Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,та після збільшення позовних вимог (а.с. 141) просить суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 р. у сумі 357\~820,08 доларів США; заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-383 від 20.07.2007 р. у сумі 341\~168,45 доларів США; звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 31.07.2007 р. № 2021 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 р. у сумі 357\~820,08 доларів США, а також за кредитним договором № 010/2-0-1/07-383 від 20.07.2007 р. у сумі 341\~168, 45 доларів США; визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу відповідно до ст.41 ЗУ «Про іпотеку», а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним субєктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 20.07.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», назву якого змінено на ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] були укладені кредитні договори: -№ 010/2-0-1/07-382, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 194\~900,00 доларів США з процентною ставкою 13,0 % річних, на споживчі цілі, строком погашення до 20.07.2014 року. -№ 010/2-0-1/07-383, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 174\~600,00 доларів США з процентною ставкою 13,0 % річних, на проведення ремонту нерухомого майна, строком погашення до 20.07.2014 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 31.07.2007 року, згідно якого [PERSON] передав в заставу ПАТ «[PERSON] Аваль» належне йому нерухоме майно: будівлі, загальною площею 851,3 кв.м.,що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Паркова, 6а, загальною вартістю 3\~439\~252,00. (т. 1, а.с.65). Також, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами були укладені договори поруки № 010/2-0-1/07-382/1 від 20.07.2014 року, № 010/2-0-1/07-383/1 від 20.07.2014 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON]. (т. 1, а.с. 59-64). Згідно п.2.1 Договору поруки у випадку невиконання [PERSON] взятих на себе зобовязань по кредитним договорам, [PERSON] несе солідарну відповідальність перед ПАТ «[PERSON] Аваль» на всю заборгованість, встановлену на момент подання позовної заяви. Банк виконав свої зобов'язання по кредитним договорам №010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007р., та № 010/2-0-1/07-383 від 20.07.2007р. в повному обсязі, відкривши [PERSON] позичковий рахунок № 22334199129277 та перерахувавши на нього кредитні кошти у сумі 194 900 дол. США, та позичковий рахунок № 22331299129277 та перерахувавши на нього кредитні кошти у сумі 174 600 дол. США, відповідно вказаним кредитним договорам. Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.5.1. кредитних договорів [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, а саме, не здійснює погашення кредиту згідно встановленому графіку, та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами,що є порушенням вимог ст.629 ЦК України, відповідно до якого договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Станом на 09.06.2015р. заборгованість по кредитному договору № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 р. складає 357 820,08 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 09.06.2015 року (за 1 дол. США = 21,1024 грн.) становить з них (т. 2, а.с. 147): - заборгованість по кредиту 165586,31 дол. США, що еквівалентно 3\~494\~268,54 грн. (за курсом НБУ 1 дол. США = 21,1024 грн.), - заборгованість по відсоткам 120549,61 дол. США, що еквівалентно 2\~543\~886, 09 грн. (за курсом НБУ 1 дол. США = 21,1024 грн.), - заборгованість по пені 71684,16 дол. США США, що еквівалентно 1\~512\~707,81 грн. (за курсом НБУ 1 дол. США = 21,1024 грн.) Заборгованість по кредитному договору № 010/2-0-1107-383 від 20.07.2007 року, складає 341 168,45 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 09.06.2015 року (за 1 дол. США = 21,1024 грн.) становить з них(т. 2, а.с. 146): -заборгованість по кредиту 158109,19 дол. США, що еквівалентно 3\~336\~483,37 грн. (за курсом НБУ 1 дол. США = 21,1024 грн.), -заборгованість по відсоткам 114830,32 дол. США, що еквівалентно 2\~423\~195,34 грн. (за курсом НБУ 1 дол. США = 21,1024 грн.), -заборгованість по пені 68228,94 дол. США, що еквівалентно 1 439794,38 грн. (за курсом НБУ 1 дол. США = 21,1024 грн.). Суд вважає за доцільне стягнення боргу саме у доларах США з огляду на наступне. Згідно ст. 192 ЦК України - законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку встановлених законом (відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином (належним виконанням позичальником зобов'язання за валютним кредитом є повернення кредиту та сплата ним відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та у валюті, як це визначено кредитним договором). Відповідно до ст. 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти , а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст. 628 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання сторонами (сторони,уклавши кредитний договір, повинні суворо дотримуватись положень, які ним встановлені, в т.ч. щодо повернення позичальником коштів в тій валюті, в якій він отримав кредит, щодо сплати % в тій валюті, в якій це передбачено умовами договору). Згідно ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність": [PERSON] має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, до яких належать розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.07.2014 року "Аналіз практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві": суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93). Пункт 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язновим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністріа України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю "). Пункт 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" встановлено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Крім того, узагальненням судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 роки), підготовлене Верховним Судом України передбачено, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалось за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Проте слід переконатись, що у банку наявна генеральна ліцензія та письмовий дозвіл на здійснення валютних операцій, отримані у встановленому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення Боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитних договорів № 010/2-0-7/07-382, № 010/2-0-7/07-383 від 20.07.2007 року, на підставі Закону України "Про заставу" [PERSON] має право вимагати погашення заборгованості на користь Банку за рахунок заставного майна. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартостi предмета іпотеки. Таким чином, невиконання боржниками - відповідачами по справі договірних зобов'язань за кредитними договорами порушує права та інтереси Банку та завдає майнову шкоду у вигляді ненадходження грошових коштів, наданих у кредит на умовах строковості та повернення, а також доходу від користування кредитом. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про солідарне стягнення з відповідачів судового збору, то в частині цієї вимоги необхідно відмовити, оскільки чинним законодавством не передбачено солідарне стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі\~ 3219 грн. в рівних частках, тобто по\~1073,00 грн. з кожного.

Outcome: partial