Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 17.04.2008 року між ВАТ "Родовід Банк" (далі ПАТ "[PERSON]) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34.12/АА-009.08.2 із змінами внесеними додатковою угодою до кредитного договору № 34.12/АА-009.08.2 від 17.04.2008 року від 21.11.2008 року. Відповідно до змісту п.п.1.1,1.2 Кредитного договору, банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20198,02 доларів США терміном по 17.04.2015 року. Кредитні кошти було надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 34.12/АА-009.08.2 від 17.04.2008 року, укладеного між АТ "Родовід Банк" та [PERSON], укладено договір застави транспортного засобу № 34.12/АА-009.08.2 від 17.04.2008 року. [PERSON] були порушені умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 09.06.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 78279,45 грн., а саме: 56326,99 грн. сума нарахованої пені за прострочення кредиту; 17607,53 грн. сума нарахованої пені за прострочені проценти; 3724,30 грн. сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту; 290,77 грн. сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту; 90,72 грн. сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів; 32,55 грн. сума нарахованих 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 206,61 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, а тому позивач прохає суд стягнути з [PERSON] зазначену заборгованість та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача обгрунтувавши мотиви пред`явлення позову, підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині заборгованості за кредитним договором у розмірі 297 грн. 68 коп. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що дійсно 17.04.2008 року між ВАТ "Родовід Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34.12/АА-009.08.2 із змінами внесеними додатковою угодою до кредитного договору № 34.12/АА-009.08.2 від 17.04.2008 року від 21.11.2008 року. Відповідно до змісту п.п.1.1,1.2 Кредитного договору, банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20198,02 доларів США терміном по 17.04.2015 року. Кредитні кошти було надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 34.12/АА-009.08.2 від 17.04.2008 року, укладеного між АТ "Родовід Банк" та [PERSON], укладено договір застави транспортного засобу № 34.12/АА-009.08.2 від 17.04.2008 року. [PERSON] були порушені умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 09.06.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 78279,45 грн., а саме: 56326,99 грн. сума нарахованої пені за прострочення кредиту; 17607,53 грн. сума нарахованої пені за прострочені проценти; 3724,30 грн. сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту; 290,77 грн. сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту; 90,72 грн. сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів; 32,55 грн. сума нарахованих 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 206,61 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту. Згідно зі ст. 256, 257 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу). Пеня за прострочення кредиту згідно розрахунку банку розрахована за період з 11.06.2009 року по 13.08.2013 року, пеня за прострочення процентів згідно розрахунку банку розрахована за період з 11.06.2009 року по 12.06.2014 року. Тобто, банком пропущений строк позовної давності за пенею по кредиту, вимоги її стягнення є безпідставними, а вимоги банку про стягнення пені за прострочення процентів є законними за період з 09.06.2014 року по 09.06.2015 року. Суд вважає, що до 3% річних має бути застосована загальна позовна давність у три роки. 3% річних за прострочення кредиту згідно розрахунку банку розраховані за період з 11.06.2009 року по 13.08.2013 року, 3% річних за прострочення процентів згідно розрахунку банку розраховані за період з 11.06.2009 року по 12.06.2014 року, 3% за прострочення процентів згідно розрахунку банку розраховані за період з 11.06.2009 року по 31.03.2015 року. Тобто, вимоги банку про стягнення 3% річних поза межами 3 років є безпідставними в зв`язку зі спливом строку позовної давності щодо них, законними є стягнення 3% річних за період з 09.06.2012 року по 09.06.2015 року. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, є всі підстави для відмови позивачу у задоволенні вимог по стягненню пені, щодо яких сплив строк, передбачений ч.2 ст. 258 ЦК України та у задоволенні 3% річних, щодо яких сплив строк, передбачений ст. 257 ЦК України. Крім того, в позові банку заявлена до стягнення пеня за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту, що не передбачено умовами кредитного договору № 34.12/АА-009.08.2 від 17.04.2008 року, тому даний вид пені не підлягає задоволенню. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст. 256, 257, 258, 267 ЦК України,

Outcome: partial