Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № БН від 16.08.2013 року в розмірі 40500,18 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Рішенням Волноваського районного суду від 13.05.2019 року позовні вимоги представника позивача задоволено у повному обсязі. 31.05.2019 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвлю суду від 06.12.2019 року заочне рішення суду від 13.05.2019 року скасовано та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 16.08.2013 року між АТ «Акцент-банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № БН, згідно до умов якого відповідач отримала кредит в у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач був ознайомлений і згоден з "Умовами та правилами надання банківських послуг", Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача в заяві позичальника. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором. З урахуванням положень ст.ст.526,527,530 ЦК України позичальник зобов`язався: погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Як зазначає позивач, в зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2018 року має заборгованість на суму 40500, 18 грн., яка складається із: - 1454,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 36641,13 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; - 0,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1904,77грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням законних прав АТ «Акцент-банк». У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, своєчасно, про що в матеріалах справи є повідомлення, про отримання судвої повістки, про причину неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, відзиву та заперечень на позовну заяву також не надала. З огляду на це на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксації судового розгляду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 16.08.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-19). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі п.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання позивачем умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б\\н від 16.08.2013 року : - 1454,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 36641,13 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; - 0,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1904,77грн. - штраф (процентна складова). Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.5 ч.2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Враховуючи вищевказані положення закону та існуючі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов кредитного договору відносно строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на стягнення її в судовому порядку. Також, суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем основної суми заборгованості, які містяться в позовній заяві та письмовому розрахунку до позову. Що стосується розрахунку ПАТ «А-Банку» щодо доведеності розміру заборгованості за процентами за користування кредитом, то повністю з даним розрахунком суд погодитися не може. Визначаючи період, за який банк має право висувати вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження строку дії кредитного договору (строку дії кредитної картки), не доведено, що банком був здійснений перевипуск картки, у зв`язку з чим, при вирішенні питання щодо строку дії кредитного договору, суд виходить з того, що кредит отриманий у серпні 2013 року строком на п"ять років, строк дії картки закінчився у серпні 2019 року, до суду позивач звернувся 03.01.2018 року. Отже, суд вважає за необхідне визначити період, за який банк має право на стягнення з відповідача процентів за користування кредитом лише за період з 03.01.2016 року( в межах строку позовної давності) до 16.08.2018 року, моменту припинення строку дії картки, що відповідає строку дії догоору в сумі 1141,51 грн.(1454,28 грн.х 30%: 365 дн.х 955 дн.= 1141,51 грн.). При вирішенні питання щодо стягнення штрафів: фіксованої частини 500 грн. та процентної складової 1904,77 грн., суд приходить до наступних висновків. За розрахунком позивача сума та штрафів була нарахована внаслідок невиплати щомісячної суми кредитного платежу. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного Переліку смт. Донське, Волноваського району Донецької областіь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Відносно строків дії вказаного розпорядження та проведення антитерористичної операції суд відзначає, що за пунктом 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII від 02.09.2014 затверджується перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Також у десятиденний строк після закінчення антитерористичної операції Кабінету Міністрів наказано прийняти остаточний перелік таких населених пунктів. З огляду на вказані положення нормативних актів на сьогоднішній день відсутні дані щодо дати остаточного закінчення антитерористичної операції для визначення кінцевого періоду дії Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року відносно заборони нарахування пені та/або штрафів за кредитними договорами, зокрема, на території Волноваського району. Отже, нарахування штрафних санкцій за період з 16.08.2013 року по сьогоднішній день для боржників, які зареєстровані на території Волноваського району, не відповідає вимогам закону. З матеріалів справи вбачається, що останнім місцем реєстрації відповідача є адреса: [ADDRESS] . На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для нарахування відповідачу штрафів: фіксованої частини 500 грн. та процентної складової 1904,77 грн. за кредитним договором у період дії заборони з огляду на місце проживання відповідача та періоду нарахування пені та штрафів, а тому вимоги позивача не ґрунтуються на законі та в цій частині вимог слід відмовити. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 16.08.2013 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 1454,28 грн. - заборгованість за кредитом; 1141,51 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; що загалом становить 2595,79 грн. Крім того, при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 2595,79 грн. * 100% : 40500,18 грн. ціни позову = 6,40 %, тобто 6,40% від суми сплаченого судового збору (6,40 * 1762 грн.:100%) складає 112,77 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial