Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що вона з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. 19 вересня 2006 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 211. З 24 червня 2006 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні сина, не піклується про його стан здоров'я та духовний розвиток, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи. Відповідач свідомо на бажає брати участь у вихованні дитини, хоча перешкод чи заборони щодо побачень з сином відповідачеві ніхто не чинить. Відповідач також не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментівміж ними не досягнуто. Наскільки їй відомо, відповідач офіційно не працює, тому вона вправі ставити вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. У зв"язку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилося, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання і їй важко утримувати дочку згідно її потреб, тому син потребує з боку батька матеріального утримання. Вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1000 грн., так як є молодою працездатною людиною Просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 1000 грн. щомісячно до його повноліття. Відповідач заперечив проти задоволення позову про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], оскільки у вересні 2006 року після розірвання шлюбу він переїхав проживати до своїх батьків у м. Дрогобич. Львівської області, а син залишився проживати з матір"ю в м. Коломия. Після розірвання шлюбу він два рази приїжджав в м. Коломию, для того щоб побачитись з сином, однак його колишня дружина не впустила його до будинку, і не давала йому можливості бачитись з сином. Останній раз він приїжджав до неї додому щоб зустрітися із сином в 2008 році, однак вона його прогнала, і сказала щоб залишив її в спокої. Після цього він перебував за кордоном на заробітках з 2008 року по 2015 рік. Вважає, що позивачка не має права позбавляти його батьківських прав, оскільки вона сама забороняла та чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Він намагався зв"язуватись з колишньою дружиною по телефону. Щодо стягнення аліментів на утримання сина, згідний сплачували аліменти по 700 грн. Представник органу опіки та піклування Коломийської міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечив та пояснив, що згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, вважають за доцільне позбавити батьківських прав, так як відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], не забезпечує необхідне спілкування, харчування та медичного огляду, не створює умови для отримання освіти, не виявляє турботу щодо сина, оскільки перешкод чи заборони йому ніхто не чинить. Прокурор в судовому засіданні ствердив, що з огляду на те, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до сина, то вважає за доцільне позбавити останнього батьківських прав відносно сина та стягувати відпоідача на утримання дитини аліменти . Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 150 СК України "батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини". Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 27 Конвеції ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою згідно з постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789- XII передбачає, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] розірвано - 19 вересня 2006 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір'ю та перебуває на її повному утриманні і вихованні. Відповідач, як батько дитини на протязі восьми років, а саме з 24 червня 2006 року з сином не бачиться, а у 2008 році намагався зателефонувати своїй колишній дружині, про що ствердив у судовому засіданні, не бере участі у вихованні сина, не піклується про стан його здоров'я та духовний розвиток дитини, дитина батька не знає, що свідчить про відсутність інтересу до дитини. Крім того, відповідач не забезпечує дитину речами першої необхідності, харчуванням, одягом та іншим, кошти на його утримання у добровільному порядку не надає. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Коломийської міської ради від 18 травня 2016 року № 135, вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно сина [PERSON], [INFO], оскільки фізичним та моральним розвитком дитини батько не цікавиться, від обовязків щодо виховання та матеріального утримання ухиляється. Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON], який проживає в [ADDRESS] в даній сім"ї є всі необхідні умови для повноцінного проживання, виховання та розвитку малолітнього [PERSON]. Посилання. відповідача та його представника про врахування всіх обставин відносно усунення від виховання дитини протягом останніх восьми років і визнання їх винятковими та відмови у задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд до уваги не бере, оскільки всатновлено, що батько з [INFO] року тобто з часу народження ухилився від виховання сина і протягом даного періоду всього два рази намагався побачити сина, хоча йому ніхто не чинив перешкоди у зустрічах, вихованні, спілкуванні, турботі тощо із дитиною. Крім того, відповідно до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Встановлене судом підтверджується показаннями самого відповідача. який ствердив, що протягом восьми останніх років два рази намагався побачитись із сином, реальних перешкод у вихованні сина йому не було створено; показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили, що відповідача в м.Коломия не бачили і він вихованням сина не займався; копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], довідкою Коломийського ДНЗ № 9 "Веселка" від 25.02.2016 року, копією довідки Коломийської дитячої музичноїшколи № 2, копією довідки абонентного відділу КП"Житлоінфоцентр" від 03.03.2016 року, висновком від 18.05.2016 року № 135, актом обстеження умов проживання від 11.05.2016 року, копією паспорту та іншими перевіреними в суді доказами. Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що дає суду підстави для позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина, що відповідно до ст.166 ч.2 СК України не звільняє його від обов"язку щодо утримання дитини. Враховуючи думку самого відповідача, який не заперечує щодо стягнення аліментівто суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180 - 183 СК України та

Outcome: partial