Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки, третьої особи про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дончки [PERSON] , мотивуючи свою вимогу тим, що [PERSON] є донькою позивачки.На даний час [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно двох старших дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації Позивачку призначено опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Відповідач по справі - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, мати не відвідувала її вдома, в дитячому дошкільному закладі, у СЗШ № 20. Вона самоусунулась від виконання батьківських обов"язків, а тому просить позов задоволити. Позивача в судове засідання не з"явилась, однак подала на адресу суду заяву в якій просила позовні вимоги задоволили.. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, не повідомивши суд прчини своєї неявки. Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак направила на адресу суду клопотання, у якому вказує, що позовні вимоги підтримує. Позов просить задовольнити, справу слухати у відсутності її представника. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , не з`явився в судове засідання без поважних причин, повідомлення причин , не подав відзив , а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З свідоцтва про народження дитини [PERSON] вбачається, що батьком дитини є [PERSON] та відповідачка [PERSON] є її матір`ю. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 10.03.2017р. в справі № 444/2796/16-ц, провадження № 2-о/444/5/2017 мою дочку [PERSON] , [INFO] . було визнано безвісно відсутньою з 01 серпня 2015р. З Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17.04.2019р. вбачається, що було скасоване рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.03.2017р. у зв`язку з повідомленням начальника Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про те, що відоме теперішнє місце перебування відповідачки - [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно двох старших дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.05.2013р. Згідно Розпорядження № 60 від 26.02.2015р. голови Жовківської районної державної адміністрації Позивачку [PERSON] призначено опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 826 від 30.07.2015р. виконавчого комітету Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області - гр. [PERSON] , [INFO] з червня 2015р. в [ADDRESS] не проживає. Згідно висновку за № 02-29/909 від 08.07.2019р. Жовківської районної державної адміністрації (як органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] : дитина [PERSON] відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 12.12.2014р. відібрана від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Мати неналежно виконувала батьківські обов`язки, проживала у приміщенні з антисанітарними умовами, засобами гігієни та продукти харчування були відсутні. Після відібрання дитину передано під опіку бабці [PERSON] . У червні 2015р. [PERSON] припинила підтримувати зв`язок з близькими, здоров`ям та розвитком дитини не цікавилась тощо. З часу виявлення [PERSON] на зв`язок із своїми близькими не виходила, участі у вихованні дочки не брала, не цікавилась її життям та здоров`ям, жодної матеріальної допомоги не надавала. Враховуючи наведене, Жовківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] Згідно характеристики на ученицю СЗШ № 20 - [PERSON] , виданої директором школи: [PERSON] дуже рухлива, здібна учениця. На уроках завжди уважна, має довільну зорову пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Читає добре, рахує вільно, розв`язує задачі з допомогою вчителя. Охайна у веденні зошитів та ставленні до шкільного приладдя. Користується повагою однокласників. Бабуся проявляє інтерес до навчання дівчинки, відвідує батьківські збори. Мама дитини жодного разу у школі не була, не займається вихованням дочки. Таким чином, судом встановлено, що у Відповідачки не вбачається бажання приймати участь у вихованні, утриманні дочки [PERSON] , підвищенні рівня їх знань та оздоровлення дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідачка без поважних причин не виявляє щодо своєї дочки батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому її слід позбавити батьківських прав. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідачки в користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] ..

Outcome: approved