Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] , звертаючись до суду з вказаним вище позовом просять в порядку спадкування визнати право власності по Ѕ частині за кожним, на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] та бабуся позивача [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняли позивач [PERSON] та його рідний брат і батько позивача [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після смерті батька. Проте позивачі позбавлені можливості оформити спадщину на своє ім`я, оскільки правовстановлюючі документи на спірне майно на спадкодавців не видавалися. Також позивач [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] матір"ю [PERSON] . Потреба у встановленні факту родинних відносин виникла в зв`язку із невірним написанням прізвища та по батькові матері у свідоцтві про його народження, а саме записано « [PERSON] » замість « [PERSON] », « [PERSON] » - замість « [PERSON] ». Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року замінено первісного відповідача - Новобілоуську сільську раду Чернігівського району належним відповідачем - територіальною громадою в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачами [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду надано заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких зазначено про підтримання позову ( а.с.67-68). Відповідачем [PERSON] через канцелярію суду також подано заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову ( а.с.54). Відповідач територіальна громада в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція ( а.с.74), свою позицію щодо позовних вимог не висловила. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5, а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за №5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Змістовний аналіз постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в УРСР", Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 та інших нормативних актів з цього приводу доводить, що записи у погосподарських книгах є особливою формою статистичного обліку і визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. Зокрема, у п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.3.1). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] був побудований у 1972 році, і згідно записів погосподарської книги с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області № 9 за 1991-1995 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ) станом на 15.04.1991 рік був зареєстрований за [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року, тобто на час набрання чинності Законом Української РСР «Про власність» зазначена садиба мала статус «робочого двору», членами даного господарства в погосподарській книзі зазначені: [PERSON] , [INFO] ( не родич), [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] -син. Дані обставини підтверджуються довідкою виконкому Новобілоуської сільської ради №03-22/193 від 12.02.2019, Витягом з погосподарської книги, технічним паспортом на будинок підтверджується рік забудови житлового будинку ( а.с. 16, 27-29, 66). Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Оскільки у погосподарських книгах за указаний період тип двору [PERSON] був віднесений до робочого, тому в даному випадку норми статей 120,123 ЦК УРСР відповідно до яких майно колишнього колгоспного двору підлягало розподілу між його членами, застосуванню не підлягає. Таким чином, [PERSON] набула право власності на домоволодіння в цілому по [ADDRESS] . Рішенням виконкому Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №91 від 05.09.2012, в селі Новий Білоус , адреса житлового будинку [ADDRESS] (а.с.63-64). Згідно записів у копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] року, про що Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області 21.06.2000 було зроблено актовий запис № 23 (а.с. 14). Як вбачається із довідки виконкому Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 03-22/189 від 12.02.2019, на день смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані та проживали сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , також був зареєстрований але не проживав [PERSON] , [INFO] , який не є родичем ( а.с. 17). Факт родинних відносин [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.18). Відповідно до копії свідоцтв про народження, [PERSON] народився [INFO] , відповідач [PERSON] народився [INFO] , а позивач [PERSON] народився [INFO] , і вони мають одного батька - [PERSON] (а.с.18-20). Матір`ю [PERSON] та відповідача [PERSON] , у їх свідоцтві про народження, виданих повторно 16.12.1992 та 17.08.1970, записано [PERSON] . В той же час, у свідоцтві про народження [PERSON] (який у довідці виконкому № 03-22/189 від 12.02.2019 записаний як син спадкодавці [PERSON] ), виданого 26.08.1970 року та складеного російської мовою, матір`ю записана « [PERSON] » (а.с. 20). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] 26.06.1970 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » ( а.с.21). Відповідно до Витягу з погосподарської книги № 3 за 1983-1985 роки на [PERSON] був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , після його смерті у 1983 році, особовий рахунок з 01.01.1984 був відкритий на [PERSON] . До складу сім`ї [PERSON] відносилися: дружина [PERSON] та сини - [PERSON] та [PERSON] , позивач по справі ( а.с.65). Відповідно до Витягу з погосподарської книги № 9 за 1991-1995 роки, до членів господарства [PERSON] відносилися сини - [PERSON] та [PERSON] , позивач по справі ( а.с.66). Отже, відповідно до даних погосподарських книг, встановлюється родинний зв`язок між [PERSON] та її сином [PERSON] . Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] у в м. Чернігів, є матір"ю [PERSON] , [INFO] , позивача по справі. Встановлення даного факту має для позивача [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє йому, як спадкоємцю за законом, реалізувати своє право на спадкове майно померлої матері [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для позивача - оформлення спадкового права. Як зазначалося вище [PERSON] померла [INFO] у. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Встановлено, що позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , а отже відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (в редак.1963 року), спадкоємцями першої черги за законом. Довідкою виконкому Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 03-22/189 від 12.02.2019 на а.с.17 підтверджено фактичне прийняття позивачем [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] , що узгоджується з положеннями ст.549 ЦК УРСР (в редак.1963 року), яка була чинною на час відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] , до [PERSON] та [PERSON] , як до спадкоємців першої черги за законом, перейшло спірне домоволодіння за вищезазначеною адресою в рівних частинах, тобто по Ѕ частині. Відповідно до записів свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.22). Довідкою виконкому Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 03-22/780 від 09.08.2019 на а.с.23 підтверджено фактичне прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] , що узгоджується з положеннями ст.549 ЦК УРСР (в редак.1963 року), яка була чинною на час відкриття спадщини. Їх родині відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( а.с.24). Відповідно до копій спадкових справ № 204/2017 від 30.10.2017 та №207/2017 від 03.11.2017, які надійшли від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Тетяни Володимирівни, після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, 24.07.2017 звернувся [PERSON] , а після смерті [PERSON] - звернулася 03.11.2017 його дочка [PERSON] . [PERSON] , у своїй заяві повідомив, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою, також повідомив, що крім нього спадкоємцем за законом є [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 42-50). Отже, до позивача [PERSON] , як до спадкоємиці першої черги за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю, в тому числі і на Ѕ частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Із довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» за № 264 від 12.04.25019, вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 р. та станом на 12.04.2019, не зареєстровано (а.с. 15). У зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] права власності на спірне майно, позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом по Ѕ частині спірного майна, що відображено в постановах про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2017 року (а.с. 25-26). Як вбачається із копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 13.03.2019, інвентаризаційна вартість даного будинку становить 133323,00 грн (а.с. 27-29). Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаних постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Тетяною Володимирівноюдоведено неможливість позасудового оформлення позивачами права на спадщину на вказані частини житлового будинку через відсутність реєстрації права власності за спадкодавцями. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування та позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, підлягають задоволенню. Враховуючи, що спадщина після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] відкрилась до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, тому, виходячи з Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України та постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року, до даних правовідносин застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що «судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до довідки МСЕК на а.с.10, позивач [PERSON] є інвалідом 1 групи, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір", від сплати судового збору звільнений і при подачі позову ним судовий збір не сплачувався. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог та відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір за позовну вимогу позивача [PERSON] немайнового характеру - про встановлення факту родинних відносин - у розмірі по 384 грн. 20 коп. з кожного та судовий збір за позовні вимоги [PERSON] майнового характеру - про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину спадкового майна - у розмірі по 384 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved