Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 10.10.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.06.2007 року в розмірі 9904 гривні 42 копійки, вказуючи на те, що в зв»язку з неналежним виконанням останнім обов»язку по поверненню кредиту, станом на 31.07.2014 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 9904 гривні 42 копійки, яка складається з наступного: 2177 гривень 17 копійок заборгованість за кредитом, 4003 гривні 51 копійка заборгованість по процентам за користування кредитом; 2968 гривень 41 копійка заборгованість по комісії з користування кредитом та штрафів: 500 гривень фіксована частина та 457 гривень 45 копійок процентна складова, яку і просять стягнути в примусовому порядку. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" в судове засідання не з`явився, але в наданій суду заяві просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але у своїй заяві просить суд розглядати справу без його участі. Позовних вимог не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, застосувавши строк позовної давності. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні 07.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „Приватбанк" (а.с. 32-33) та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (а.с. 13-26), відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг", „Правилами користування платіжною карткою" та „Тарифами Банку" разом з запропонованими ПАТ КБ „Приватбанк" умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України «Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України». Позивач виконав умови вищезазначеного договору в повному обсязі, оскільки надав відповідачу кредит в розмірі, визначеному в договорі. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Пунктом 6.6 вищевказаних Умов передбачено, що у разі невиконання зобов»язання за договором, на вимогу Банку позичальник зобов»язаний виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв"язку із неналежним виконанням своїх зобов»язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] станом на 31.07.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 9904 гривні 42 копійки, яка складається з наступного: 2177 гривень 17 копійок заборгованість за кредитом, 4003 гривні 51 копійка заборгованість по процентам за користування кредитом; 2968 гривень 41 копійка заборгованість по комісії з користування кредитом та штрафів: 500 гривень фіксована частина та 457 гривень 45 копійок процентна складова, що підтверджується розрахунком (а.с. 8-12). Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, і яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, за договором, що визначає щомісячні платежі на погашення кредиту перебіг строку позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язів. Частиною 2 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства свої відносини, які не врегульованими цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Крім того, відповідно до п. 5.4 розділу 5 «Порядок нарахування та оплати процентів. Порядок погашення боргових зобов»язань» Умов та правил надання батьківських послуг, строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов»язкового платежу, відбувається в наступному порядку: - строк погашення процентів по Кредиту - щомісячно за попередній місяць; - строк погашення Кредиту - в повному об»ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Тому в даному випадку строк погашення кредиту в повному обсязі Умовами договору визначено останнім днем місяця, вказаного на платіжній картці. Як вбачається з розгорнутого рахунку заборгованості [PERSON], останній платіж в рахунок повернення кредиту ним було здійснено 19.09.2008 року в сумі 200 гривні 00 копійок (а.с. 62). З письмових пояснень представника позивача вбачається, що карта, видана за договором б/н від 07.06.2007 року [PERSON] має термін дії до 31.10.2011 року. 31.10.2011 року відбувався перевипуск платіжної картки (а.с.55). Вказана обставина підтверджується також наданою позивачем інформацією по даній картці за № 5457082977576516 (а.с. 75). Відповідно до ст. 256 ЦК України «Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу». За приписами ст. 257 ЦК України «Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки». Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові, що передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення». В судовому засіданні також встановлено, що відповідно до пунктів 3.1.1 та 5.4 Правил користування платіжною карткою (а.с. 24, 25) граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Оскільки дія картки, виданої відповідачу [PERSON] саме до 31.10.2011 року, а позивач звернувся з позовом до суду саме 10.10.2014 року, тобто в межах трирічного строку звернення до суду, тому доводи відповідача про застосування строку позовної давності не заслуговують на увагу. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не сплачує кошти позивачеві за користування кредитом, вони підлягають стягненню в примусовому порядку, в загальному розмірі 9904 гривні 42 копійки. Виходячи з положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача 243 гривні 60 копійок в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 34). На підставі викладеного,

Outcome: approved