Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Звернувшись з даним позовом та уточнивши свої позовні вимоги, позивач [PERSON] просить скасувати рішення Горлівської міської ради в особі її виконавчого комітету № 750 від 07.07.2010 року в частині оформлення за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та зобов'язати розглянути питання про оформлення за [PERSON] права власності на 31/100 частки, а за нею, [PERSON], права власності на 69/100 частки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що на підставі рішення виконкому Горлівської міської ради № 750 від 07.07.2010 року за її колишнім чоловіком, [PERSON], шлюб з яким розірвано 13.09.1988 року, оформлено право власності на квартиру [ADDRESS]. Цим рішенням відповідача порушено її право на частку вказаної квартири з огляду на те, що дана квартира в житловому кооперативі "Космос-4" була отримана нею та відповідачем під час шлюбу. Паєнагромадження виплачені ними за рахунок спільних коштів. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13.04.1990 року за відповідачем [PERSON] було визнано право користування ізольованою кімнатою площею 10 кв.м. і право власності на частину паєнагромадження в сумі 1654,23 руб., а за нею - право користування сумісними кімнатами площею 17,0 кв.м. та 13.8 кв.м. і право власності на частину паєнагромадження - 3626,59 руб. з утриманням з неї на користь [PERSON] різниці у розмірі часток паєнагромадження - 986,18 руб. Ця різниця негайно була сплачена нею колишньому чоловіку. Тому вважає, що вона на законних підставах стала власником 69/100 частки паєнагромадження у ЖБК "Космос-4" (з 1992 року - ОСББ "Космос-4"). Проте Горлівською міською радою їй відмовлено у скасуванні вищевказаного рішення виконавчого комітету, яким порушено її права, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала за вищенаведених підстав та наполягала на тому, що про оскаржуване рішення виконкому Горлівської міської ради від 07.07.2010 року довідалася влітку 2012 року під час судового розгляду позову [PERSON] про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що 27.03.2007 року йому було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру на підставі рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради № 343 від 21.03.2007 року, законність якого позивач не оспорює. В липні 2010 року йому було видано нове свідоцтво про право власності на спірну квартиру на підставі оскаржуваного позивачем рішення виконкому Горлівської міської ради у зв'язку з уточненням його даних по батькові. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 12.09.2013 року з пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та представника КП "Горлівське міське БТІ" встановлено, що позивач [PERSON] ще в березні 2007 року довідалася про оформлення за ним права власності на спірну квартиру. Тому вважали, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даними позовними вимогами, просили застосувати позовну давність, у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Горлівської міської ради Гамзатова М.Г. у судовому засіданні позов також не визнала, вважала рішення виконкому Горлівської міської ради про оформлення за [PERSON] права власності на спірну квартиру законним і обґрунтованим з огляду на те, що таке рішення було прийнято на підставі наданої [PERSON] довідки про сплату ним пайових внесків. Діючим законодавством не передбачено повноважень органів місцевого самоврядування самостійно скасовувати власні рішення. Просила у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду міста Горлівки від 13 квітня 1990 року за відповідачем [PERSON] було визнано право користування ізольованою кімнатою площею 10 кв.м. у квартирі [ADDRESS] та право власності на частину паєнагромаджень, внесених за вказану квартиру до ЖБК "Космос-4" в сумі 1654,23 руб. В свою чергу, за [PERSON] визнано право користування з малолітніми дітьми сумісними кімнатами площею 17,9 кв.м. та 13,8 кв.м. в зазначеній квартирі та право власності на частину паєнагромаджень у сумі 3626,59 руб. зі стягненням з неї на користь [PERSON] 986,18 руб. - різниці в розмірі часток паєнагромадження. Це судове рішення набрало законної сили та має преюдиційне значення для розгляду даної справи відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України. Згідно копії довідки КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» частки паєнагромаджень [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] складають 31/100 частки та 69/100 частки відповідно. Рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради від 21.03.2007 року № 343 за [PERSON] оформлено право власності на квартиру [ADDRESS]. 22 березня 2007 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. 03.04.2007 року [PERSON] зареєстрував своє право власності на підставі свідоцтва про право власності від 22.03.2007 року. 7 червня 2010 року [PERSON] звернувся з питань заміни правовстановлюючого документу на вказану квартиру у зв'язку з уточненням по батькові у порядку обміну паспорту (по батькові "Мегаславович" було замінено на Мечаславович). Рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради від 7 липня 2010 року № 750 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" право власності на квартиру [ADDRESS] було оформлено на ім'я [PERSON]. 8 липня 2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] натомість свідоцтва про право власності від 22.03.2007 року. 20.07.2010 року [PERSON] зареєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Суд вважає, що рішенням виконкому Горлівської міської ради від 07.07.2010 року № 750 в частині оформлення за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] порушено право власності позивача на частку в паєнагромадженні, оскільки у зв'язку зі сплатою пайового внеску за квартиру позивач має право на частку в праві власності на квартиру відповідно до розміру належної їй частки у паєнагромадженні. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як визначено статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За частиною 1 статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи, що рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради від 07.07.2010 року № 750 порушено майнові права позивача як власника частини паєнагромадження суд вважає, що дане рішення в частині оформлення за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] є незаконним, а тому підлягає скасуванню судом. При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача та його представника щодо пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами, оскільки статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач у судовому засіданні наполягала на тому, що про оскаржуване рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради від 07.07.2010 року, яким за відповідачем [PERSON] оформлено право власності на квартиру [ADDRESS], довідалася влітку 2012 року під час судового розгляду позову [PERSON] про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення. Як вбачається з рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 12 вересня 2013 року, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення та зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про визначення частки у сумісному майні, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке набрало законної сили, [PERSON] не була обізнана про те, що [PERSON] видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру всупереч даним про право власності на частку в паєнагромадженні. Отже відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що позивачу до літа 2012 року було відомо про оформлення права власності на квартиру на його ім'я. Доводи відповідача, що позивач повинна була довідатися про порушення її права у 2007 році, коли рішенням виконкому від 21.03.2007 року № 343 за ним було оформлено право власності на спірну квартиру, суд не приймає до уваги, оскільки позивач оскаржує рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради від 07.07.2010 року № 750. Суд також вважає безпідставними доводи відповідача про необґрунтованість позовних вимог через фактичне оформлення ним права власності на спірну квартиру на підставі рішення виконкому Горлівської міської ради від 21.03.2007 року № 343, яке позивач не оскаржує, оскільки відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і позивачем заявлені позовні вимоги про захист її порушеного права саме шляхом скасування рішення Горлівської міської ради в особі її виконавчого комітету № 750 від 07.07.2010 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підставі вказаного рішення виконкому відповідачу [PERSON] 08.07.2010 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру натомість свідоцтва про право власності від 22.03.2007 року, тому в даному випадку правове значення для позивача має саме рішення виконкому від 07.07.2010 року. В той же час суд вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання Горлівської міської ради та її виконавчого комітету розглянути питання про оформлення за [PERSON] права власності на 31/100 частки, а за нею, [PERSON], права власності на 69/100 частки квартири [ADDRESS], оскільки статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте Горлівською міською радою позивачу не відмовлено в розгляді питання про оформлення права власності на квартиру. Враховуючи, що для оформлення права власності встановлена визначена процедура, в даному випадку позивач та відповідач [PERSON] не позбавленні права в установленому порядку звернутися до виконкому Горлівської міської ради з питань оформлення за ними права власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до розміру їх часток в паєнагромадженні відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13.04.1990 року. За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial