Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

21.12.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора філії Комунального підприємства Миронівської сільської ради «Результат» Коровайко Оксани Сергіївни про визнання протиправним та скасування рішення, яка була розподілена судді [PERSON] У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] на підставі розпорядження керівника апарату суду від 04.10.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2018 року справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г. Ухвалою суду від 19.02.2020 року було замінено відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк». В позовних вимогах позивач просить: - визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.11.2017 року індексний номер - 38219619 про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Укрсоцбанк», винесеного державним реєстратором філії Комунального підприємстваМиронівської сільської ради «Результат» у м.Києві Коровайко Оксаною Сергіївною, номер запису про право власності 23449673; - зобов`язати державного реєстратора філії Комунального підприємства Миронівської сільської ради «Результат» у м.Києві Коровайко Оксану Сергіївну поновити запис про право власності за [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.12.2007 року між АКІБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №10-29/4885 за умовами якого позивач отримала кредит в сумі 252 450,00 доларів США строком користування до 20.12.2022 року зі сплатою 11,75%. З метою забезпечення виконання зобов`язань між позивачем та АКІБ «Укрсоцбанк» 21.12.2007 року був укладений іпотечний договір за умовами якого позивач передала АКІБ «Укрсоцбанк» в іпотеку квартиру [ADDRESS] . 14.12.2017 року, як зазначає позивач, їй стало відомо про перехід права власності на вказану квартиру до ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі оскаржуваного рішення реєстратора. Позивач вважає що перехід права власності відбувся з порушенням діючого законодавства, а рішення реєстратора є незаконним на тій підставі, що позивач не отримувала вимогу про усунення порушення, а тому реєстратор не міг пересвідчитися що завершився 30 денний строк з моменту отримання іпотекодавцем вимоги; заборгованість є спірною так як позивач подала до Голосіївського районного суду м.Києва позовну заяву, що підтверджується ухвалою суду від 06.11.2017 року; рішення суперечить Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - квартира надавалась для придбання квартири загальна площа якої становить 70,6 кв.м., вказана квартира є єдиним житлом позивача; у квартирі прописана неповнолітня дитина та не було отримано згоду служби у справах дітей на відчуження квартири. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що оскільки позивач належним чином не виконувала власні зобов`язання за кредитним договором, було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. В іпотечному договорі міститься відповідне застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в разі порушення кредитних зобов`язань (п.4.5 Іпотечного договору). Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору. ПАТ «Укрсоцбанк» направило позивачу повідомлення-вимогу за вих. №95467 від 15.09.2017 року про обов`язок сплатити заборгованість за кредитним договором та попереджено про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку». За адресою знаходження іпотечного майна позивач 22.09.2017 року особисто отримала повідомлення-вимогу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Рішення державним реєстратором прийнято через два місяці з моменту отримання позивачем повідомлення-вимоги. Крім того представник зазначила, що відсутні підстави для застосування до даних правовідносин положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки законодавець застосовує мораторій лише на примусове стягнення нерухомого житлового майна, в той час як застереження в іпотечному договорі (п.4.5 Договору іпотеки) передбачає передачу іпотекодержателю права власності в добровільному порядку, адже сторони узгодили такі умови договору. Також представник позивача повідомила, що справа №752/22910/17 за позовом позивача про визнання недійсним договору залишена без розгляду ухвалою суду від 13.02.2018 року. А тому представник зазначає, що рішення державного реєстратора є правомірним, оскільки воно прийнято з наданням ПАТ «Укрсоцбанк» всіх документів, передбачених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та у відповідності до Закону України «Про іпотеку». Державний реєстратор філії Комунального підприємства Миронівської сільської ради «Результат» Коровайко Оксана Сергіївна в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на заявлені вимоги не направила. У відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність державного реєстратора. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як визначає стаття 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку»). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (стаття 33 Закону України «Про іпотеку»). За правилом частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до частин 1, 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Як встановлено в судовому засіданні, 21.12.2007 року між АКІБ «Укрсоцбанк»(далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Договір кредиту №10-29/4885 за умовами якого Позичальник отримала кредит в сумі 252 450,00 доларів США строком користування до 20.12.2022 року зі сплатою 11,75%. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитом, між АКІБ «Укрсоцбанк» (далі - Банк) та [PERSON] був укладений Іпотечний договір №02-10/4209 за умовами якого в іпотеку Банку позивач передала квартиру [ADDRESS] . Стаття 4 договору визначає порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації. Пункт 4.1 Договору іпотеки передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Пункт 4.5 Договору передбачає способи звернення стягнення, зокрема і шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Отже, договір іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», а тому є належним правовстановлюючим документом. 15.11.2017 року державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Філії Комунального підприємства Миронівської сільської ради «Результат» у м.КиєвіКоровайко Оксана Сергіївна на підставі рішення №38219619 від 20.11.2017 року зареєструвала за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 70,6кв.м., житловою площею 47,7кв.м.. Підставою виникнення права власності зазначено: Звіт про незалежну оцінку вартості квартири, серія та номер: ВА 170920-004, виданий 20.09.2017 року, видавник ТОВ «Бізнес Ассіст»; Довідка-розрахунок заборгованості, серія та номер:10.1-87/21197, виданий 08.11.2017, видавник ПАТ «Укрсоцбанк»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 95467, виданий 15.09.2017, видавник ПАТ «Укрсоцбанк», рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 1400036854814, виданий 28.09.2017, видавник: Укрпошта; Договір кредиту та додатки до нього, серія та номер:10-29/4885, Іпотечний договір, серія та номер: 02-10/4209, виданий 21.12.2007, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що вона не отримувала вимогу про усунення порушень. Щодо зазначеного варто зауважити наступне. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Пунктом 6.2 Договору іпотеки сторони узгодили порядок надсилання кореспонденції - усі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленим належним чином, у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача. Таким чином слід дійти висновку про те, що сторони дійшли згоди щодо направлення всіх повідомлень, які необхідні будуть при виконанні умов договору іпотеки. Відповідно до частин другої-четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Отже, якщо іпотекодавець узгодив з іпотекодержателем процедуру надсилання повідомлень, які необхідні будуть при виконанні умов договору іпотеки, він повинен діяти добросовісно, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2017 року на адресу позивача, зокрема, [ADDRESS] була направлена вимога про усунення порушень з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку її невиконання. Лист направлений з описом вкладення. Зазначений лист був отриманий позивачем особисто 22.09.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Отже, як встановлено судом, на той час ПАТ «Укрсоцбанк» у спосіб, визначений положеннями договору направив позивачу повідомлення, яке було нею отримане та проігнороване, що в свою чергу свідчить про недобросовісність іпотекодавця та порушення прав іпотекодержателя в очікуванні таких дій (стаття 13 ЦК України). В той же час, згідно з умовами договору вказане повідомлення вважається отриманим. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала, що при вчиненні реєстраційних дій було порушено вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (в редакції станом на 20.11.2017 року) визначав, що протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Як встановлено в судовому засіданні, перехід права власності на квартиру відбувся під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та позивач, як власник квартири не надавала згоду на перехід права власності, квартира має загальну площу що не перевищує 140 кв.м. (70,6кв.м.), використовується для постійного проживання позивача та її родини; відповідач не надав суду доказів, що позивач має на праві власності інше нерухоме майно для проживання. Отже, як вбачається з матеріалів справи, фактично відбулось примусове звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності позивачу та є предметом іпотеки, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Таким чином під час слухання справи було встановлено, що державний реєстратор філії Комунального підприємства Миронівської сільської ради «Результат» Коровайко Оксана Сергіївнавчинила реєстраційні дії з порушенням норм чинного законодавства. Стаття 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині 3 визначає, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. В той же час згідно з положеннями частин 4-6 статті 26 зазначеного Закону, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Отже, як вбачається, законодавець пов`язує саме із скасуванням рішення державного реєстратора подальше поновлення прав особи (власника майна), а тому враховуючи що рішення Державного реєстратора філії Комунального підприємства Миронівської сільської ради «Результат» у м.Києві Коровайко Оксани Сергіївни від 20.11.2017 року вчинене з порушенням вимог діючого законодавства, суд вважає за можливе скасувати його для захисту порушеного права позивача та припинити право власності Акціонерного товариства «Альфа-банк» на квартиру [ADDRESS] . Крім того позивач в позовній заяві зазначала, що існував спір щодо суми заборгованості за кредитним договором, оскільки на момент звернення стягнення на квартиру в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк». Однак суд не може взяти до уваги зазначене позивачем, оскільки як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа №752/22910/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору та ухвалою суду від 13.02.2018 року залишена без розгляду. В той же час позивач посилалась на ту обставину, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки не було отримано згоду служби у справах дітей, оскільки в квартирі [ADDRESS] 09.10.2008 року була зареєстрована дочка позивача - [PERSON] , [INFO] . Варто зазначити, що Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 ( редакції на час звернення стягнення на квартиру) не було передбачено надання службою у справах дітей дозволу на відчуження квартири, яка передана в іпотеку. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved