування перераховане ПрАТ «УСК »Княжа» в повному обсязі. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року, встановлено вину відповідача у спричиненні дорожньо- транспортної пригоди, а також встановлено, що на момент ДТП автомобілем керував саме [PERSON]. Згідно ст.38-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Договір обов»язкового страхування укладено з урахуванням положень п.13.2. ст. 13 ЗУ « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин, на думку позивача, ТДВ СК « Кредо» має право на відшкодування 50 % шкоди в розмірі 5282,12 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив суд, розглянути справу без участі представника позивача та прийняти рішення за наявними матеріалами.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 2013 року о 10 годині 50 хвилин на проспекті Перемоги, 106/2, в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем « Таврія», державний номений знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля Тойота, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до довідки № 9268362 про дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль Тойота, держаний реєстраційний номер [NUMBER] отримав під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18 березня 2013 року, такі механічні пошкодження: задній бампер, задній парктронік (а.с. 10). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави. На даний час постанова Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ 1102, державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» на підставі полісу № АВ/8289231 від 18.12.2012 г- року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.4-5). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER» державний реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «Інвест-Проект» (а.с.21 Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER» державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахована Приватним акціонерним товариством «УСК « Княжа» згідно договору страхування № 06/02-200279189. Згідно вимог сТ. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. В подальшому, ТОВ « Інвест-Проект» звернулося до ПрАТ «УСК « Княжа»» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.11-13). Згідно Розрахунку № 132751846-1 розмір страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ від 02.04. 2013 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 11 064,24 гривень (а.с. 31). Згідно полісу № АВ/82892341 від 18 грудня 2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між позивачем та [PERSON], розмір франшизи становить 500 гривень. Відповідно до п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно п. 12.1. ст. 12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. 12 квітня 2013 року з боку ПрАТ «УСК «Княжа» було здійснено перерахування в рахунок страхового відшкодування 11064,24 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР016094 від 12 квітня 2013 року (а.с.32). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до частини першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 23квітня 2013 року до позивача звернулося ПрАТ «УСК « Княжа» з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на підставі ст. 27 Закону України « Про страхування» (а.с.8). В подальшому, на підставі страхового акту № 11463 від 21 жовтня 2013 року, позивачем на рахунок ПрАТ «УСК « Княжа Вієна Іншуранс Груп» було перераховано суму грошового стягнення у розмірі 10564,24 гривень (а.с. 7). Згідно ст.38-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності було укладено між [PERSON] та ТДВ СК « Кредо» з урахуванням пункту 13.2 ст. 13 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно страхового полісу АВ № 8289231 [PERSON] надано пільгу як громадянину України, пенсіонеру. Пунктом 13.2. ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що пільга надається за умови особистого керування транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України. Проте, як вбачається з матеріалів справи дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керував забезпеченим автомобілем, а відтак шкоду було заподіяно під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням умов передбачених п.13.2. ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, до позивача перейшло право регресної вимоги щодо виплати 5282,12 гривень в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування (10564,24 гривень : 2) з особи відповідальної за шкоду, заподіяну внаслідок дороджньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача збитків, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача підлягає до стягненню на користь позивача витрати по сплаті страхового відшкодування в сумі 5282,12 гривень. Також, в порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, які були сплачені позивачем за подання до суду позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved