Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

25.06.2019 до Дзержинського районного суду м. Харкова від Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди в розмірі 29\~352 грн 52 коп.; судові витрати у розмірі 1 921 грн 00 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 25.12.2015 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля Лексус, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з постановою Дзержинського районного\~суду м.\~Харкова від 29.01.2016, особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП, є водій [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ7552240). Потерпілий [PERSON] \~звернувся до\~МТСБУ із\~повідомленням про\~ДТП,\~у зв`язку\~з чим\~МТСБУ сплатило\~на користь\~потерпілої особи\~страхове відшкодування\~в сумі\~29\~352 грн 52 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 02.02.2016, Звіту № 242 від 29.01.2016, Наказів № 4362 від 30.05.2016, № 5110 від 23.06.2016, Довідок № 1 від 24.05.2016, № 2 від 16.06.2016, Акта виконаних робіт від 15.02.2016. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 29 352 грн 52 коп. Позивач відшкодував завдані [PERSON] збитки внаслідок ДТП у розмірі 29 352 грн 52 коп., на підставі платіжних доручень № 4362рв від 31.05.2016, № 5110 від 24.06.2016. У зв`язку з тим, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 позовну заяву направлено за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області. 06.09.2019 справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.09.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 11.10.2019. 11.10.2019 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. 14.11.2019, 17.12.2019, 04.02.2020 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Сечко С. В. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 622256, полісу №\~АІ/7552240 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.01.2015, транспортний засіб "Lexus ES 300", реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , належить [PERSON] (а. с. 12, 18). Згідно заяви від 02.02.2016, повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду від 30.12.2015, посвідчення водія на ім`я [PERSON] , полісу №\~АІ/7552240\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів від\~31.01.2015[PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 25.12.2015 (а. с. 9-12, 17). Постановами судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2016, від 04.05.2016, від 10.12.2019, довідкою № 83481711 про дорожньо-транспортну пригоду від 25.12.2015, від 04.05.2016 встановлено, що 25.12.2015 [PERSON] порушив вимоги пункту 10.2 Правил дорожнього руху, чим спричинив матеріальні шкоду, внаслідок пошкодження транспортного засобу "Lexus ES 300", реєстраційний номер [NUMBER] . (а. с. 5-8, 138-140). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 242 від 29.01.2016, ремонтної калькуляції № 242/2015 від 29.01.2016, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля "Lexus ES 300", реєстраційний номер [NUMBER] , 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка відбулася 25.12.2015 складає 28 352 грн 52 коп. (а. с. 19-26, 27-32, 40). Вартість проведеної оцінки експертом [PERSON] , на підставі доручення ФОП [PERSON] склала 1000 грн 00 коп. (а. с. 41). Згідно наказів Моторного (транспортного) страхового бюро України № 4362 від 30.05.2016, №\~5110 від 23.06.2016 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, довідок № 1 від 24.05.2016, № 2 від 16.06.2016 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, платіжних доручень № 4362рв від 31.05.2016 та № 5110 від 24.06.2016, вбачається, що відповідно ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі довідок № 1 від 24.05.2016, № 2 від 16.06.2016, про розмір відшкодування шкоди [PERSON] сплачено 29\~352 грн 52 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 44-49). Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Представником позивача [PERSON] С. В. надані докази існування між Моторним (транспортним) страховим бюро України та відповідачем [PERSON] правовідносин у зв`язку з виникненням у Моторного (транспортного) страхового бюро України права вимагати від [PERSON] відшкодування витрат, понесених на відшкодування матеріальної шкоди, завданої з вини відповідача власникові "Lexus\~ES\~300",\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] у розмірі 29 352 грн 52 коп. Відповідачем [PERSON] будь-яких доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування не надано. За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 29 352 грн 52 коп., яка складається з страхового відшкодування. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved