Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів з тих підстав, що як стверджує 18.11.2000 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Бершадського районного суду Вінницької області. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2008 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2008 року і до повноліття дитини. За виконавчим листом № 2-314/2008, виданим 26.03.2012 року Бершадським районним судом Вінницької області було відкрито виконавче провадження № 46896847 про стягнення аліментів зі [PERSON] . Відповідно до матеріалів вищезазначеного виконавчого провадження станом на 07.09.2016 року борг по аліментах становив 10634,95 грн. З 07.09.2016 року відповідач звільнився за власним бажанням з роботи в ТОВ "Епіцентр К", де він працював в період з 06.09.2010 року по 07.09.2016 року. Крім того, [PERSON] є керівником ПП "Скіт-А", яке перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області та є власником інтернет-магазину. Призначені Бершадським районним судом Вінницької області аліменти відповідач сплачує нерегулярно, посилаючись на те, що він не має офіційного місця роботи. Аліменти він іноді надсилає поштовим переказом, розмір визначає самостійно. За період з вересня 2016 року по березень 2018 року відповідач шляхом направлення їй поштових грошових переказів сплатив аліменти ненормовано та в неповному розмірі. Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. На її заяву про щомісячний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів до Бершадського районного відділу державної виконавчої служби по виконавчому провадженню № 46896847, що було відкрите за виконавчим листом № 2-314/2008 старший державний виконавець Тарасюк Н.М. надіслав лист, в якому зазначено, що було здійснено перерахунок заборгованості виходячи із середньомісячної зарплати для місцевості, в якій зареєстрований боржник та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, в якому вказано, що станом на 01.04.2018 року заборгованість складає 22224,20 грн. Станом на день подання позову не було сплачено аліменти за квітень та червень 2018 року, тому до суми заборгованості додаємо 1372,25 грн. за кожен місяць прострочення. За травень 2018 року аліменти сплачені в розмірі 1600 грн., що підтверджується листом ПАТ "Укрпошта". Різниця між фактично сплаченими аліментами та визначеними державною виконавчою сумою до сплати становить 1600 грн. - 1372,25 грн. = 227,75 грн. Тобто сума заборгованості складає 22224,20 грн. + 1372,25 грн. + 1372,25 грн. = 24968,70 грн. 24968,70 грн. - 227,75 грн. = 24740,95 грн. Згідно з ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином сума неустойки (пені) становить 4430,80 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина заборгованість в розмірі 24740,95 грн., що виникла у зв`язку з несплатою аліментів, що були встановлені рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2008 року; стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина пеню за прострочення аліментів у розмірі 4430,80 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Від представника третьої особи Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Тарасюк Н.М. надійшла заява про розгляд справи в її відсутність. Представник третьої особи Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 18.11.2000 року до 05.10.2012 року, що підтверджується копіями свідоцт про одруження [NUMBER] та про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , батьком якого являється і в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Згідно довідки старшого державного виконавця Шоваг Н.М. № 4060/6 від 12.03.2018 року, у Бершадському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 46896847 по виконавчому листі № 2-314/2008 від 26.03.2012 року, який видав Бершадський районний суд Вінницької області про стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.01.2008 року і до повноліття дитини. Згідно ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 46896847 за період з 21.08.2008 року по 01.04.2018 року, обчисленого старшим державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тарасюк Н.М. виходячи з середньомісячної заробітної плати для місцевості, заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.04.2018 року становить 22224,20 грн. Станом на день подання позову (25.07.2018 року) відповідачем не було сплачено аліменти за квітень та червень 2018 року, тому до суми заборгованості додається 1372,25 грн. за кожен місяць прострочення. За травень 2018 року аліменти сплачені в розмірі 1600 грн., що підтверджується листом ПАТ "Укрпошта". Різниця між фактично сплаченими аліментами та визначеними державною виконавчою сумою до сплати становить 1600 грн. - 1372,25 грн. = 227,75 грн. Тобто сума заборгованості складає 22224,20 грн. + 1372,25 грн. + 1372,25 грн. = 24968,70 грн. 24968,70 грн. - 227,75 грн. = 24740,95 грн. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв?язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до вимогст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Із розрахунку неустойки (пені) по сплаті аліментів, наданому позивачем, вбачається, що пеня за прострочення сплати аліментів складає 4430,80 грн, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2ст. 549 цього Кодексу). Аналізуючи докази у справі, суд доходиться висновку, що факт ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дитини знайшов своє об`єктивне підтвердження, оскільки доказів протилежного відповідач суду не надав. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання покладених на нього зобов`язань за судовим рішенням, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.1,2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24740,95 грн. та неустойка за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 4430,80 грн, відтак, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. зі сплати судового збору. На підставі ч.3 ст. 195, ч.1 ст. 196 СК України,

Outcome: approved