Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До суду надійшов позов СТОВ "Вікторія" до [PERSON] про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування,усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою ,відшкодування завданих орендареві збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на підставі Державного акту IV-ЛГ № 097130 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,9801 га. ,що розташована на території Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області.01 січня 2009 року сторони уклали договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 15 років ,що зареєстровано у Білокуракинському РРО,та здійснено запису Державному реєстрі земель від 05 березня 2010 року за № 041041500081. 02 січня 2009 року згідно акту [PERSON] передав вказану земельну ділянку СТОВ "Вікторія". У грудні 2013 року відповідач звернувся до Білокуракинського районного суду с позовом до позивача про визнання договору оренди землі недійсним.Рішенням суду від 08 січня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року було скасовано, а позов задоволено- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року за касаційною скаргою СТОВ "Вікторія" рішення апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року скасовано,а рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року залишено в силі. У зв"язку з невиконанням умов договору оренди земельної ділянки та використання [PERSON] вказаної земельної ділянки на свій розсуд, позивачеві було завдано збитки- фактичні витрати у сумі 1538 грн.66 коп. та упущена вигода у сумі 17883 грн.36 коп.,які позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить витребувати земельну ділянку з незаконного володіння,передати її позивачу та усунути перешкоди у користуванні СТОВ "Вікторія",зобов"язавши [PERSON] звільнити земельну ділянку від технічних культур (соняшник). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та пояснив суду наступне.У зв"язку з розглядом справи за позовом [PERSON] ,позивач у 2014 році не мав змоги використовувати земельну ділянку,у зв"язку з чим не отримав прибуток.Представник позивача у судовому засіданні відмовився від позовних вимог щодо витребування земельної ділянки ,адже своє місцезнаходження вона не змінила.Окрім того представник позивача відмовився від позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні СТОВ "Вікторія",зобов"язавши [PERSON] звільнити земельну ділянку від технічних культур (соняшник) у зв"язку з тим,що на момент розгляду справи [PERSON] цю вимогу виконав . Інші позовні вимоги представник позивача підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги СТОВ "Вікторія" не визнав та пояснив наступне. У 2014 році він звернувся до Білокуракинського районного суду с позовом до позивача про визнання договору оренди землі недійсним.Рішенням суду від 08 січня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року було скасовано, а позов задоволено- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки.Після цього він отримав згоду керівника СТОВ "Вікторія" на передачу земельної ділянки та почав власними силами обробляти землю. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року за касаційною скаргою СТОВ "Вікторія" рішення апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року скасовано,а рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року залишено в силі. Однак на цей час він засіяв поле соняшником і через це не міг передати поле орендарю .Восени 2014 року відповідач зібрав врожай соняшнику та підготовив земельну ділянку для подальшого використання ,провівші усі необхідні польові роботи. Просить відмовити у задоволенні позову. Суд , вислухавши пояснення сторін,перевіривши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач по справі- [PERSON], є власником земельної ділянки відповідно до Державного акту IV-ЛГ № 097130 площею 3,9801 га. ,що розташована на території Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с. 68,69).01 січня 2009 року сторони уклали договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 15 років ,що зареєстровано у Білокуракинському РРО,та здійснено запису Державному реєстрі земель від 05 березня 2010 року за № 041041500081 ( а.с.10). 02 січня 2009 року згідно акту [PERSON] передав вказану земельну ділянку СТОВ "Вікторія" (а.с.92). У грудні 2013 року відповідач звернувся до Білокуракинського районного суду с позовом до позивача про визнання договору оренди землі недійсним.Рішенням суду від 08 січня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено (а.с.93-98). Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року було скасовано, а позов задоволено- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки (а.с.99-100).Після цього відповідач став використовувати земельну ділянку самостійно- посадив соняшник. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року за касаційною скаргою СТОВ "Вікторія" рішення апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року скасовано,а рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року залишено в силі (а.с.11-12). На момент подачі позову відповідач на земельній ділянці вирощував соняшник,однак під час розгляду справи відповідач повідомив,що він врожай зібрав і поле підготовив для подальшого викоритання. З цим погодився і представник позивача. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позовні вимоги щодо витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування й передачі земельної ділянки позивачу задоволенню не підлягають,адже згідно діючого договору про оренду земля від 01.01.2009 року,укладеного між сторонами по справі та акту передачі земельної ділянки позивач є орендарем земельної ділянки і її місцезнаходження не було змінено. Щодо стягнення з відповідача фактичних витрат у сумі 1538 грн.66 коп. то слід зазначити,що вказана вимога не є обгрунтованою ,адже такі витрати відсутні і мають на меті покрити майбутні витрати.Окрім того відповідач вказав на те,що необхідні роботи на земельній ділянці для подальшого викоритання виконані,але представник позивача не надав належних доказів тих оббставни, на які посилається. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо стягнення з відповідача 17883 грн.36 коп. в якості доходів,які б позивач міг отримати в разі належного виконання відповідачем умов договору (упущена вигода) слід зазначити наступне. Відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначеної земельної ділянки. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Судом встановлено , що вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі використання спірної земельної ділянки з урахуванням відомостей ,які не підтверджені належним чином та викликають сумніви у їх достовірності. Дані про врожай ,ціну соняшника,необхідних затрат на вирощювання та збір врожаю позивачем належним чином не доведені . Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії. За таких підстав позовні вимоги СТОВ "Вікторія" до [PERSON] щодо стягнення з відповідача 17883 грн.36 коп. в якості доходів,які б позивач міг отримати в разі належного виконання відповідачем умов договору (упущена вигода) задоволенню не підлягають. Суд вважая, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, як заявлених безпідставно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed