Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (АТ КБ "ПРИВАТБАНК") подано в суд позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору без номера від 17.01.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При підписанні заяви на отримання кредиту відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку або інший інтернет/SMS-ресурс, зазаначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил, які розміщені на офіційному сайті, позивач публічно пропонує невизначеному колу осіб отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його. Позивач вказує, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, згідно з якими обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Пунктами 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Пунктом 2.1.1.12.1 договору передбачено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Банк нараховує проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті httрs://ргіvаtbаnk.uа. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежу по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф 250 грн. + 5% від суми позову. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15.08.2019 року має заборгованість в сумі 12 346,48 грн., з яких: 5 120,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1045,07 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 4 917,24 грн. - пеня за прострочення зобов`язання, 200 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована складова), 564,12 грн.- штраф (процентна складова). У позові вказано, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі. На підтвердження викладених у позові обставин позивачем надано розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника, витяги з «Тарифів банку», «Умов та правил надання банківських послуг». Не погоджуючись з позовом пердставник відповідача [PERSON] адвокат Москалюк О.О. подала суду клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву, клопотання про витребування доказів по справі, які ухвалою суду від 06.02.2020 року задоволено, та відзив на позовну заяву, в якому вказує, що 17.01.2007 року, з метою отримання банківських послуг, відповідачем було підписано заяву на тримання кредиту в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а не на суму 2 900 грн., як це зазначає у позові позивач, що підтверджується заявою відповідача, яка додана позивачем до позовної заяви. Про отримання суми кредиту в розмірі 2 900 грн. відповідач жодних заяв не писав. Також відповідач не давав жодної згоди і на зміну суми кредитного ліміту. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У заяві позичальника від 17.01.2007 року процентна ставка не зазначена. У ній також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки і пені, штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Проте, позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, окрім тіла кредиту, також безпідставно просить ще стягнути пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ресурс: архів «Умов та правил надання банківських послуг» розміщених на сайті: httрs://ргіvаtbаnk.uа/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними підписуючи заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки, пені, штрафів, та, зокрема, у зазначеному в документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Кредитний договір повинен містити всі істотні умови, встановлені законом і узгоджені сторонами та підтверджені підписами сторін. Підписана відповідачем заява не містить відповідних умов кредитного договору, у вказаній заяві відсутні відомості про розмір кредиту, лише сума кредитного ліміту в розмірі 1000 грн. До позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання заяви 17.01.2007 року відповідач був ознайомлений саме з тими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Умовами та правилами надання банківських послуг». Також суду не надано документальних підтверджень, що розрахунки заборгованості за договором б/н від 17.01.2007 року, які долучено до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувався відповідач, оскільки не містять посилань на відомості за допомогою яких можна ідентифікувати боржника, зокрема, посилань на номер банківського карткового рахунку. Крім того, у відзиві вказано, що 14.11.2019 року відповідачем було сплачено 4 900 грн., 23.11.2019 року сплачено 3 000 грн., на погашення заборгованості від 17.01.2007 року. Відповідач особисто зверталась у відділення банку з проханням надати й виписку з її рахунку, рахунку заборгованості за її рахунком, квитанцій на підтвердежння внесених у листопаді платежів, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що програмна система банку не може надати таку інформацію через прострочену заборгованість. Тому представник відповідача звернувся до суду з відповдіним клопотанням про витребування доказів. Враховуючи наведене в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить відмовити повністю. Представник позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Ванжа Н.В. надіслав на адресу суду відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 17.01.2007 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 2 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яка підтверджує те, що позичальник ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку». Укладення договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком «Умов та Тарифів». Зміст кредитного договору в даному випадку зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг, правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином між банком та позичальником укладено договір у письмовій формі. Між сторонами були вчиненні усі необхідні дії, що вказують на укладення двостороннього кредитного договору, складовими якого є заява, умови, правила та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис позичальника в заяві. У даній заяві вказано, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банкеівських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування платіжними картками, розташованими на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Представник вказує, що позичальнику банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді. Погашаючи заборгованість по кредиту відповідач прийняв умови договору та погодився з ними. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 17.01.2007 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3% (36% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку. Представником позивача суду виписку з карткового рахунку, де, на думку представника, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Представник позивача вказує, що виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. У відповіді на відзив вказано, що позивач надав докази, на підтвердження того, що позивач розумів, ознайомився та був згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування, а саме, копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, виписка по рахунку. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3.), що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. Представник вказує, що банком буде підготовлено та напрвлено до суду уточнену позовну заяву із урахуванням погашень заборгованості, здійснених відповідачем після подачі позову. Враховуючи викладене, представник позивача просить задовольнити уточнені позовні вимоги банку в повному обсязі. 18.03.2020 року від представника позивача Савіхіної А.М. на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій, зокрема, представник позивача вказує, що у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 19.02.2020 року має заборгованість в сумі 6 186,86 грн., з яких: 231,17 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 5 184,89 грн. - заборгованість по пені; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована складова), 564,12 грн.- штраф (процентна складова). У позові вказано, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі. На підтвердження викладених у позові обставин позивачем надано розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника, витяги з «Тарифів банку», «Умов та правил надання банківських послуг», копію документа, що посвідчує особу відповідача. В судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи не прибули. Відповідач [PERSON] подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. У заяві вказано, що кошти, які вона отримала в банку, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок вона повернула, тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Д ослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 17.01.2007 року [PERSON] [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , підписано заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», що складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна ", номер картки [NUMBER] (а.с. 95). Вказана заява містить відомості про базову відсоткову ставку, 36% з розрахунку 360 днів в році, строк дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії карти, порядок погашення заборгованості, а саме, щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Іншиих відомостей про те на яких умовах повинно було здійснюватись кредитування відповідача заява не містить. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за договором №б/н від 17.01.2007 року станом на 19.02.2020 року виникла заборгованість: 6 186,86 грн., з яких: 231,17 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 5 184,89 грн. - заборгованість по пені; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована складова), 564,12 грн.- штраф (процентна складова) (а.с. 209). У заяві позичальника від 17.01.2007 року відсутня домовленість сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Позивач стверджує, що заявою [PERSON] підтверджується той факт, що вона був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, зокрема, й щодо стягнення неустойки (штрафів, пені) та щодо нарахування штрафів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування.До кредитного договору банк надав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», які не містять підпису відповідача, яким би підтверджувався той факт, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» мав на увазі і розумів відповідач, підписуючи заяву, та відповідно чи брав він на себе викладені у них зобов`язання., На підтвердження своїх вимог позивачем до матеріалів справи долучено виписка по картковому рахунку; витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору, внутрішньобанківський наказ про затвердження Умов та Правил надання ббанківських послуг, довідку про зміну умов кредитування, довідку про видані клієнту картки. Виписка за договором без номера відображає операції по всіх карткових рахунках, які отримала [PERSON] , в період з 05.01.2007 року по 27.12.2019 року, а не за кожною окремо, що разом з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , не можуть бути належними доказами, що відображають заборгованість за кредитним договором без номера від 17.01.2007 року, укладеним між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] , відповідно до заяви. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяги з Тарифів та з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, а також відповідальність у вигляді сплати процентів, неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови договору. У заяві від 17.01.2007 року відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Надані банком «Довідка про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті https://privatbank.uа/terms/, які містяться в матеріалах справи, визнавалась відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більше того вказані документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору без номера від 17.01.2007 укладеного шляхом підписання заяви між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] про отримання кредитного ліміту в сумі 1000 гривень. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в «Умови та правила» споживчого кредитування. Відповідні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) та постанові Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17, і не спростовані позивачем при розгляді вказаної справи. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 січня 2018 року (справа №161/16891-15-ц), виконаний банком розрахунок не є належним доказом, який доводить обгрунтованість вимог банку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Таким чином, доказом наявність боргу позичальника перед банком є наявні у справі належним чином оформленні первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку. У першу чергу це первинні документи щодо видачі коштів, оскільки вони є основною підставою для розрахунків, порядок яких визначається кредитним договором. Вказані первинні документи повинні складатись на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України, та містити обов`язкові реквізити, значення яких повинні відповідати договірним умовам. Відповідно до Постанови Правління НБУ №566 від 30.12.1998 року "первинні документи", які не містять реквізитів, є недійсними і неможуть бути підставою бухгалтерського обліку, а відповідно неможуть підтверджувати суму кредиту. Встановити, чи відповідає оформлення надання кредиту умовам договору та/або нормативним вимогам можливо за результатами відповідних експертиз, які у даній справі не призначались. Таким чином позивач не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») наявності заборгованості у відповідача перед банком. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, взадоволенні позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 17.01.2007 року станом на 19.02.2020 року в розмірі 6 186,86 грн. слід відмовити повністю. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі статей 11, 13, 16, 509, 510, 526, 626-628, 638, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed