Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 жовтня 2019 року відповідач зголосився на публічну пропозицію позивача та приєднався до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками АБ "Укргазбанк" шляхом підписання заяви-договору №2019/І_С/290-003560. При цьому відповідач замовив банківський продукт «Домовичок до пари», згідно якого до зарплатної картки надавалась універсальна картка «Домовичок», для обслуговування якої відкривався субрахунок № [NUMBER] . Згідно п.2.1 розділу "Загальні положення" заяви - договору, ця заява-договір разом з Правилами, Тарифним планом, умовами банківських продуктів/Пакетів (що всі розміщені на Сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ "Укргазбанк", реквізити якого визначені у правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у заяві- договорі. 21 жовтня 2019 р. Позивач видав Відповідачу платіжну картку, про що Відповідач надав відповідну розписку про отримання платіжної картки. Протягом періоду користування карткою відповідач отримував кошти в кредит (овердрафт) шляхом зняття готівки в банкоматах та безготівкової оплати в торгівельних мережах, що підтверджується випискою за субрахунком. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині своєчасної сплати щомісячного платежу та відсотків, наслідком чого стала заборгованість, що підтверджується виписками за рахунками та розрахунком заборгованості. З метою попередження відповідача про існуючу заборгованість позивач направив йому вимогу № 129/10393/2020 від 07.04.2020 р. про дострокове повернення всієї суми кредиту та сплати процентів за користування ними. Однак дана вимога не отримана відповідачем та повернута поштою за закінченням встановленого строку зберігання. Станом на 15 червня 2020 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 12784,98 гривень і така не погашена, яку позивач просить стягнути за рішенням суду. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.02.2021р. відкрито провадження та призачено справу до судового розгляду. Представник позивача в чергове судове засідання не прибула, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не прибував, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву суду не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 жотвня 2019 року між публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" та [PERSON] підписано договір №2019/1_С/290-003560 про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками. На підставі заяви-договору відповідачу надано безготівковий кредит (№ кредитного договору 2019/ОВР/290-001290) та видано платіжну картку, про що відповідач надав відповідну розписку про отримання платіжної картки. Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.06.2020р., заборгованість відповідача за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки становить 12 784 (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривень 98 коп. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.634 ч.1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивачем доведено, що у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором. Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.1 ч.3 цієї статті вказує на те, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved