Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Представник позивача адвокат Синюк С.Л. звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 06 лютого 2018 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] уклали договір страхування серії PKS № 1800221 майнових інтересів власника автомобіля «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] . 14 листопада 2018 року в місті Києві на проспекті Перемоги відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; та застрахований автомобіль «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту № 132842 від 03 червня 2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 20 538,41 гривень, а відповідно до Рахунку № Ал00000159 від 21 листопада 2018 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 29 830,50 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 27 листопада 2018 року було складено страховий акт № 132842, відповідно до якого страхове відшкодування становить 29 830,50 гривень, яке було виплачено. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» відповідно до Полісу № АК/9048736. У зв`язку з цим, позивач звернувся до цієї страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. За результатами розгляду даної заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 16 383,30 гривень, які 22 травня 2019 року були виплачені AT «ПРОСТО-страхування». Однак, грошових коштів в розмірі 16 383,30 гривень не достатньо для покриття всіх збитків, яких зазнало AT «ПРОСТО-страхування» у зв`язку із зазначеним вище страховим випадком.\~Вважає,\~що на\~підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати AT «ПРОСТО-страхування» грошові кошти в розмірі 13 447,20 гривень (29 830,50 грн. - 16 383,30 грн.), а також понесені судові витрати- судовий збір 2\~102 грн. та 4\~000 грн, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги, які документально підтверджені. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги не визнав, на адресу суду надав відзив, в якому зазначив, що фактично така різниця в сумі 13 447,20 гривень виникла у зв`язку з тим, що ПАТ «ПРОСТО - страхування» як страховик за договором майнового страхування визначав вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу, а ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» - з урахуванням цього коефіцієнта. Оскільки відповідач під час ДТП, що мала місце 14.11.2018 року, правомірно володів транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , він у розумінні пункту 1.4. статті 1 цього Закону вважається особою, відповідальність якої застрахована та, відповідно до ст. 1194 ЦК України - особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Більш того, чином розмір завданої відповідачем шкоди автомобілю [PERSON] не перевищує ліміту відповідальності страховика, оскільки розмір відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 5008 згідно розрахунку страхового відшкодування складає 29830,50 грн. в той час, як відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідача, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 100000грн. Вказує, що ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» як страховик цивільної відповідальності відповідача у завданні шкоди сплатила ПАТ «ПРОСТО - страхування» 16383,30 грн. страхового відшкодування, тобто в межах ліміту відповідальності страховика, і навіть заявлена позивачем сума відшкодування у розмірі 29830,50 грн. не перевищує ліміту відповідальності страховика, який відповідно до Договору становить 100000грн., а відтак покладання обов`язку з відшкодування шкоди на відповідача, обсяг відповідальності якого обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, суперечить положенню ст. 1194 ЦК України та інституту страхування цивільно-правової відповідальності, що передбачено ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому вважає. що у позивача немає підстав для звернення із таким позовом до відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача-\~адвокат Верем`юк\~Д.А.\~у заяві\~просить у\~задоволенні позову\~ПАТ «ПРОСТО\~ страхування»\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди,\~завданої внаслідок\~ДТП відмовити\~в повному\~обсязі.\~ (а.с.76-80) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2018 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] уклали договір страхування серії PKS № 1800221 майнових інтересів власника автомобіля «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 5) 14 листопада 2018 року в місті Києві на проспекті Перемоги відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; та застрахований автомобіль «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03.12.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.13) 15.11.2018 року від [PERSON] надійшло повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку. (а.с.6-7) Відповідно до Звіту № 132842 від 03 червня 2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 20 538,41 гривень, а відповідно до Рахунку № Ал00000159 від 21 листопада 2018 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 29 830,50 гривень. (а.с. 14-42) Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 27 листопада 2018 року було складено страховий акт № 132842, відповідно до якого страхове відшкодування становить 29 830,50 гривень, яке було виплачено [PERSON] (а.с. 43-44) В свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» відповідно до Полісу № АК/9048736.. У зв`язку з цим, позивач звернувся до цієї страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. За результатами розгляду даної заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 16 383,30 гривень, які 22 травня 2019 року були виплачені AT «ПРОСТО-страхування». (а.с.114-120) 05 серпня 2019 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" направило на адресу [PERSON] претензію на суму 13\~447 грн. 20 коп., так як вважало, що виплачених грошових коштів в розмірі 16 383,30 гривень не достатньо для покриття всіх збитків, яких зазнало товариство у зв`язку із зазначеним вище страховим випадком, посилаючись на ст. 1194 ЦК України, ст. 7 Закону України « Про страхування». Дана претензія з боку відповідача залишилася не виконаною. (а..с 45) Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)). Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Завдана потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі сплати страхового відшкодування. Зокрема, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Установивши, що виплачений позивачеві AT «ПРОСТО-страхування» розмір страхового відшкодування 16\~383 грн. 30 коп., не покриває реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , що становить 29\~830 грн. 50 коп., та яка була виплачена позивачем потерпілому [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що різниця невідшкодованої позивачу суми збитків у розмірі 13\~447 грн. 20 коп. підлягає стягненню з винної особи у скоєнні ДТП [PERSON] . Крім того, [PERSON] не надав доказів на спростування вартості відновлюваного ремонту автомобіля «Peugeot 5008», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , визначеної відповідно до рахунку від 21.11.2018 року. Тому, враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства та обставини справи, позиція відповідача є помилковою з приводу того, що ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» повинна доплатити позивачу різницю страхового відшкодування, а не він, і що спір з приводу сум виплат виник саме між страховими компаніями. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Також, у відповідності до ст. ст.133,137, 141 ЦПК України мають бути відшкодовані позивачу з боку відповідача судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2\~102 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 року, детального опису виконаних робіт від 28.02.2020 року (а.с.51-59).

Outcome: approved