Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

04 квітня 2009 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно -земельну ділянку розміром 1,1682 га на території Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області, грошові кошти (вклади) в сумі 3870,11 грн., які знаходяться на рахунку № 01269 у відділенні Ощадного банку України, право на земельну частку (пай) на території Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області розміром 1,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке покійний успадкував після смерті [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину від 21.12.2001 року № 3256 та яке посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН 0523197, виданим головою Бершадської районної державної адміністрації 22.01.1999 року. Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого [PERSON] є його діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дружина [PERSON] Позивач [PERSON] спадщину після смерті батька прийняв, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися і на неї не претендують про що подали заяви відповідного змісту. Таким чином позивач успадкував після смерті батька все майно та на земельну ділянку і грошові вклади отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак державним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) оскільки спадкоємець не надав правовстановлюючий документ на спадкове майно . З урахування викладено [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Л. Українки розміром 1,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного покійному [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0523197, виданого головою Бершадської районної державної адміністрації 22.01.1999 року (зі змінами від 24.12.2001 року). Представник позивача за дорученням [PERSON] надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачі надали до суду письмові заяві про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що дана позовна заява надійшла до суду 23.03.2018 року, ухвалою від 27.03.2018 року позовна заява залишена без руху і позивачеві надано строк для усунення недоліків. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 04.04.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду відповідно до вимог ЦПК України. Судом встановлено, що 04.04.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 135988. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно -земельну ділянку розміром 1,1682 га на території Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області, грошові кошти (вклади) в сумі 3870,11 грн., які знаходяться на рахунку № 01269 у відділенні Ощадного банку України, право на земельну частку (пай) на території Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області розміром 1,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке покійний успадкував після смерті [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину від 21.12.2001 року № 3256 та яке посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН 0523197, виданим головою Бершадської районної державної адміністрації 22.01.1999 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька , оскільки інші спадкоємці першої черги за законом, у визначений законом строк, подали до державної нотаріальної контори заяви про відмову від спадкового майна. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв та на частину спадкового майна (земельну ділянку та грошові вклади) отримав свідоцтво про право на спадщину за законом . Однак державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) оскільки спадкоємець не надав правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2018 року № 115/02-31. З оголошення в газеті "Бершадський край" від 30.03.2018 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії 0523197 виданий на ім"я [PERSON] - втрачений. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, зі змінами станом на 01.07.2014 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) є виданим державою документом, що підтверджує наявність у особи права на земельну частку (пай). Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Маючи земельну частку (пай), її власник може вимагати виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) з видачею державного акту на право власності на землю (свідоцтва про право власності на земельну ділянку). Для виділення земельної частки (паю) в натурі потрібно, щоб її власник виявив таке бажання шляхом подання до відповідної ради заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі. З довідки відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 0-2-0.27-77/104-18 від 01.03.2018 року вбачається, що [PERSON] була включена в списки колективного сільськогосподарського підприємства ім. Лесі Українки с. Яланець, які додаються до Державного акта на право колективної власності на землю і їй виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН 0523197 розміром 1,7 в умовних кадастрових гектарах згідно розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 12.11.1996 року № 300. Відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 04.02.2003 року № 41 розмір земельної частки (паю) змінено на 1,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2001 року № 3256 [PERSON] успадкував право на земельну частку (пай). Державний акт на право на земельну ділянку [PERSON] відповідно до вищевказаного сертифікату не видавався. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] помер, не подавши заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі, а тому і не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] підтверджує право його спадкоємців на земельну частку (пай), яка перейшла у спадок. Отже, за наявності сертифіката на право на земельну частку, виданого на ім'я [PERSON] спадкоємці успадковують право на цю земельну частку, що є передумовою для оформлення ними в подальшому права власності на цю земельну ділянку і отримання відповідних документів про право власності. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оскільки у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення частково. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись.

Outcome: partial