Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, що завдана скоєнням ДТП. Свої вимоги мотивує тим, що 07 лютого 2019 року о 15.55 годин, водій [PERSON] , керуючи ав\-томобілем марки ВАЗ-21093 р/н [NUMBER] , рухаючись у місті Одеса на вулиці 7-а Пересипська, 9 порушив вимоги п.12.1 і п.13.1 "Правил дорожнього руху" , в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем "Toyota Avensis" р/н [NUMBER] , якій належить на праві власності [PERSON] . В результаті зіткнення автомобіль "Toyota Avensis" р/н [NUMBER] отримав ме\-ханічні пошкодження. Згідно наданої довіреності у випадку спричинення вищевказаному автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] має право одержувати спричинені збитки. Доказом провини [PERSON] в скоєні пригоди є постанова судді Суворовського районного суду м. Одеси Середи І. В. від 24 травня 2019 року та постанова судді Одеського апеляційного суду Цюри Т. В. від 05 листопада 2019 р. З зазначених постанов вбачається, що за допущене правопорушення [PERSON] визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Рішення суду набрало законну чинність. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] заподіяний матеріальний зби\-ток, якій підтверджується складеним ФОП [PERSON] Звітом №1902161 про оцінку ав\-томобіля "Toyota Avensis"р/н [NUMBER] від 20.02.2019 року, згідно якої вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля визначається рівною 21314 ( двадцять одна тисяча триста чотирнадцять ) гривень 54 коп. Вартість оплати за оцінку пошко\-дженого автомобілю складає - 1200 ( одна тисяча двісті ) гривень. Вартість телеграми із запрошенням відповідача на огляд пошкодженого автомобіля експертом складає - 170 (сто сімдесят) гривень 65 коп. Вартість відправлення пошти з заявою на адресу [PERSON] щодо досудового врегулювання складає - 52 (п`ятдесят дві) гривні. Таким чином, разом, вартість нанесеного [PERSON] винуватцем матеріального збитку і понесених витрат складає - 22737 ( двадцять дві тисячі сімсот тридцять сім ) гривень 19 коп., відповідачем в добровільному порядку зазначений збиток не відшкодовано, тому позивач просить стягнути його з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 841 гривень 00 копійок. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2019 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 53,54). Відповідачу направлялись повістки за відомою адресою реєстрації, котрі він отримав (а.с. 56,68). На адресу суду 14 липня 2020 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином. (а.с. 69). Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки справа розглядається з порушенням розумних строків розгляду справи, стороною відповідача також відзиву у встановлений строк за час розгляду справи так і не надано. Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 70). Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд встановив наступні обставини. 07 лютого 2019 року о 15.55 годин, водій [PERSON] , керуючи ав\-томобілем марки ВАЗ-21093 р/н [NUMBER] , рухаючись у місті Одеса на вулиці 7-а Пересипська, 9 порушив вимоги п.12.1 і п.13.1 "Правил дорожнього руху", в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем "Toyota Avensis" р/н [NUMBER] , якій належить на праві власності [PERSON] . В результаті зіткнення автомобіль "Toyota Avensis" р/н [NUMBER] отримав ме\-ханічні пошкодження. Згідно наданої довіреності у випадку спричинення вищевказаному автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] має право одержувати спричинені збитки. (а.с. 17). Доказом провини [PERSON] в скоєні пригоди є постанова судді Суворовського районного суду м. Одеси Середи І. В. від 24 травня 2019 року та постанова судді Одеського апеляційного суду Цюри Т. В. від 05 листопада 2019 р. З зазначених постанов вбачається, що за допущене правопорушення [PERSON] визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с. 5, 8-10). Відповідно ж до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 07 лютого 2019 року о 15.55 годин, є встановленим і доказуванню не підлягає. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] заподіяний матеріальний зби\-ток, якій підтверджується складеним ФОП [PERSON] Звітом №1902161 про оцінку ав\-томобіля "Toyota Avensis"р/н [NUMBER] від 20.02.2019 року, згідно якої вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля визначається рівною 21314 (двадцять одна тисяча триста чотирнадцять ) гривень 54 коп. Вартість оплати за оцінку пошко\-дженого автомобілю складає - 1200 ( одна тисяча двісті ) гривень. Вартість телеграми із запрошенням відповідача на огляд пошкодженого автомобіля експертом складає -170 (сто сімдесят) гривень 65 коп. Вартість відправлення пошти з заявою на адресу [PERSON] що до досудового врегулювання складає - 52 (п`ятдесят дві) гривні. (а.с. 18-40). Таким чином, позивачу не компенсовано матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у загальному розмірі 22737 ( двадцять дві тисячі сімсот тридцять сім ) гривень 19 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, оскільки автомобіль "Toyota Avensis" р/н [NUMBER] , отримав пошкодження, і [PERSON] матеріальна шкода не відшкодована, матеріали справи протилежного не містять, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 841 грн. 00 коп. судового збору, котрі позивач поніс при подачі позову (а.с. 1).

Outcome: approved