Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

07 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути на її користь з [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» в солідарному порядку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння на неї наїзду, 15\~896 грн. 89 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 139\~343 грн. 03 коп., а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 155\~239 грн. Позов обґрунтовуються тим, що [PERSON], 09.04.2014 року, о 10.25 год., керуючи автомобілем марки VolkswagenPassat B3, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись у м.Чернігові по вул. Кленовій зі сторони вул. Шевченка у сторону міського кладовища Яцево проявив неуважність та під час виникнення небезпеки для руху негайно не зменшив швидкість руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу [PERSON], яка перетинала проїжджу частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого скоїв на неї наїзд.Внаслідок наїзду та подальшого падіння пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого черезміжвиросткового уламкового перелому правої плечової кістки зі зміщенням, закритого перелому голівки 5-ої плюсневої кістки правої ступні зі зміщенням, які у своїй сукупності згідно висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON], його представник та представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 09.04.2014, о 10.25 год., керуючи автомобілем марки VolkswagenPassatB3, реєстраційний номер [NUMBER], рухався у м.Чернігові по вул. Кленовій зі сторони вул. Шевченко у сторону міського кладовища Яцево. Рухаючись у вказаному напрямку, біля будинку №25 по вул. Кленовій, [PERSON] проявив неуважність та під час виникнення небезпеки для руху негайно не зменшив швидкість руху і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу [PERSON], яка перетинала проїжджу частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого скоїв на неї наїзд. Внаслідок наїзду та подальшого падіння пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого черезміжвиросткового уламкового перелому правої плечової кістки зі зміщенням, закритого перелому голівки 5-ої плюсневої кістки правої ступні зі зміщенням, які у своїй сукупності, згідно висновку експерта №568 від 04.07.2014, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя строком понад 21 день. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначене йому покарання у вигляді пяти місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. в ст.1 Закону України від 08 квітня 2014 року №1185-VIІ Про амністію у 2014 році, цивільний позов [PERSON] задоволений частково, стягнуто з [PERSON] 10 513,44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 20 серпня 2015 року вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.12.2014 та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 03 березня 2015 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову скасований та призначений у цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства у суді першої інстанції. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення та завдання [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості встановлений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2014 року (а.с. 23-25). Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ст. 57 ЦПК що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи, і ці дані встановлюються на підставі (зокрема) пояснень сторін, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Факт спричинення позивачеві в результаті скоєної відповідачем дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, повязаної з витратами на лікування у стаціонарі, на суму 10\~304,87 грн. підтверджується дослідженими судом у своїй сукупності доказами: виписними епікризами №№ 5060, 5865, 3354 із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення ЧМЛ № 2 (а.с. 48-50), фіскальними та товарними чеками (а.с. 111-123), листом-відповіддю Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради від 01.02.2016 № 01-04/134, описами операцій № 205 від 12.03.2015 та № 275-276 від 16.04.2014. Витрати позивача на амбулаторне лікування знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду частково на суму 145,36 грн., оскільки зі змісту записів лікарів в амбулаторній картці причинно-наслідковий звязок між її травмами та ДТП прослідковується лише при зверненнях до невролога 22.07.2014, 21.08.2014, 15.10.2014, 06.04.2015, яким призначені та придбані позивачем такі ліки: фаніган на суму 26,10 грн., мелоксикам на суму 37,11 грн., розчин натрію хл. на суму 1,22 грн., дексалгін на суму 19,76 грн., мідокалм на суму 61,17 грн. Зокрема в амбулаторній картці невролог поставив такий діагноз: хронічна після травматична люмбалгія на тлі поперекового остеохондрозу хребта, стійкий помірний больовий синдром. Причинно-наслідковий звязок між лікуванням позивача та травмами, отриманими у ДТП, нею не доведений, а із записів лікарів в амбулаторній картці такий звязок судом не встановлено. При цьому судом розяснювалося право на звернення з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи на предмет встановлення зазначеного причинно-наслідкового звязку, однак позивач цим право не скористався, а суд не може з власної ініціативи призначати експертні дослідження. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої [PERSON], становить 10\~450,23 грн. Решта позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди не підтверджена належними доказами. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За визначенням ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Частини 3 - 5 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути\~відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Враховуючи всі зібрані та оцінені у справі докази, суд вважає, що позивач понесла моральні страждання у звязку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, скоєної відповідачем [PERSON] Позивач у судовому засіданні пояснила, що після ДТП їй дуже складно пересуватись, вона потребує сторонньої допомоги, що чинить на неї психологічний тиск, в неї погіршився її життєвий уклад, сон, вона перебуває в стані постійного стресу, змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, брати участь у слідчих діях та судовому процесі. Суд, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи показання допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважає, що позивачеві заподіяно моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. Разом з тим, позовні вимоги про стягнення з відповідачів шкоди в солідарному порядку задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV\~«Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі\~ Закон). Відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НАСК «Оранта». З полісу № АС/7546200 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.10.2013 убачається, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу. Строк дії полісу з 29.10.2013 по 28.10.2014. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоровю, 100\~000 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 50\~000 грн (а.с. 94). Згідно зі статтею 6\~Закону\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за\~участю забезпеченоготранспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Положеннями ст. 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Статтею 24 Закону врегульовано відшкодування шкоди, завданої лікуванням потерпілого. Зокрема, передбачено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням,утриманням, діагностикою, лікуванням,протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя,медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. З огляду на попередні висновки суду та правові норми, з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача належить стягнути 10\~450,23 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 522,51 грн. у відшкодування моральної шкоди (10\~450,23 грн. х 5%). Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди,\~завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,\~ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).\~\~ Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 19\~477,49 грн. (20\~000 грн. 522,51 грн.). Заперечення представника відповідача [PERSON] щодо розміру завданої позивачеві матеріальної шкоди спростовуються дослідженими судом у ході судового розгляду доказами. Також, враховуючи розяснення, надані судам в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд не погоджується з доводами представника ПАТ «НАСК «Оранта» про відсутність підстав для відшкодування шкоди за рахунок ПАТ «НАСК «Оранта» У звязку з частковим задоволенням позову, відшкодування судових витрат належить розподілити між відповідачами пропорційно до розміру задоволених вимог та на користь держави з ПАТ «НАСК «Оранта» стягнути судовий збір у розмірі 322,11 грн. (за вимоги майнового та немайнового характеру), з [PERSON] 68,09 грн. (за вимоги немайнового характеру).

Outcome: partial