Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення порядку спілкування з дитиною. В обґрунтування своїх вимог вказав, що в період з 26.02.2011 року по 22.11.2013 року він та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Київського районного суду міста Полтави, шлюбні відносини припинені. За час проживання у шлюбі народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Починаючи з моменту розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір"ю. Він мав змогу спілкуватися з сином в мережі інтернет, мобільним зв`язком, а також особисто бачитись з сином, коли відповідач дозволяла йому це робити. Останнім часом син проживає з відповідачем фактично за адресою: [ADDRESS] , та досить рідко бачиться з ним. Станом на сьогодні вони не можуть домовитися про порядок спілкування батька з сином. Він не має можливості спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні, проводити з сином свята, дозвілля, відпочивати, організувати його оздоровлення, через суперечки з відповідачем, так як остання не дозволяє зустрічатися з сином або забирати його з собою за місцем його проживання навіть в період канікул. Неодноразові спроби дійти згоди з відповідачем у вирішенні питань щодо спілкування та участі у вихованні дитини не дали позитивних результатів. Право батька на спілкування з сином прямо передбачено чинним законодавством та не може порушуватись. На даний час між сторонами не досягнуто згоди щодо участі у вихованні дитини. Зважаючи на викладені вище обставини, позивач просить суд визначити графік зустрічей зі своїм сином - [PERSON] , [INFO] , наступним чином: кожну другу та четверту неділю кожного місяця з 11:00 години по 15:00 годину, за місцем проживання дитини без присутності матері дитини - [PERSON] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечували, представник позивача зазначила, що позивач працевлаштований, має належний стан здоров"я, не має шкідливих звичок, жодних законодавчих обмежень спілкування батька з дитиною не існує. В судове засідання відповідач не з"явилась по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву не подала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Лохвицької райдержадміністрації в судовому засіданні позовні вимоги зазначені у позові підтримала. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 11.11.2013 року рішенням Київського районного суду м. Полтави розірвано (а.с.13). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 24.06.2011 року (а.с.6). Як вбачається з виконавчого листа виданого на підставі рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.02.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволені, стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] . Стягнення проводити щомісяця, починаючи з 13.01.2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходів ) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку ( а.с. 14-15). Згідно Медичної довідки про проходження обов"язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів виданої КП «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради» Серія 12ЯЯУ № 581395 та довідки № 8988 від 13.09.2019 року, встановлено, що у [PERSON] , [INFO] , на час огляду психічних розладів не виявлено, за наркологічною допомогою в облнаркодиспансер не звертався ( а.с.10-11). Відповідно до характеристики наданої ТОВ «ТАНДЕМ-2002» від 11.09.2019 року № 292, встановлено, що [PERSON] з 02.05.2018 року працює в ТОВ «ТАНДЕМ-2002» на посаді начальника відділу постачання. На данній посаді [PERSON] зарекомендував себе з позитивного боку як комунікабельний, старанний, тактовний, ввічливий та уважний працівник (а.с.12). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Лохвицької райдержадміністрації про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною від 12.02.2020 року № 01-28/407, встановлено, що мати [PERSON] , разом з сином [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , не заперечує проти спілкування батька з дитиною. Враховуючи вищесказане, орган опіки та піклування Лохвицької райдержадміністрації вважає доцільним визначити способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , шляхом зустрічей, які відбуватимуться кожну другу та четверту неділю щомісяця з 11.00 години до 15.00 години. В цей час [PERSON] має право забирати сина з місця проживання матері, повідомляючи при цьому де буде знаходитись дитина і повертати сина за місцем проживання матері у визначений час. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , та його вихованні. Остаточне вирішення питання щодо часу спілкування батька з дитиною залишити за судом (а.с.64-65). Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави- учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно достатті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення порядку спілкування з дитиною є законні та обґрунтовані. Під час розгляду справи суду не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своєю дитиною служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, має рости під опікою і відповідальністю обох батьків. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу зустрічей батька з дитиною, суд, з урахуванням, інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, а також приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Лохвицької райдержадміністрації, де відповідач не заперечує проти спілкування батька з дитиною, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved