Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У травні 2018 року ПАТ «Європейський «Страховий Альянс» в особі Київської дирекції звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в порядку суброгації в сумі 35 156,38 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02 вересня 2015 року між КД ПАТ «Європейський Страховий Альянс» та [PERSON] був укладений договір страхування №38616, згідно умов якого передбачено страхування транспортного засобу "JEEP PATRIOT", д.н.з. [NUMBER] на суму 350 000,00 грн.. Відповідно до вимог ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або повноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. На адресу позивача 27 січня 2016 року подано повідомлення (заява) про подію з транспортним засобом з вказанням інформації про настання 25 січня 2016 року події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Так, 25 січня 2016 року, о 14.30 год. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у позивача автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року [PERSON] було визнано винним в порушенні п.10.2 ПДР України та притягнуто то адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. в доход держави. Згідно висновку №067/16 експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, який складено 05 лютого 2016 року судовим експертом [PERSON], вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER] становить 48 355,70 грн. На підставі страхових актів від 10 лютого 2016 року та 29 березня 2016 року, зазначеного висновку №067/16 від 05 лютого 2016 року, заяви про виплату страхового відшкодування від 27 січня 2016 року, рахунку №211632151 від 02 лютого 2016 року, акту виконаних робіт №1600114323 від 11 квітня 2016 року, платіжних доручень від 11 лютого 2016 року та 23 березня 2016 року позивачем було сплачено страхове в відшкодування у розмірі фактичних витрат у сумі 35 156,38 грн. Розмір позовних вимог страхового відшкодування до відповідача розраховувався на підставі фактичної сплати страхового відшкодування та становить 35 156,38 грн. Враховуючи викладене, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, яка просила справу розглянути без її участі та відповідача, який, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 25 січня 2016 року приблизно о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], при виїзді з СТО по вул. Центральній на вул. Садову 93 в м. Києві не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР України. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. На момент ДТП автомобіль [NUMBER], був застрахований у КД ПАТ «Європейський Страховий Альянс» на підставі договору страхування №38616, укладеного з [PERSON] Водій пошкодженого транспортного засобу, [PERSON] 27 січня 2016 року звернувся до ПАТ «Європейський Страховий Альянс» із повідомленням про подію з транспортним засобом (ТЗ). Згідно висновку №067/16 експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, який складено 05 лютого 2016 року судовим експертом [PERSON], вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER] становить 48 355,70 грн.. На підставі страхових актів від 10 лютого 2016 року та 29 березня 2016 року, зазначеного висновку №067/16 від 05 лютого 2016 року, заяви про виплату страхового відшкодування від 27 січня 2016 року, рахунку №211632151 від 02 лютого 2016 року, акту виконаних робіт №1600114323 від 11 квітня 2016 року, платіжних доручень від 11 лютого 2016 року та 23 березня 2016 року позивачем було сплачено страхове в відшкодування у розмірі фактичних витрат у сумі 35 156,38 грн. Відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст. 22.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не ; встановлений законом. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 35 156,38 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved