Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ « Приватбанк» свої зобов'язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. В свою чергу відповідач несвоєчасно виконує свої зобов'язання за договором, в зв'язку з чим станом на 31.03.2015 року у нього виникла заборгованість в сумі 29 744 гривень 36 копійок, яку позивач просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача за договором, адвокат Коряк А.В., в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та надав суду свої письмові заперечення, відповідно до яких , останній виклав свою правову позицію так, що 05 березня 2012 року в період із 18 до 19 години невстановлена особа шляхом підробки дублікату сім-карти з телефонним номером [PERSON], скористалась послугою, яку надає позивач ("Екстрені гроші без картки") та в Луганській області зняли через банкомат гроші в сумі 10500 гривень, які позивачем в подальшому були зареєстровані як кредит, отриманий саме [PERSON] З цього приводу [PERSON] негайно звернувся як до служби безпеки позивача, так і в правоохоронні органи. За наслідками його звернення та відповідних скарг в прокуратуру 13 липня 2012 року СВ Лубенського МРВ було порушено кримінальну справу №123140198 по факту заволодіння коштами, за ознаками ст. 190 ч.2 КК України, що об'єктивно підтверджується як постановою про порушення кримінальної справи, так і іншими документами. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. У відповідності до вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Ст.651 ЦК України визначені підстави для зміни або розірвання договору, зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Ст.652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Саме внаслідок масового надання споживачам (в т.ч. [PERSON].) не потрібної додаткової послуги "Екстрені гроші без картки", та ще й без належного забезпечення безпеки такої послуги зловмисники, використовуючи підробні сім-карти, на території зовсім іншої області змогли отримати кошти. В самому кредитному договорі немає жодного слова про додаткову послугу "Екстрені гроші", про умови її надання та отримання, про її безпечність і т.д. Тобто в порушення умов кредитного договору позивач активував та включив до наданих [PERSON] послуг послугу "Екстрені гроші", не забезпечивши його необхідною (та навіть жодною) інформацією з цього приводу та навіть не спитавши, чи потребує він таку послугу. Також, просить, суд, врахувати вимоги ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ст.21 п.3 Закону України "Про захист прав споживачів", згідно яких фінансові установи (в т.ч. банки) не мають права нав'язувати споживачам послуги, яких вони не потребують. Не заслуговують на увагу суду застереження позивача про те, що [PERSON] мав би самостійно знайомитись з умовами кредитування, які розміщені на сайті ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки внесення будь-яких змін чи доповнень до договору кредитування, укладеного в письмовій формі, теж має відбуватися саме в письмовій формі. Жодних доказів того, що [PERSON] в належній формі довели якісне та кількісне збільшення банківських послуг - позивач не надав. Не може грунтуватися на правових нормах та на фактичних обставинах справи висновок про врегулювання спірних питань відповідними пунктами Умов і правил надання банківських послуг, оскільки : такі Умови не замінюють собою кредитний договір, надані представником позивача Умови не можна ідентифікувати через відсутність дати, номеру та підписів осіб чи органу, якими ці Умови затверджені, вказані Умови не містять і підпису [PERSON], тобто відсутні будь-які докази ознайомлення його саме з цими конкретними Умовами, а цілком очевидно, що в 2006 році при укладенні кредитного договору діяла інша редакція цих Умов, ніж надана позивачем. Навіть поверхневий аналіз цього «документа» свідчить про його, м'яко кажучи, недовершеність - в ньому теж немає послуги "Екстрені гроші", проте є посилання (п.8.5) на розгляд спорів в Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Юридичні компанії України". Проте з реєстру ЄДРПОУ вбачається, що навіть сама Асоціація створена та зареєстрована лише 25 жовтня 2006 року, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Та навіть в цих Правилах (п.3.3) вказано шляхи та методи отримання готівкових коштів. І всі вони передбачають фізичну наявність та використання самої картки. Правовий аналіз спірної ситуації надано Верховним Судом України в своїй постанові від 11 березня поточного року по цивільній справі №6-16цс15, який зазначив, що Умови кредитування, які надані ПАТ КБ "ПриватБанк", не містять підпису клієнта, тому не повинні розцінюватись судами як складова частина кредитного договору, оскільки не відповідають вимогам ст.207 ЦК України щодо обов'язкової письмової форми правочину. Крім того, просить суд врахувати правові висновки Верховного Суду України, покладені ним в основу своєї постанови від 13 травня поточного року по справі №6-71 с15, зокрема про те, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення "Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, конкретними нормами права та постановою ВС України визначено, що ризик по спірній ситуації несе саме відповідач. За таких обставин слід прийти до висновків про те, що [PERSON] жодних коштів у позивача не отримував, тому жодних зобов'язань перед ПАТ КБ "ПриватБанк" не несе, а тому в задоволенні позову слід відмовити. З'ясувавши обставини справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 10.07.2006 року між ПАТ КБ « Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку», складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві ( а.с. 7). Відповідно до п.3.2, п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг щодо кредитного ліміту клієнт дає згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. При порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається . Також, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач не виконував зобов'язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 31.03.2015 року складає 29 744 гривень 36 копійок, з яких 10503 грн.32 коп. - заборгованість за кредитом, 17 348 грн.45 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1392 грн. 59 коп. - штраф (процентна складова). Окрім того, позиція представника відповідача що [PERSON] жодних коштів у позивача не отримував, жодних зобов'язань перед ПАТ КБ "ПриватБанк" не має, послуга « Екстренні гроші» не відповідає договірним відносинам між сторонами та те, що саме ПАТ КБ « Приват банк» несе відповідальність за всі ризики пов'язані із користуванням коштами на банківському рахунку та ризики умисного протиправного заволодіння такими коштами третіми особами є необгрунтованою Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 січня 2015 року ( справа № 539/2981/ 14- ц), за позовом [PERSON] до ПАТ КБ « Приватбанк» про розірвання договору від 10.07.2006 року (договору , що є предметом судового розгляду в межах даної справи також) в задоволенні позову відмовлено. Згідно ухвали апеляційного суду Полтавської області від 27.05.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін та набрало законної сили. У вищезазначених рішеннях, суди зробили наступні висновки, а саме, те, що 10.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач по справі ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №SAMD44000008164789, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 3% на місяць та 26.07.2006 року отримав кредитну картку [NUMBER]. В подальшому кредитну картку було перевипущено та замість кредитної картки [NUMBER] [PERSON] отримано кредитну кратку [NUMBER]. Згідно висновку по факту несанкціонованої операції по картці [NUMBER] від 26.04.2012 року, складеного ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, з даної картки зняття грошових засобів згідно послуги «Екстрені гроші» здійснювалося 10 раз на загальну суму 10 000 грн. 05.03.2012 та 06.03.2012 року в м. Маріуполь, м. Луганськ, м. Алчевськ. Всі 10 заявок сумою по 1000 гривень кожна замовлені із підтвердженням номера телефону клієнта [PERSON] [NUMBER]. В ході службового розслідування було отримано підтвердження того, що Сім картка клієнта з номером [NUMBER] дійсно була перевипущена співробітниками компанії «Мобітел-Україна» в м. Красний Луч по заявці сall-центара МТС. У телефонній розмові [PERSON] повідомив, що в мережі Інтернет ним була розміщена об'ява про продаж трактора. 05.03.2012 року в 13-00 год. зі скритого телефонного номеру були здійснені дзвінки невідомої особи з метою придбання товару та для оплати запропоновано здійснити переказ на карту Приватбанк за допомогою послуги «Екстрені гроші». [PERSON] повідомив цій особі номер карти та всю інформацію по своєму мобільному номеру [NUMBER]. Близько, 15 год. [PERSON] виявив, що його телефонний номер став неактивним. 06.03.2012 року [PERSON] в банкоматі Приватбанк дізнався, що по його карті № [NUMBER] було списано кошти на суму 10 000 грн. Під час службового розслідування зроблено висновок , що шахраями була побудована система обзвону клієнта таким чином, щоб мати можливість пред'явити мобільному оператору МТС достатню інформацію для перевипуску телефонної сім карти клієнта, як втраченої. Перевипуск сім карти клієнта та володіння по клієнту основними установочними даними відкрило стороннім особам технічну можливість здійснювати по рахунках клієнта операції за послугою «Екстрені кошти». Відповідальність по актуалізації своїх контактних даних згідно Умов і правил надання банківських послуг покладена на клієнта - п.п. 1.2.16, згідно яких клієнт зобов'язаний підтримувати в актуальному стані номер мобільного телефону і інші контактні дані, що є у розпорядженні банку. Висновком факт шахрайства визнано таким, що підтвердився та на підставі п.п. 1.2.16 Умов і правил надання банківських послуг у відшкодуванні [PERSON] відмовлено. Постановою слідчого СВ Лубенського МВ від 13.07.2012 року по факту шахрайського заволодіння коштами, належними [PERSON], за ч. 2 ст. 190 КК України порушено кримінальну справу. Постановою слідчого від 13.09.2012 року досудове слідство по даній кримінальній справі зупинено до встановлення особи, яка вчинила злочин. Як встановлено, у спірних правовідносинах відповідач ПАТ КБ ПРИВАТБАНК умов спірного договору не порушував, не вчиняв дій, спрямованих на заволодіння коштами із кредитної картки позивача, а також протиправних дій, які з необхідністю сприяли цьому заволодінню. Сам по собі факт несанкціонованого зняття коштів з банківської картки [PERSON] не свідчить про наявність вини у цьому відповідача, оскільки, як встановлено, вказані дії були вчинені невстановленими особами шляхом блокування сім карти оператора мобільного зв»язку [PERSON], а потім отримання її дублікату та замовлення по ній послуги «Екстрені гроші», за допомогою якої вони і отримали грошові кошти. Відповідно п. 1.1.2.1.16 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобов»язаний підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону та інші контактні дані , що маються в розпорядженні Банку. Також відповідно до п.п. 2.1.5.9., 2.1.5.10, 1.1.5.5, 1.1.5.13, 1.1.5.29 Умов і правил надання банківських послуг дзвінок клієнта в контакт центр Банку або відправка sms повідомлення на номер 10060, а також введення одноразового (динамічного) пароля, отримуваного Клієнтом на телефон є акцептом доручення Клієнта на видачу грошових засобів з Карткового рахунку через банкомат без фізичної присутності карти. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта , карти, контрольної інформації Клієнта, відправленому SMS повідомленні , повідомленні ПІН коді, ідентифікаторі користувача , паролях системи Приват24, паролі або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті недобросовісного виконання Клієнтом умов їх зберігання і використання і (або) прослуховування чи перехоплення інформації в каналах зв»язку під час використання цих каналів. Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжувалися авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування карти (рахунку) на рух засобів, номеру мобільного телефону на надання банківських послуг. Держатель несе відповідальність за всі операції , що супроводжувалися авторизацією, до моменту звернення Держателя карти в Банк і повідомлення про блокування засобів на картрахунку і за всі операції, що не супроводжувалися авторизацією, до моменту постановки карти в топ лист платіжною системою, а у випадку підключення до послуги «Екстремальні кошти» - також на протязі часу блокування платіжної карти. Клієнт зобов»язаний підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону та інші контактні дані, що маються в розпорядженні Банку. Представником відповідача клопотання про зменшення розміру неустойки не заявлялось. В свою чергу, представником відповідача подано до суду письмову заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Проте, суд вважає дане клопотання не обґрунтованим. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання . Таким чином, суд вважає, що позивачем не пропущено строки позовної давності при зверненні із даним позовом до суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved