Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

15.04.2016 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 11.03.2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,6200 га., кадастровий номер: 1421587900:03:000:0477 розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 7,8800 га., кадастровий номер: 1421587900:04:000:0030 розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ДН № 143984 [PERSON] а також на 1/4 частину житлового будинку № 22, який складається з квартири № 2 по вул. Садовій, в с.Степне Волноваського району, Донецької області житловою площею 14,40 кв.м., загальною площню 33,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами. Мати позивача в силу своєї необізнонасті право власності на квартиру не оформила і не зареєструвала. Позивач вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті матері спадкового майна у вигляді земельних ділянок, квартири, т.я. на час смерті матері проживала разом з нею, користується спадковим майном, від спадщини не відмовлялася. 01.09.2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідотцтва про право на спадщину за законом, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, зберіглась тільки копія Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем першої черги, другіх спадкоємців нема. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на земельні ділянки, квартиру. Позивач надав заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] сільська рада, просить розглянути справу без участі представника відповідача, позов визнають. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ДН № 143984 земельна ділянка площею 0,6200 га., кадастровий номер: 1421587900:03:000:0477 розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 7,8800 га., кадастровий номер: 1421587900:04:000:0030 розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] (а.с.5-11). Квартира № 2, що знаходиться в 1/4 частині житлового будинку № 22 по вул. Садовій в с.Степне Волноваського району, Донецької області загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 14,40 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами зареєстрована за Птахофабрикою "Маріупольською", на підставі рішення виконкома Волноваської районної ради від 19.08.1987 року за № 233.(а.с.26). Згідно наказу Птахофабрики "Маріупольська" № 61 від 01.07.1998 року " Про приватизацію житлового фонду який знаходиться на балансі господарства" квартира [PERSON] приватизована та знята з баланса господарства.(а.с.30). З свідотцтва про смерть серія 1-НО № 897261 виданого 11.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області вбачається, що [PERSON] померла 11.03.2015 року.(а.с.34 ). Той факт, що позивач є донькою померлої [PERSON] підтверджується рішенням Волноваського районного суду від 29.10.2015 року за заявою [PERSON], зацікавлена особа [PERSON] сільська рада про встановлення факту родинних відносин. (.а.с.14). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.01.2016 року № 20/02-31 приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу [PERSON] у видачі свідотцтва про право на спадщину за законом [PERSON] відмовлено, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчудження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ч.3 ст.3 Закона України від 01.07.2004 року " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації згідно цього Закону, виникає з моменту такої реєстрації. Дежавна реєстрація на таке нерухоме майно здійснювалась до 01.01.2013 року органами БТІ в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а з 01.01.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав та нотаріусами, як спеціальними суб"єктами державної реєстрації прав. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику по справам про спадкування", п.23 "У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження". Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,6200 га., кадастровий номер: 1421587900:03:000:0477 розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 7,8800 га., кадастровий номер: 1421587900:04:000:0030 розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на 1/4 частину житлового будинку № 22, що складається з квартири № 2 по вул. Садовій в с.Степне Волноваського району Донецької області житловою площею 14,40 кв.м., загальною площею 33,00 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 334 ч.4, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved