Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС» (далі ПАТ «Страхова група ТАС») звернулось з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що 20.05.2013 року по вул. Леніна в м. Калинівка сталася ДТП за участю двох транспортних засобів: 1) «Ваз», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] (надалі - Відповідач); 2) «Шкода», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (надалі - Потерпілий). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між Відповідачем та Позивачем - був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.04.2013 № АЕ/1760057, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Ваз», номерний знак [NUMBER] (надалі - автомобіль Відповідача). Відповідачем не було повідомлено страховика про настання страхового випадку тому було подано позов про стягнення збитків в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надано суду заяву про розгляд справи у його відсутність наполягав на позовних вимогах в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та не повідомив про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно полісу обов'язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /1760057 від 15.04.2013 року, вбачається, що [PERSON] та ПрАТ «Страхова група ТАС» сторони уклали між собою угоду, де забезпеченим транспортним засобом виступив автомобіль [NUMBER]. Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду від 12.08.2013 року, [PERSON] 20.05.2013 року о 08-10 год. в смт. Калинівка Васильківського району Київської області по вул. Залізничній керуючи транспортним засобом «Ваз 21061» д.н. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Шкода» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим завдав матеріальних збитків. Даною постановою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження згідно Довідки ДАІ, страхового акту № 16190Р/34/2013 від 25.07.2013 р. та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування відшкодування становить 5 150,90 грн. Відповідно до платіжного доручення № 10412 від 02 серпня 2013 року ПрАТ «Страхова група ТАС» виплатило СТО [PERSON] 5150,90 грн. страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України - шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно п.п 33.1.4 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: ... невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Однак, із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змінЗаконом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Дана правова позиція повністю підтримана Верховним Судом України в постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1цс14. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають до задоволення. Оскільки суд задовольняє позов повністю, тому стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved