Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 24570,28 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" на його користь компенсацію втрати частини доходів у зв"язку з невчасною виплатою заробітної плати в сумі 2702,74 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в розмірі місячного заробітку в сумі 8897,60 грн.. В обгрунтування позовних вимог вказує, що він працював в ПАТ "РІВНЕАЗОТ" та звільнився 07 вересня 2018 року. Відповідач невчасно і не в повному обсязі виплачував йому заробітну плату і не провів розрахунок в день звільнення. Так за лютий 2017 року заборгували 4078 грн.41 коп., за березень 2017 року- 1104 грн.21 коп., за квітень - 5282 грн.54 коп., за травень - 5207 грн. 52 коп., за червень - 8897 грн.60 коп., всього заборгованість склала 24570 грн. 28 коп. Крім того, у зв"язку з невчасної виплатою заробітної плати має право на компенсацію втрати частини заробітної плати, яка становить 2702 грн. 74 коп. за період з березня 2017 року по вересень 2018 року. 26 вересня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті без повідомлення сторін. На виконання вимог ухвали відповідачем 16 жовтня 2018 року подано відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати не визнає, вважає їх безпідставними, так як 12 жовтня 2018 року [PERSON] було виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 24570,28 грн. Просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заробітної плати. В іншій частині заперечень не надійшло. Відповіді на відзив та інших клопотань від позивача до суду не надходило. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку задоволити позов частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із відповідачем. 07 вересня 2018 року [PERSON] звільнений на підставі наказу №1859-ВК від 05 вересня 2018 року. Згідно довідки про суми, які належать до виплати при звільненні №2092 від 10.09.2018 року вбачається, що [PERSON] належить до виплати заробітна плата в розмірі 24570,28 грн., в тому числі: за лютий 2017 року - 4078,41 грн., за березень 2017 року- 1104,21 грн., за квітень 2017 року - 5282,54 грн., за травень 2017 року - 5207,52 грн., за червень 2017 року - 8897,60 грн. Відповідно до платіжних доручень № RA38190, RA38191, RA38192, RA38193, RA38194 від 08 жовтня 2018 року та зведених відомостей за лютий-червень 2017 року вбачається, що [PERSON] 12 жовтня 2018 року було виплачено заборгованість по заробітній платі на загальну суму 24570,28 грн. За таких підстав, враховуючи, що заробітна плата позивачу виплачена, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині. Щодо вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати, суд виходив з такого. Статтею 34 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв"язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст.2). Відповідно п. 2, п. 3, п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов"язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. З наданого суду позивачем розрахунку компенсації втрати частини доходів, який не оспорений відповідачем, слідує, що сума компенсації становить 2702,74 грн. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим. Враховуючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем сплати на користь позивача належних йому коштів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів, у зв"язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 2702,74 грн., яка розрахована позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.141 ЦПК України та п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", витрати по спраті судового збору суд покладає на відповідач. На підставі викладеного,

Outcome: partial