Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення на користь [PERSON] страхового відшкодування у сумі 115 200 грн. Та на користь [PERSON] страхового відшкодування у сумі 76 800 грн., посилаючись на те, що 11 червня 2017 року близько 03 год. 30 хв. Автомобіль Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] , рухався по автодорозі с.Балясне Диканського району, виїхавши на узбіччя, після чого злетів у кювет з подальшим перевертанням, внаслідок ДТП особи, які знаходилися у авто, а саме [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження, пасажир [PERSON] помер під час транспортування до Диканської ЦРЛ. Автомобіль Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] , на дату ДТП був застрахований у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 07 травня 2018 року ТОВ «ЮК «Відшкодування» в їхніх інтересах звернулося до відповідача з вимогою відшкодувати 192 000 грн. та отримало лист про відмову у виплаті. Прохали стягнути 115 200 грн. відшкодування на утримання (36 місяців на 3200 мінімальна заробітна плата), 38 400 грн. у відшкодування моральної шкоди (12 мінімальних заробітних плат), та витрати на поховання у розмірі 38 400 грн. (12 мінімальних заробітних плат). Вважає відмову безпідставою, необгрунтованою, а тому звернулися до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, вказав, що автомобіль Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] , станом на 11 червня 2017 року дійсно був забезпечений в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК /4068162 на період з 26 квітня 2017 року по 25 квітня 2018 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю визначена 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн., за умови франшизи 510 грн. В результаті ДТП 11 червня 2017 року за участю вказаного транспортного засобу, [PERSON] та [PERSON]. отримали тілесні ушкодження, [PERSON] від отриманих травм помер. За результатами осудового розслідування № [NUMBER] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, кримінальне провадження закрито, у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, так як не встановлено особу, яка керувала під час ДТП. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» провело власне розслідування цієї події та встановило, що за кермом забезпеченого транспортного засобу перебував [PERSON] , а тому відповідно до п.32.10 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 -ІV(далі Закону) страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну життю і здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. З цих, підстав у задоволенні позову прохав відмовити. Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, а саме матеріалів кримінального провадження № 42017170000000187 від 11.06.2017 року, від якого в подальшому у судовому засіданні представник відповідача відмовився. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, від їхнього представника - адвоката Кульчицького О.С. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивачів (а.с. 77,93). Представник відповідача Деміденков В.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Заслухавши представника відповідача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2017 року близько 03 год. 30 хв. автомобіль Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] , рухався по автодорозі с.Балясне Диканського району, виїхавши на узбіччя, після чого автомобіль злетів у кювет з подальшим перевертанням, внаслідок ДТП особи, які знаходилися у авто, а саме [PERSON] , який працює на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського відділу ГУ НП в Полтавській області, отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Диканської ЦРЛ, [PERSON] працівник Диканського ВП ГУ НП в Полтавській області отримав тілесні ушкодження, пасажир [PERSON] помер під час транспортування до Диканської ЦРЛ. 25 квітня 2017 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4068162, забезпеченим транспортним засобом за цим полісом є легковий автомобіль Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору з 26 квітня 2017 року по 25 квітня 2018 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю визначена 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн., за умови франшизи 510 грн. (а.с.59-60). 07 травня 2018 року представник ЮК «Відшкодування» [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в інтересах позивачів із заявою про виплату страхового відшкодування, у загальній сумі 192 000 грн., оскільки розмір відшкодування на користь батька [PERSON] становить 19 200 грн. моральної шкоди, 200 130 грн. витрат на поховання, 57 600 грн. витрат на утримання, а також на користь матері [PERSON] - 19 200 грн. моральної шкоди, 57 600 грн. витрат на утримання (а.с.6). Згідно відповіді ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за вих. № 09-03-09/276-02 від 08.06.2018 року у виплаті страхового відшкодування відмовлено за відсутності правових підстав , згідно п.36.2 ст. 36 Закону № 1961 -ІV (а.