Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду збільшивши свої позовні вимоги, з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з відповідача на їх користь суму недонарахованої індексації заробітної плати, за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а саме в користь [PERSON] сумі 1644, 31 грн., в користь [PERSON] в сумі 956,71 грн. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що\~ працюють в Дрогобицькій міській поліклініці. Починаючи з січня 2015 року і по грудень 2015 року їм не виплачується індексація заробітної плати, незважаючи на їхні усні та письмові вимоги. Відповідач мотивує свою відмову відсутністю відповідного фінансування. Однак вказує, що в грудні 2015 року позивачам було виплачено частину поточної індексації заробітної плати за сім місяців 2015 року (з січня по липень). З такими діями відповідача позивачі не погоджуються, вважають їх незаконними та такими, що порушують конституційне право на працю, що включає, зокрема, можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується; гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, а також право на належні умови праці, своєчасне одержання винагороди. Також вказують, що позивач [PERSON] працював у 2015 році на посаді завідувача відділення з окладом 0,50*2062,00 грн. та на посаді лікаря- отоларинголога з окладом 0,50*2062,00 грн., а позивач [PERSON] - на посаді лікаря-травматолога з окладом 2062,00 грн. Обоє мають 14 тарифний розряд. Позивач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Представники відповідача [PERSON]Я та [PERSON] в судове засідання зявилися, позовні вимоги заперечили, вказавши що індексацію визнають у тій сумі, яка була ними надана. Просили в позові відмовити, оскільки коштів на виплату індексації немає. Вислухавши пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч.2 цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. З копії довідки про доходи за 12 місяців роботи у 2015 року вбачається, що [PERSON] працює в Дрогобицькій міській поліклініці на посаді лікаря-отоларинголога та перебував завідувачем відділення отоларингології на половину ставки по кожній із посад (а/с 6, 20, 47-48). З копії довідки про доходи за 12 місяців роботи у 2015 року вбачається, що [PERSON] працює в Дрогобицькій міській поліклініці на посаді лікаря-травматолога (а/с 4, 46). Відповідно до ст. 95 КЗпП України та ст. 34 Закону України „Про оплату праці заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Відповідно до ст. 3-5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» загальне правило визначення суми індексації заробітної плати: «[PERSON] індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків» із визначенням базового місяця для кожного працівника індивідуально. Для визначення базового місяця співробітника існує два підходи: 1. у разі, коли за весь час роботи на підприємстві співробітникові жодного разу не підвищувався посадовий оклад, тоді для такого співробітника, базовим вважають місяць, що передує місяцю його прийому на роботу. 2. у разі, коли зарплата працівника підвищувалася (розмір підвищення окладу не має значення), то базовим вважають місяць, в якому відбулося таке підвищення. Судом встановлено, що останнім базовим місяцем для нарахування індексації [PERSON] та [PERSON] є 01.12.2015 року, оскільки 14 тарифний розряд останній раз підвищувався саме в грудні 2015 року. Оклад [PERSON] становить 2693, 00 грн. по обох посадах у відповідності до довідок про нарахування заробітної плати, який був підвищувався у вересні та у грудні 2015 році, в зв»язку з чим і змінювася базовий місяць (а/с 6, 20, 47-48). Такаж сума останнього окладу і у позивача [PERSON] відповідно до довідок про нарахування заробітної плати (а/с 4,46). Розраховуючи суму індексації заробітної плати, судом береться до уваги індекс споживчих цін, згідно офіційних даних Державної служби статистки, станом на час ухвалення рішення суду та висвітлених у офіційному видані «Урядовий кур»єр». Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015р." установлено мінімальну заробітну плату у 2015 році у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 7,29 гривні, з 1 вересня - 8,29 гривні. При цьому розраховуємо нову фіксовану суму індексації станом за вересень 2015 року, оскільки в цей місяць відбулося збільшення розміру окладу позивачів і вересень 2015 року стає базовим, а тоді за грудень, який теж стає базовим місяцем у зв»язку із збільшенням посадового окладу: Враховуючи, що позивач [PERSON] перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 01.04.2015 року по 04.04.2015 року відповідно до наказу № 34 від 31.03.2015 року (а/с 57), у черговій відпустці з 13.07.2015 по 31.07.2015 року (19 кал.днів) відповідно до наказу № 65 від 17.06.2015 року (а/с 58), грошові кошти отримані за ці періоди не підлягають індексації (а/с 49). Враховуючи, що позивач [PERSON] перебував у черговій відпустці з 10.08.2015 по 10.09.2015 року (31 кал.днів) відповідно до наказу № 76 від 06.07.2015 року (а/с 52), грошові кошти отримані за ці періоди не підлягають індексації (а/с 49). Беручи до уваги все вище викладене, сума індексації позивача [PERSON] та [PERSON] становить по 4690,53 грн. без врахування податків, з якої [PERSON] у грудні уже виплачено 3046,22 грн без врахування податків та зборів, [PERSON] 3733, 82 грн., а тому позивачам необхідно нарахувати та виплатити суму залишку, яка становить для [PERSON] 1644, 31 грн. та для [PERSON] 956,71 грн. На підставі п. 20 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до ст. 237 - 1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до вимог\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою\~щодо неї самої, а також\~\~у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.\~\~ Згідно абзацу 5 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 24.12.1999 року за №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимогу про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є, відповідно, обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно ж до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Outcome: approved