Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Поверхом вище у кв. № 74 мешкає [PERSON], а власником квартири є [PERSON].З вини відповідачів за період з січня 2013 року по день подання позову до суду трапилось 6 затоплень квартири позивачки, однак факт затоплення було зафіксовано лише 3 рази: 08.05.2013р., 12.11.2014р., 20.11.2014р.Розрахунок завданої шкоди складає 2 500 грн. Вважає, що їй також завдана моральна шкода, розмір якої вона оцінює у 2000 грн., вказані суми вона вважає необхідним стягнути з відповідачів у наступній пропорції: з [PERSON] - 500 грн. матеріальної шкоди; з [PERSON] 2000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За тих підстав суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст.ст. 3,11 та 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При вирішенні спорів про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, необхідно з'ясувати: що стало причиною залиття, хто в цьому винен, тобто в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, розмір збитків. Позивачка [PERSON] є власником квартири на підставі біржового контракту №12569 (договору купівлі-продажу) від 24.12.1996 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією реєстраційного посвідчення (а.с.5,6). Відповідач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, а відповідач [PERSON] зареєстрований за даною адресою, що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] (а.с.7). Крім того, право власності відповідача [PERSON] на дану квартиру підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.29,30). Згідно з п. 2.3.6 „Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" (далі - Правила від 17.05.2005 року), затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76 у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Як вбачається з акту від 08.05.2013 р., складеного комісією ЖКП «Жилкомплекс» щодо залиття квартири [ADDRESS], виявлено сліди залиття у кухні на стелі - площею 0,5 кв.м. та на стіні; у коридорі на стелі площею 0,1 кв.м.; у ванній кімнаті на стелі (побілка) площею 0,2 кв.м., стіна ( обої) площею 1 кв.м. Причина залиття: халатність мешканця квартири № 74. (а.с.10) 12.11.2014 року було складено комісією ЖКП «Жилкомплекс» щодо залиття квартири [ADDRESS] акт, відповідно до якого залиття трапилось 10.11.2014р. з вищерозташованої квартири. В наслідок залиття було пошкоджено: у кухні стеля площею 1,5 кв.м. та стіна площею 1 кв.м.; у ванній кімнаті стеля площею 0,8 кв.м. та стіни площею 1 кв.м. Причина залиття: халатність мешканця квартири № 74 та несправність сантехніки на кухні квартири № 74.(а.с.9). 20.11.2014 року було складено комісією ЖКП «Жилкомплекс» щодо залиття квартири [ADDRESS] акт, відповідно до якого залиття трапилось 18.11.2014р. з вищерозташованої квартири. В наслідок залиття було пошкоджено ванну та кухню по обсягам відповідно до попереднього акту. Причина залиття: халатність мешканця квартири № 74 та несправність сантехніки на кухні квартири № 74.(а.с.11). З приводу встановлення вини відповідачів у залитті квартири позивача суд зазначає наступне. Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно з п.7. Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі - Правила від 08.11.1992 року), затверджених постановою КМУ від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник квартири зобов'язаний: - дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; - проводити за власні кошти ремонт квартири; - використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; - не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Відповідно до п. 11 Правил від 08.11.1992 року власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Виходячи з вище наведеного, відповідач [PERSON] як власник квартири [ADDRESS], та [PERSON], як фактичний мешканець вищевказаної квартири, повинні забезпечувати збереження технічного обладнання житлового будинку, яке знаходиться у їх квартирі. Не забезпечення відповідачами своїх обов'язків призвело до того, що утворилась теч, яка стала причиною залиття квартири позивачки. При визначені розміру шкоди суд враховує, що оскільки заподіювачем шкоди позовні вимоги визнане у повному обсязі, то в силу ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 23 ч.2 п.1,2 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів тощо. Згідно із роз'ясненнями, наданими у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на вищенаведене суд приходить до переконання, що позивачці з вини відповідачів було заподіяно моральну шкоду внаслідок залиття квартири, яка виразилась у переживаннях і стражданнях, втраті нормальних життєвих зв'язків, що потребує додаткових зусиль для організації життя, відновлення нормального стану квартири, придатного для проживання у ній. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, даними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує характер моральних страждань позивачки внаслідок залиття належної їй квартири та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 2000 гривень, вважаючи таку суму співмірною тим стражданням, які перенесла позивачка.

Outcome: approved