с.34-35). Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі змісту ч.1 ст. 979 ЦК України слідує, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Абзацом 4 частини 1 статті 988 ЦК України встановлено, що чтрахова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 3 Закону № 1961 -ІV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 5 Закону № 1961 -ІV Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Зі змісту ст. 6 Закону № 1961 -ІV слідує, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, дані правовідносини врегульовані нормами Закону № 1961 -ІV, які є спеціальними. Згідно п.п.9.1, 9.4 Закону № 1961 -ІV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно п.27.2 ст. 27 Закону № 1961 -ІV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, в тому числі, чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Пунктом 27.3 ст. 27 Закону № 1961 -ІV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Зі змісту п.27.4 ст. 27 Закону № 1961 -ІV вбачається, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками померлого внаслідок ДТП [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.05.1981 року (а.с.14), є особами, які досягли пенсійного віку, що слідує із пенсійного посвідчення серії [NUMBER] та довідки № 160/03-30 виданої Полтавським об`єднаним управлінням ПФУ Полтавської області від 13.03.2018 року (а.с.10, 13), проживали разом із [PERSON] на день його смерті , про що видана довідка № 1122 від 13.03.2018 року КП ЖЕО № 2 (а.с.20), а тому є особами, які мають право на отримання страхового відшкодування. [PERSON] понесено витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника у сумі 200 130 грн. (а.с.21-30). Разом з тим, судом встановлено, що постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури Полтавської області Савчуком М.Є. винесено постанову про закриття кримінального провадження від 08 листопада 2017 року у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Так, в ході досудового розслідування встановити хто саме перебував за кермом авто марки Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] , не представилося можливим (а.с.62-63). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», ст.ст.24, 56 Закону № 1961 -ІV Страховиком було проведено страхове розслідування обставин ДТП, яка сталася 11 червня 2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу та зроблено висновок, що за кермом забезпеченого транспортного засобу був [PERSON] , який загинув внаслідок цієї події (а.с.55). Такий висновок страховика грунтувався на тому, що [PERSON] , який перебував безпосередньо в вищезазначеному автомобілі під час цієї ДТП, повідомив, що після спільного вживання слабоалкогольних напоїв (пиво) чітко пам`ятає, що за кермом авто Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] , сів [PERSON] , а [PERSON] сів з права від водія, після чого поїхали у невідомому останньому напрямку. Приблизно через п`ять хвилин, як повідомив [PERSON] , він сказав хлопцям, що велика швидкість, що необхідно зменшити її, після чого одразу авто злетіло у кювет. Крім того, під час огляду місця події 11 червня 2017 року було вилучено подушку безпеки з переднього пасажирського місця, у подальшому згідно з Висновком судово-медичної експертизи № 708 було знайдено піт без слідів крові, який згідно висновку експерта виключає походження цих слідів від [PERSON] Також в ході огляду автомобіля виявлені та вилучені зразки схожі на кров, які знаходилися на задньому пасажирському місці та на передньому пасажирському місці. Відповідно до висновку експерта, кров віднайдена на задньому пасажирському сидінні, виключається з походження даної крові від [PERSON] . У данному випадку покази [PERSON] , який знаходився безпосередньо у данному автомобілі, збігаються із висновками судово-медичної експертизи № 708 (а.с.56). Відповідно до п.32.10 ст. 32Закону № 1961 -ІV страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну життю та здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено того факту, що [PERSON] не був за кермом забезпеченого транспортного засобу Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] . Доводи відповідача, що за кермом транспортного засобу був саме [PERSON] позивачами не спростовані. Органами досудового розслідування під час розслідування кримінального провадження № 42017170000000187 за ч.2 ст. 286 КК України факт не перебування за кермом транспортного засобу Volvo 850, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] також не підтвердився. Таким чином, ПАТ НСК «ОРАНТА» правомірно відмовило у виплаті страхового відшкодування [PERSON] та [PERSON] , а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України та компенсує їх за рахунок держави, оскільки позивачу від сплати судового збору звільнені, на підставі п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed