Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому пред'явив вимоги до Комунального підприємства «Кривбасводоканал», Публичного акціонерного товариства «Укртелеком», Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Растро», Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербайт». Ухвалою суду від 21.11.2016 року за заявою позивача [PERSON] про відмову від позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо збагачувальний комбінат», закрито провадження по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у січні 2016 року під час проходження медичного огляду у відокремленому відділенні № 5 лікувально - діагностичного центру «Медиком», позивачеві було поставлено діагноз: остеоартроз і пері артроз колінних суглобів, ПФС другого ступеню зі стійким больовим синдромом, а також радикупатія попереково-крижова L4-L5-SI, білатеральна, переважно с права, помірним статико- динамічними порушеннями, больовим і м'язові-тонічним синдромами. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.02.2016 року складеного комісією і затвердженого головним державним лікарем м. Кривого Рогу, встановлено, що позивач вік якого 53 роки працював за професією електрогазозварник (до 22.07.2013 року), стаж роботи 30 років 3 місяці, з них за професією 23 роки 7 місяців, в умовах шкідливих факторів - 21 рік 5 місяців. Професійне захворювання виникло внаслідок виконання позивачем трудових обов»язків у наступних підприємствах: 1. ВАТ «Південний гірничо - збагачувальний комбінат» (з 01.01.2014 року - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» УРТО (04.02.2009 року - 22.07.2013 року). Працюючи електрогазозварник, внаслідок недосконалості робочого місця, виконував роботи з впливом фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники. Причиною виникнення професійного захворювання є періодичне перебування у незручній позі, перебування у вимушеній позі, нахили тулуба. Умови праці електрогазозварника УРТО за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 2. ВУВКГ, правонаступник Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», газоелектрозварник (28.09.1983 рік - 17.03.1985 рік; та 04.03.1991 рік - 02.03.1992 року). Виконував роботи, пов»язані з впливом фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники. Причиною виникнення професійного захворювання є періодичне перебування у незручній позі, перебування у вимушеній позі, нахили тулуба. Умови праці газоелектрозварник ВУВКГ за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 3. ВТВ «Укртелеком» , правонаступник ПАТ «Укртелеком» електрозварник ручного зварювання (17.05.1985 р. - 31.03.1986 р.), виконував роботи пов»язані з впливом фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники. Причиною виникнення професійного захворювання є періодичне перебування у незручній позі, перебування у вимушеній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. При нормі до 30 кг. Умови праці електрозварника ручного зварювання ВТВ «Укртелеком» за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 4. Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль», електрогазозварник (18.04.1986 р. - 23.03. 1989 р.; 13.11.1995 р. - 04.05.2000 р.), причиною виникнення професійного захворювання є перебування у вимушеній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. При нормі до 30 кг. Умови праці електрозварника ДП «Криворізька теплоцентраль» за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Растро», електрогазозварник (02.01.2001 р. - 23.08.2001 р.) причиною виникнення професійного захворювання є перебування у вимушеній позі, нахили тулуба. Умови праці електрогазозварника в Товариство з обмеженою відповідальністю «Растро» УРТО за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 6. Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», гірничий цех шахтоуправління, електрогазозварник (06.06.2002 рік - 01.04.2008 рік), причиною виникнення професійного захворювання є перебування у незручній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. При нормі до 30 кг. Умови праці електрогазозварника у Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 3 ступені шкідливості. 7. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтербайт», ливерний цех, обрубувач, зайнятий з обробки лиття наждаков та вручну (молотками , зубилами, пневмоінструментом) 21.07.2008 р. - 01.10.2008 року, причиною виникнення професійного захворювання є перебування у незручній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. при нормі до 30 кг. Умови праці обрубувача за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. Внаслідок негативної дії вищезазначених виробничих факторів здоров»ю позивача було завдано шкоди. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності Дніпропетровської обласної МСЕК № 6 від 22.03.2016 року позивачеві встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40 % . У зв»язку з професійним захворюванням позивач потребує постійного лікування, медичної, соціальної допомоги, змушений періодично знаходитися на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується медичними виписками та епікризами. Ушкодження здоров»ю позивача заподіяне в зв»язку з виконанням ним трудових обов»язків , це завдає йому фізичного страждання та моральної шкоди. Вказані професійні хвороби тягнуть за собою постійне відчуття болю та не дають можливість позивачеві вести звичний спосіб життя. Позивач вважає, що ступінь вини у підприємств відповідачів різна, а тому й моральна шкода має бути спів мірною, а саме у Комунального підприємства «Кривбасводоканал» 6 %, що дорівнює 2400 грн., у Публичного акціонерного товариства «Укртелеком» 4 %, що дорівнює 1600 грн., у Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» 36 % , що дорівнює 14400 грн., у Товариства з обмеженою відповідальністю «Растро» 3%, що дорівнює 1200 грн., у Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» 28 %, що дорівнює 11200 грн., у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербайт» 1 %, що дорівнює 400 грн., тому просить вказані суми стягнути з відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Дав пояснення відповідно позову. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Надав суду письмові пояснення відповідно позовних вимог. В яких моральну шкоду в розмірі 31200 грн. просив стягути з підприємств відповідачів пропорційно їх вини. В судовому засіданні представник відповідача Комунального підприємства «Кривбасводоканал» Акулов Є.В. суду пояснив, що позовні вимоги не визнає, порушення норм та не дотримання стандартів на їх підприємстві не доведено позивачем, як і не доведено моральну шкоду, в чому вона полягає. Крім того представник відповідача вважає, що шкода нарахована не вірно. Надано письмові заперечення згідно яких, відповідач вказує, що моральну шкоду має право стягувати особа, якій завдано шкоду винною стороною, в даному випадку права позивача не порушувалися, вини підприємства в тому, що позивач має захворювання не має, так як з ним підписувався трудовий договір та він знав умови праці. Йому було роз»яснено всі права та умови праці, нічого не приховувалося. Позивач сам погоджувався з умовами праці та за власним бажанням працював на підприємстві. Відповідач вважає, що немає протиправності дій підприємства по відношенню до позивача, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. В судовому засіданні представник відповідача Публичного акціонерного товариства «Укртелеком» Корніх Н.Ю. заперечувала проти задоволення позовних вимог, та надала пояснення відповідно письмових заперечень, з яких вбачається, що позивачем не доведена моральна шкода, крім того позивачем не надано підтверджень протиправності дій відповідача. Коли позивач приймався на роботу на підприємство, протипоказань його здоров»ю не було, він знав про умови праці та погодився з ними. На підприємстві позивач пропрацював лише 8 місяців, та звільнено його було в 1986 році, а погіршення здоров»я почалося з 2002 року, згідно матеріалів справи, тому представник вважає, що вини підприємства в професійному захворюванні позивача немає, останній працював на підприємстві добровільно, просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» Бібленко І.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову , надано письмові заперечення відповідно яких, відповідач не погоджується з позовом та вважає, що моральну шкоду позивачеві підприємством завдано не було. Позивач працював на добровільних трудових відносинах, з умовами праці був знайомий, законних прав працівника не було порушено, причин для стягнення моральної шкоди не має. Тим більше, що за час роботи на підприємстві 18.04.1986р. - 23.03.1989 р. Та 13.11.1995 р. - 04.05.2000 р. позивач не звертався до лікарні та не скаржився на здоров»я. Ні законодавство про працю, ні конституційні права позивача не були порушені підприємством, а тому немає підстав для стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Растро» Загорський В.О. суду пояснив, що позовні вимоги не визнає, за час роботи на підприємстві позивач не скаржився та не звертався за медичною допомогою. До лікарні не звертався. Про шкідливі умови праці позивачеві було відомо, він працював добровільно, його права на працю, належні умови праці та конституційні права порушені не були. В судовому засіданні представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» Новікова А.Ю. суду пояснила, що позов не визнає, заперечує проти його задоволення, пояснила, що позивач працював електрогазозварником на підприємстві відповідача з 06.06.2002 року по 01.04.2008 року, 5 років 10 місяців. В 2016 році йому встановлено професійне захворювання та втрата професійної працездатності на 40 % з 14.03.2016 року по 01.04.2017 рік. Позивач працював на підприємстві добровільно. Його умови праці були шкідливими, але він користувався пільгами передбаченими для працівників з шкідливими умовами праці, більша відпустка, скорочений робочий час та інші, як це передбачено законодавством. Трудові права позивача не були порушені. Підприємство відповідача не вчиняло будь яких протиправних дій щодо відповідача, тому немає підстав для стягнення моральної шкоди. Крім того позивачем взагалі не доведена тривалість та глибина моральних страждань, які незворотні суттєві зміни відбулися в його житті з вини відповідача, не вказано як позивач лікується, які дії проводить для підтримання здоров»я і т.д. В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербайт» не з»явився, викликалися належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у січні 2016 року під час проходження медичного огляду у відокремленому відділенні № 5 лікувально - діагностичного центру «Медиком», позивачеві [PERSON] було поставлено діагноз: остеоартроз і періартроз колінних суглобів, ПФС другого ступеню зі стійким больовим синдромом, а також радикупатія попереково-крижова L4-L5-SI, білатеральна, переважно с права, помірним статико- динамічними порушеннями, больовим і м'язові-тонічним синдромами. (а.с. 4-5). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.02.2016 року складеного комісією і затвердженого головним державним лікарем м. Кривого Рогу, встановлено, що позивач [PERSON] вік якого 53 роки працював за професією електрогазозварник (до 22.07.2013 року), стаж роботи 30 років 3 місяці, з них за професією 23 роки 7 місяців, в умовах шкідливих факторів - 21 рік 5 місяців. Професійне захворювання виникло внаслідок виконання позивачем трудових обов»язків у наступних підприємствах: 1. ВАТ «Південний гірничо - збагачувальний комбінат» (з 01.01.2014 року - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» УРТО (04.02.2009 року - 22.07.2013 року). Працюючи електрогазозварник, внаслідок недосконалості робочого місця, виконував роботи з впливом фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники. Причиною виникнення професійного захворювання є періодичне перебування у незручній позі, перебування у вимушеній позі, нахили тулуба. Умови праці електрогазозварника УРТО за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 2. ВУВКГ, правонаступник Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», газоелектрозварник (28.09.1983 рік - 17.03.1985 рік; та 04.03.1991 рік - 02.03.1992 року). Виконував роботи, пов»язані з впливом фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники. Причиною виникнення професійного захворювання є періодичне перебування у незручній позі, перебування у вимушеній позі, нахили тулуба. Умови праці газоелектрозварник ВУВКГ за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 3. ВТВ «Укртелеком» , правонаступник ПАТ «Укртелеком» електрозварник ручного зварювання (17.05.1985 р. - 31.03.1986 р.), виконував роботи пов»язані з впливом фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники. Причиною виникнення професійного захворювання є періодичне перебування у незручній позі, перебування у вимушеній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. При нормі до 30 кг. Умови праці електрозварника ручного зварювання ВТВ «Укртелеком» за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 4. Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль», електрогазозварник (18.04.1986 р. - 23.03. 1989 р.; 13.11.1995 р. - 04.05.2000 р.), причиною виникнення професійного захворювання є перебування у вимушеній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. При нормі до 30 кг. Умови праці електрозварника ДП «Криворізька теплоцентраль» за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Растро», електрогазозварник (02.01.2001 р. - 23.08.2001 р.) причиною виникнення професійного захворювання є перебування у вимушеній позі, нахили тулуба. Умови праці електрогазозварника в Товариство з обмеженою відповідальністю «Растро» УРТО за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. 6. Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», гірничий цех шахтоуправління, електрогазозварник (06.06.2002 рік - 01.04.2008 рік), причиною виникнення професійного захворювання є перебування у незручній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. При нормі до 30 кг. Умови праці електрогазозварника у Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 3 ступені шкідливості. 7. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтербайт», ливерний цех, обрубувач, зайнятий з обробки лиття наждаков та вручну (молотками , зубилами, пневмоінструментом) 21.07.2008 р. - 01.10.2008 року, причиною виникнення професійного захворювання є перебування у незручній позі. Перевищення маси підіймання та переміщення вантажу (підіймання та переміщення вантажів (разове) 30 кг. при нормі до 30 кг. Умови праці обрубувача за важкістю праці відносяться до ІІІ класу 2 ступені шкідливості. (а.с. 6-8). Внаслідок негативної дії вищезазначених виробничих факторів здоров»ю позивача було завдано шкоди. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності Дніпропетровської обласної МСЕК № 6 від 22.03.2016 року позивачеві встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40 % . (а.с. 9). Медичним висновком Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 15.01.2016 року [PERSON] встановлено професійні захворювання ( л.с. 11- 12 ) . У зв»язку з професійним захворюванням позивач потребує постійного лікування, медичної, соціальної допомоги, змушений періодично знаходитися на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується медичними виписками та епікризами. Ушкодження здоров»ю позивача заподіяне в зв»язку з виконанням ним трудових обов»язків , це завдає йому фізичного страждання та моральної шкоди. Вказані професійні хвороби тягнуть за собою постійне відчуття болю та не дають можливість позивачеві вести звичний спосіб життя. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами) (далі - Постанова) , за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди перед позивачем несуть Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», Публичне акціонерне товариство «Укртелеком», Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Растро», Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтербайт» де працював позивач. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом (ч.3 ст.1166 ЦК України). Згідно 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Згідно п. 12 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розмір відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою потерпілим заробітку (його частини) у зв'язку з ушкодженням здоров'я, встановлюється виходячи зі ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. N 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» встановлено, що у разі отримання працівником професійного захворювання роботодавець у встановлений строк проводить розслідування професійного захворювання на підставі чого складає Акт за формою П-4. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 N 24 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», пунктом 3, визначено, що призначення потерпілому одноразової допомоги та щомісячної страхової виплат и призначається при встановленні МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подається - акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Підприємства, на яких працював позивач, порушували діюче законодавство, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створювали нешкідливі і безпечні умови праці, протягом тривалого часу не приймали мір до усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів. Рішення Конституційного Суду від 27 січня 2004 року, визначено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, абз.9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги що позивач відчуває фізичний біль. Він змушений періодично проходити курс лікування. Моральні страждання пов'язані з порушенням нормального ходу його життя, що призвело до негативних наслідків. Вказані обставини, факт заподіяння моральної шкоди, тривалість і характер моральних страждань були підтвердженні в судовому засіданні та матеріалами справи. Відповідно до ст. 268 ч. 1 п. 3 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"ю або смертю. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . З огляду на встановлені фактичні дані у їх сукупності, враховуючи психологічний та моральний стан позивача, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, беручи до уваги обставини характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь з відповідачів Комунального підприємства «Кривбасводоканал» 2000 грн., Публичного акціонерного товариства «Укртелеком» 1000 грн., Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» 10000 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Растро» 1000 грн., Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» 5000 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербайт» 200 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір - 640 грн. 00 коп., з кожного пропорційно задоволеній частині позову.

Outcome: partial