Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

03 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. У заяві вказав, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 грудня 1993 року, придбали у спільну сумісну власність майно загальною вартістю 79800грн., у тому числі автомобіль [NUMBER], ноутбук, автозарядний пристрій, електрозварювальний апарат, дертимолку, чотири корови, телицю та бичка. За припинення спільного проживання розділити вказане майно за взаємною згодою не можуть. У судовому засіданні позивач просив виключити з переліку спільного майна подружжя двох корів клички - Ласуня та Калина, вказавши, що відповідачка розпорядилася великою рогатою худобою за його згоди в інтересах сім"ї. Наполягав на присудженні йому автомобіля [NUMBER], електрозварювального апарату, дертимолки, корови Монета, бичка Барон. Відповідачка позовні вимоги визнала частково. Просила виключити з перілку спільного майна подружжя ноутбук, який вони з чоловіком придбали у 2011 році та подарували доньці для забезпечення навчального процесу, тобто попередньо розпорядилися цим майном за взаємною згодою. При поділі майна бажала б отримати двох корів Янку та Монету, телицю Марту і дертимолку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 1993 року, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №128367, виданого на підставі актового запису №3, вчиненого у Книзі реєстрації одружень Виконавчого комітету Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5). Згідно заявленого переліку, який сторони погодили, у їх спільній сумісній власності подружжя перебувають автозарядний пристрій ціною 1000грн., електрозварювальний апарат вартістю 3000грн., дертимолка за 1500грн., дві корови Янка та Монета кожна ціною 12000грн., телиця Марта вартістю 8000грн., бичок Барон за 1500грн. Сторони погодили вказану вартість об"єктів спільного майна. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (п.22 Постанови ПВСУ від 21 грудня 2014 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Згідно п.23 Постанови ПВСУ від 21 грудня 2014 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.З ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту). За правилами ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, ящо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторонами не повідомлено суду про визначення іншого розміру часток домовленістю між ними чи про укладання шлюбного договору. Також судом не встановлено обставин, що мають істотне значення, на те, щоб відступити від засади рівності часток. Виходячи з засад рівності часток сторін у майні подружжя частка позивача та відповідачки у грошовому вираженні складає по 19500грн. При визначенні об"єктів майна, що передається у власність кожного з бувшого подружжя, суд враховує заявлені вимоги кожного з них про виділення їм у власність конкретного майна, його вартості, потреби сторін, призначення складових спільного майна, їх вартості та місця знаходження. Суд враховує, що обидві сторони у справі мають можливість та утримують підсобне господарство, зарядний пристрій та електрозварювальний апарат використовуються за призначенням позивачем. На підставі викладеного, суд ухвалює про виділення [PERSON] корови Монета вартістю 12000грн., бичка Барон за 1500грн., електрозварювального апарату по ціні 3000грн., зарядного пристрою вартістю 1000грн., дертимолки за 1500грн., загальною вартістю 19000грн.; [PERSON] корови Янка вартістю 12000грн., телиці Марта вартістю 8000грн., усього на 20000грн. За свідступлення від рівності часток у спільному майні у грошовому вираженні, суд ухвалює про стягнення з відповідачки на користь позивача 500грн. компенсації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач заявив вимогу про включення до переліку спільного майна подружжя автомобіля марки ВАЗ 2101 номерний знак 359-92ХО. При цьому, суду надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, по якому він належить [PERSON]. Знаходження у позивача реєстраційного документу на транспортний засіб не є доказом переходу права власності. За ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідачка ствердила, а позивач визнав, що заявлений до поділу ноутбук вони придбали у 2011 році та подарували доньці, що знайшло підтвердження у судовому засіданні її показаннями. Тобто має місце попереднє розпорядження спільним майном подружжя за взаємної згоди. За встановленого, суд виключив з обсягу спільного майна сторін транспортний засіб та комп"ютерну техніку. За клопотанням позивача, суд не вирішує, в порядку ст.88 ЦПК України, про розподілення судових витрат.

Outcome: partial