Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, між нею та рідним дядьком - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є рідною племінницею померлого [INFO] [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] Російської Федерації. Після смерті дядька заявниця звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, проте в усній формі отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки на підтвердження родинного зв`язку з померлим, не було надано відповідних документів, а також свідоцтва про смерть дядька. Померлий [PERSON] був рідним братом батька заявниці [PERSON] , який помер [INFO] , проте свідоцтво про народження дядька у заявниці відсутнє, що позбавляє її можливості отримати свідоцтво про його смерть та звернутися до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини. Заявник у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заявника [PERSON] , звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, просив долучити до матеріалів справи довідку про народження [PERSON] від 23 липня 2019 року та копію довіреності від 12 травня 2016 року, якою останній уповноважує [PERSON] , подарувати [PERSON] належну йому на праві приватної власності квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, також надала інформаційну довідку відповідно до якої актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей відносно [PERSON] , [INFO] в архіві відділу не виявлено. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю заявника у письмових поясненнях підтвердила, що [PERSON] , [INFO] , який проживав у м. Хотьково Сергійєво-Посадського району Московської області Російської Федерації та помер [INFO] є рідним дядьком [PERSON] та рідним братом батька заявниці [PERSON] , померлого [INFO] . Також долучила до матеріалів справи копії сімейних фотографій, які містять відомості про родинні відносини осіб. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно Листа Верховного Суду України від 01 лютого 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] записані батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 березня 1977 року РАГС м. Добропілля Донецької області. Батьками [PERSON] , [INFO] уродженця с. Алмазна Кадіївського району Луганської (Ворошиловоградської) області, записані [PERSON] , 1918 року народження (національність - українець) та [PERSON] , (національність - росіянка), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 березня 1949 року. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області 26 лютого 1998 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 35. Батько заявниці, [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець с. Алмазна Кадіївського району Луганської області, помер [INFO] у віці 70 років, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке було видано Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 81. З копії паспорта № [NUMBER] виданого Хотьковським відділом міліції Сергійево-Посадського УВС Московської області 16.04.2003 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Брянка Кадіївського району Ворошиловоградської області вбачається, що останній був зареєстрованим по [ADDRESS] з 21 грудня 1978 року. Згідно інформаційної довідки начальника Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 16.31-25-2829 від 16.07.2019 року, за результатами перевірки Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про народження [PERSON] , [INFO] - не виявлено. Представником заявника долучено до матеріалів справи копію довідки про народження № 405 виданої 23 липня 2019 року органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України - відділом РАГС Брянківського міського управління юстиції у Луганській області, відповідно до якої у відділі мається актовий запис № 179 від 11 червня 1948 року складений відділом ДРАЦС реєстраційної служби Брянківського міського управління юстиції у Луганській області про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані [PERSON] , (національність - українець) та [PERSON] (національність - росіянка). Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, м. Брянка Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до частини 2, 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Втім, згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Також, до матеріалів справи долучено копію довіреності № 50 АА 7730114 від 12 травня 2016 року, засвідченої нотаріусом м. Хотьково Сергійево-Посадського нотаріального округу Московської області, якою [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Брянка Кадіївського району Ворошиловоградської області, громадянин РФ, паспорт № [NUMBER] виданий Хотьковським відділом міліції Сергійево-Посадського УВС Московської області 16.04.2003 року, код підрозділу 503-101. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] уповноважує [PERSON] , [INFO] подарувати [PERSON] належну йому квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] а також копії сімейних фотографій, які містять відомості про родинні відносини осіб. Беручи до уваги вищевикладене, аналізуючи усі досліджені судом докази у їх сукупності, пояснення свідка, якому достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником, суд приходить до висновку про те, що померлий [PERSON] , [INFO] є рідним дядьком [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved