Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

В серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що в липні 2020 року від працівників бухгалтерії підприємства, де він працює, дізнався про утримання з його заробітної плати грошових коштів за виконавчим провадженням №62398446 щодо стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 20613,98 гривень. Стягнення грошових коштів проводилось відповідно до постанови приватного виконавця Клименко Р.В. від 13.07.2020 року на підставі виконавчого напису №11733 від 13 травня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Ознайомившись із змістом виконавчого напису №11733 від 13 травня 2020 року, позивач вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року для одержання виконавчих написів нотаріусів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач наголошує, що заявлена відповідачем заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою, оскільки він не погоджується з сумою заборгованості щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса. Також вказує на порушення процедури вчинення виконавчого напису через те, що відповідач не направляв йому письмову вимогу про повернення заборгованості у визначений строк та попередження про початок примусових заходів стягнення заборгованості, хоча таке попередження повинно бути направлено боржникові не менш, ніж за 30 днів до звернення кредитора до нотаріуса за виконавчим написом (п.2.3 глави 16 Наказу «Про затвердження Порядку нотаріальних написів нотаріусами України» від 22.02.2002 року №296/5.). На підстав цього просив виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 13.05.2020 року за реєстровим №11733 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 20613,98 гривень визнати таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1261,20 гривень. Разом із позовом позивачем до суду подане клопотання про забезпечення позову, яке ухвалою суду від 25 серпня 2020 року задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], який видано 13.05.2020 року та зареєстрований в реєстрі за №11733, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 20613,98 гривень. Зупинено дію постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 13 липня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , по виконавчому провадженню №62398446. Ухвалою від 21 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою від 15 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Конуп І.М. у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти винесення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» у судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Третя особа Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» звернулось до Приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису. 13 травня 2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 117335, відповідно до якого у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 20613,98 гривень. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2020 року у Приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] було витребувано копії всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №11733 від 13.05.2020 року. Проте ухвала суду залишилась на виконаною та витребувані документи представлені не були. Також встановлено, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 23 липня 2020 року № 10 на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 09 лютого 2005 року за № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції України від 07.08.2020 № 2691/5. Нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] з 18.08.2020 припинено згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2020 № 983/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON]». З наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» звернулося до приватного виконавця Клименко Р.В. із заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріусу №1173325 від 13.05.2020 року. Постановою приватного виконавця Клименко Р.В. серії ВП № 62398446 від 13.07.2020 року за відкритим виконавчим провадженням звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , які він отримує у ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ІЛЛІЧА». При вирішенні спору суд виходить з таких положень законодавства. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли банкам звертатися до нотаріусу для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт 2 взагалі відсутній в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] керувався нечинним та невірним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже діяв в порушення норм частини 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат». Крім того, у ст.88 закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій). З наведених норм законодавства слідує, що окрім надання нотаріусу чітко визначеного законодавством переліку документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника перед банком, другою умовою, передбаченою статтею 88 Закону, є те, що з дня виникнення права вимоги повинно минути не більше 3 років. Натомість в матеріалах судової справи відсутні та не були надані відповідачем та третьою особою - приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] навіть на запит суду будь-які докази, які б свідчили про наявність безспірної заборгованості позивача перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», що давало б законні підстави для видачі нотаріусом виконавчого напису. Тобто відповідач та третя особа, не прибувши в судове засідання та не представивши відзиву та документів в спростування позовних вимог та доведення перед судом своєї позиці не довели законності оспорюваного виконавчого напису. Таким чином, беручи до уваги, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] при вчиненні оспорюваного виконавчого напису допущено порушення вимог статті 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» та помилкове застосування нечинного законодавства (пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172), а також з урахуванням принципу змагальності та обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відсутності доказів на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» на користь [PERSON] суми сплаченого ним судового збору у повному розмірі, а саме по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 840,80 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 гривень.

Outcome: approved