Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в котрому зазначено, що 26 вересня 20165 року близько 15 години 50 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21093 в м. Яготині на перехресті вулиць Гирича та Декабристів, виїзжаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ від 26 вересня 2015 року. Згідно постанови Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 р. винним у ДТП визнано [PERSON] Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження від 30 травня 2017 року, завданий йому матеріальний збиток становить 20 278 грн,а вартість відновлювального ремонту автомобіля-40 415 грн. Також ним понесено витрати за послуги оцінки автомобіля в сумі 650 грн. Крім того, йому також завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 35 000 грн., оскільки зазнав переживання, звертався до лікарів, що негативно позначилося на його роботі, тривалий час був позбавлений можливості користуватися автомобілем, так як використовував його для підприємницької діяльності (виїзди в м. Київ для отримання товару), маючи автомагазин та СТО. Відповідач відмовляється добровільно погашати спричинену шкоду, в зв"язку з чим просив стягнути з нього 40 415 грн. матеріальної шкоди, 35 000 грн. моральної шкоди, 650 грн. витрат за послуги оцінки автомобіля та 1280 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала з тих підстав, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути з відповідача [PERSON] є завищеним, вартість відновлювального ремонту визначена на підставі даних про пробіг автомобіля, які зазначені лише зі слів позивача. На момент дослідження автомобіль був частково відремонтований, а тому калькуляція є неточною. Крім цього, до розрахунку включений податок на додану вартість. Враховуючи, що оцінка автомобіля є невірною, просив в позові в частині стягнення матеріальної шкоди відмовити, а моральну шкоду задовольнити в розмірі страхового відшкодування, оскільки позивачем не надано доказів стосовно обставин, на які він посилається. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини... Згідно ст. 1188 ЦК України (п.1) шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2015 року близько 15 години 50 в м. Яготині на перехресті вулиць Гирича та Декабристів, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21093, виїзжаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого сталось зіткнення транспортних засобів, чим відповідач порушив п.п. 16.11,2.9А ПДР України. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ від 26 вересня 2015 року, (довідка відділення ГАІ з обслуговування Яготинського району від 26.09.2015 року, а.с.6). У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, (а.с.5). 24 травня 2017 року між [PERSON] та ПП "Авто-експрес" в особі директора [PERSON] було укладено договір на проведення незалежної оцінки КТЗ, яким є автомобіль Volkswagen Caddy реєстр. № [NUMBER] № 24.05/2017-03 для визначення вартості відновлювального ремонту, (а.с. 21). Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності ПП "Авто-експрес" про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Caddy реєстр. № [NUMBER] від 30 травня 2017 року, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля в результаті його ушкодження при ДТП станом на дату скоєння ДТП (26 вересня 2015 р.) становить 40 415 грн., (а.с. 7-15, 18-20). Відповідно до квитанції № 23603477 від 1 червня 2017 року за проведення оціночних робіт [PERSON] сплатив 650 грн., (квитанція, а.с. 23). З врахуванням вищевикладеного, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 40 415 гривень матеріальної шкоди, заподіяної останньому внаслідок пошкодження його автомобіля. Доводи відповідача щодо недоведеності розміру матеріальної шкоди суд не приймає до уваги з наступних підстав. Так, представнику відповідача в судовому засіданні роз"яснювалось право заявити клопотання про призначення експертизи, про виклик в судове засідання особи, яка проводила оцінку відновлювального ремонту автомобіля. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач не бажає оплачувати пов"язані із цим судові витрати, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. З фототаблиці на а.с.19 вбачається, що показники пробіга автомобіля становлять 229207 км. З висновку автотоварознавчого дослідження вбачається, що автомобіль був оглянутий суб"єктом оціночної діяльності. На а.с.10 (зворотня сторона автотоварозначого дослідження) є примітка, що пробіг автомобіля зазначений згідно показів одометра та виходячи із середньонормативного пробігу. На а.с.6 автотоварознавчого дослідження зазначено, що при огляді КТЗ установлено, що спідометр має електронний лічильник, показання якого на дату дослідження складають: 229207 км. Зазначені його показання не викликають сумніву з погляду їхньої вірогідності і визначають величину фактичного пробігу-ПФ. Ставлячи під сумнів виміри вищевказаних даних, представник відповідача не наводить обгрунтованих доводів стосовно їх недостовірності. З проведеного дослідження вбачається, що автомобіль 2005 року випуску, та його пробіг відповідає середньонормативним даним, в зв"язку з чим у суду немає підстав не вірити висновкам автотоварознавчого дослідження в цій частині. Стосовно сум ПДВ, суд зауважує, що при визначенні експертами розмірів завданої шкоди, до складу включається вартість відновлювального ремонту, враховуючи суми податку на додану вартість. Відповідно до листа ДПА України від 21 серпня 2009 року № 10143/16-1516 "щодо порядку врахування страхового відшкодування" рішення про виплату чи не виплату таких сум приймається при визначенні сум страхового відшкодування, а у даному випадку зобов"язання з заподіяння шкоди є деліктними та сума відновлювального ремонту стягується з винної особи. Доводи відповідача стосовно обсягу виконаних робіт суд також оцінює критично. Так, протокол технічного стану колісного транспортного засобу від 24 травня 2017 року, в котрому зазначена інформація щодо ушкоджень автомобіля, відповідає довідці про отримані механічні пошкодження транспортним засобом під час ДТП, що сталося 26 вересня 2015 року. Тому немає підстав вважати, що автомобіль після вказаної дорожньо-транспортної пригоди міг отримати додаткові ушкодження. Посилання відповідача на ті обставини, що на момент складання калькуляції автомобіль був частково відновлений, а тому до калькуляції включена вартість матеріалів та робіт по вже проведеному ремонту в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та спростовується даними калькуляції, фототаблицею, доданою до автотоварознавчого дослідження, протоколом технічного стану КТЗ. Таким чином, суд вважає, що висновки автотоварознавчого дослідження як доказ, можна покласти в основу судового рішення. Крім цього, суд вважає, що в результаті ДТП, що сталася з вини відповідача, позивач зазнав моральні страждання, тривалий час не міг користуватись автомобілем, були порушені його права, як власника транспортного засобу та в результаті дій відповідача позивачеві завдана моральна шкода, яку суд з врахуванням характеру скоєного правопорушення, глибини душевних страждань позивача, а також вищеперелічених обставин, що мають істотне значення, оцінює в 10 000 грн., а решту позовних вимог в цій частині вважає безпідставною та такою, що до задоволення не підлягає. При цьому, суд виходив з того, що позивачем не надано переконливих доказів в підтвердження тих обставин, що в нього внаслідок пережитих страждань погіршився стан здоров"я, що він використовував автомобіль для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 1280 грн. та 650 грн. за послуги оцінки автомобіля.

Outcome: partial