Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 19 червня 2008 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір №014/2303/82/2756, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 14000,00 доларів США до 19 червня 2018 року під 14% річних. Кредитні кошти було надано позичальнику у відповідності до умов кредитного договору. З укладенням кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту. Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу кредитора. Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання і станом на 22 жовтня 2014 року заборгованість становить 11091,36 доларів США/екв. 143633,96 гривень, що складається з: 7807,08 доларів США/екв. 101102,29 гривень - заборгованості за кредитом ( в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом - 361,45 доларів США/екв. 4680,81 гривень); 873,65 доларів США/екв. 11313,83 гривень - заборгованості за відсотками; 2410,63 доларів США/екв. 31217,84 гривень - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Зважаючи на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/2303/82/2756 від 19 червня 2008 року визначену станом на 22 жовтня 2014 року у сумі 11091,36 доларів США/екв. 143633,96 гривень та судовий збір у розмірі 1436,33 гривень. Представник позивача за довіреністю Надольська А.В. в судове засідання не з'явилася, однак в позовній заяві вказала, що розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 19 червня 2008 року укладено кредитний договір №014/2303/82/2756, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 14000,00 доларів США до 19 червня 2018 року під 14% річних. Кредитні кошти було надано позичальнику у відповідності до умов кредитного договору. З укладенням кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту. Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу кредитора. Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання і станом на 22 жовтня 2014 року заборгованість становить 11091,36 доларів США/екв. 143633,96 гривень, що складається з: 7807,08 доларів США/екв. 101102,29 гривень - заборгованості за кредитом ( в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом - 361,45 доларів США/екв. 4680,81 гривень); 873,65 доларів США/екв. 11313,83 гривень - заборгованості за відсотками; 2410,63 доларів США/екв. 31217,84 гривень - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з вимогами статей 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтями 525 i 623 Цивільного кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору

Outcome: approved