Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третьої особи - ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №2, служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва про визнання права користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В позові позивач зазначила, що наймачем однокімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 13,9 кв.м. з 1989 року була її троюрідна тітка [PERSON]. Вона була одинокою людиною, часто хворіла і потребувала стороннього догляду, у зв'язку з чим вона разом зі своїм сином [PERSON] у грудня 2002 року переїхала до тітки та почала постійно проживати за вищевказаною адресою, оскільки єдиними людьми на яких [PERSON] могла розраховувати була родина позивача. Вона разом з [PERSON] проживала однією родиною, проводили ремонт у квартирі, сплачували комунальні та інші послуги. В 2006 році у позивача народився син - [PERSON], який також постійно проживає з дня народження в спірній квартирі. У зв'язку з чим її родини вселилися в спірну квартиру не самовільно, а з дозволу відповідального квартиронаймача, яка виявила бажання проживати з ними однією родиною, вважала її своєю онукою та виявила бажання залишити свою квартиру позивачу та її дітям. Рішенням суду від 11.10.2010 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування спірною квартирою. Спірна квартира є єдиним та постійним місцем проживання позивача та її дітей, іншого житла не має, позивач сплачує комунальні та інші платежі по утриманню квартири, провела капітальний ремонт, тому вважає, що вона та її діти набули право користування спірною квартирою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, підтвердив викладені обставини, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити, у зв'язку з їх безпідставністю. В судове засідання представники третіх осіб не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] не приватизована, не службова, належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва і перебуває на балансі ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №2. Відповідальним квартиронаймачем вказано вище квартири була [PERSON], яка була зареєстрована у спірній квартирі з 1989 року. З грудня 2002 року позивач, разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], з дозволу і за волевиявленням наймача спірного житлового приміщення [PERSON] вселилась в нього на правах члена сім'ї наймача, з цього часу несла всі обов'язки члена сім'ї наймача, передбачені діючим житловим законодавством, доглядала свою троюрідну тітку - наймача спірного житлового приміщення, піклувалась про неї, вела з нею спільне господарство, та виконувала всі обов'язки члена сім'ї наймача, передбачені договором найму житлового приміщення (ст.ст. 66, 67, 177 ЖК України): сплачувала квартирну платню та за комунальні послуги, робила ремонт спірного житлового приміщення. У 2006 році у позивача народився син - [PERSON], який з дня народження також проживає у спірної квартирі. Ці обставини підтверджені в судовому засіданні копіями наданих розрахункових книжок про оплату квартплати та інших комунальних послуг, квитанцій, довідками КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №6" проте, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] та перебувають на обліку, довідкою Миколаївської ЗОШ №65 та Миколаївської гімназії №4, які знаходяться за адресою : [ADDRESS], згідно яких [PERSON], [INFO] з 01.09.2003 року по теперішній час навчається у зазначений навчальних закладах. Користування позивачем та її неповнолітніми дітьми спірним житловим приміщенням без відповідної реєстрації відбувається за тих причин, що [PERSON] в силу похилого віку та незадовільного стану здоров'я, не оформила реєстрацію позивача в спірному житловому приміщенні. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2010 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та судом встановлено, що вона в 2003 році виселилась в вищевказаної квартири. Позивач та її син [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS], але згідно акту від 05.06.2014 року, за вказаною адресою не проживають з 2001 року. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного чи громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Крім того, з роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України про здійснення правосуддя" вбачається, що наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для відмови в праві користування житловим приміщенням особі, яка проживала чи вселилася туди як член сім'ї наймача. Відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули право користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачка та її неповнолітні діти на теперішній час іншого житла не мають, суд вважає, що, не зважаючи на відсутність письмового волевиявлення наймача та реєстрації позивача та її дітей в спірному житловому приміщенні, їх в силу ч.2 ст. 64 ЖК України слід визнати членами сім'ї наймача, закріпивши за ними право постійного користування спірним житловим приміщенням. Суд критично ставиться до заперечень відповідача, оскільки вони протирічать матеріалам справи та ним не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень.

Outcome: approved