Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом (який в подальшому доповнила) до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року народилася [PERSON], матір"ю якої є [PERSON]. Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2012 [PERSON], [INFO] відібрано від її батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Починаючи із серпня 2012 року малолітня [PERSON] проживає із своєю бабусею [PERSON] в [ADDRESS]. Мати дитини - [PERSON] проживає окремо від дитини, не займається її вихованням, не відвідує та матеріально не утримує її, дитина повністю знаходиться на утриманні бабусі [PERSON] Згідно розпорядження Заставнівської РДА Чернівецької області № 366 від 09.09.2012 над [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном бабусю [PERSON] Виконавчий комітет Чуньківської сільської ради Заставнівського району 18.02.2016 прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітньої доньки- [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідно до сімейного законодавства батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та заяву про збільшення позовних вимог, а саме щодо стягнення аліментів із [PERSON] підтримали повністю, обгрунтували вищенаведеним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, оскільки повідомлялася про дату і місце судового засідання судовою повісткою, про що свідчить її підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Заставнівської РДА, будучи належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, по невідомій суду причині. Відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено особи, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Встановлено, що малолітня [PERSON] проживає з позивачкою [PERSON] в [ADDRESS], що вбачається із акту обстеження умов проживання №136 від 25.12.2015 (а.с.16). Тому позивачем, як особою з якою проживає дитина, правомірно пред'явлено позов до Заставнівського районного суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2010, яке видане виконкомом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с.11) вбачається, що [PERSON] являється матір"ю малолітньої [PERSON]. Із копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2016 (а.с.14) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2012 року [PERSON], [INFO] відібрано від її батьків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення їх батьківських прав на дитину. [PERSON], [INFO] передано органу опіки та піклування Васильківської РДА Київської області (а.с. 25 зворот). Згідно розпорядження Васильківської РДА Київської області № 1160 від 30.08.2012 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON], [INFO], яка проживає в сім"ї бабусі [PERSON], в [ADDRESS] (а.с.26). Згідно розпорядження Заставнівської РДА №366р від 19.09.2012 встановлено опіку над малолітньою [PERSON], [INFO], призначивши опікуном [PERSON], жительку [ADDRESS] (а.с.27). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та утриманням доньки не займається, не відвідує дочку протягом тривалого часу, не спілкується з нею, не цікавиться її успішністю, не піклується про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для її проживання та виховання, не цікавиться її матеріальним забезпеченням. Зазначені обставини підтверджуються також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що малолітня [PERSON] проживає із бабусею, матір дитини не проходить до дитини, не цікавиться її життям , не спілкується з нею, не займається її вихованням та не підтримує матеріально. Від дитини про існування матері нічого не чули, дитина говорить тільки про бабусю. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року , діючої на Україні з 27.09.1991 року , держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та не відвідує її в будинку бабусі та садочку, що в с.Чуньків Заставнівського району, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не підтримує матеріально. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що остання без поважних причин повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Згідно рішення виконавчого комітету Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №6 від 18.02.2016 (а.с.24), вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. З висновку органу опіки та піклування Заставнівської РДА № 01-39/21-812 від 04.04.2016 вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 48). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] безпідставно ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню доньки [PERSON] її належить позбавити батьківських прав по відношенню до останньої. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, та роз'яснень викладених в абз. 7 п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України особа при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 ч.1 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що з моменту відібрання малолітньої [PERSON] від батьків та під час проживання її в будинку бабусі [PERSON], [PERSON] ні фінансової, ні будь-якої іншої допомоги на утримання доньки не надала. Згідно довідки Заставнівського РЦЗ № 01-15/69 від 06.01.2017 [PERSON] не зареєстрована в РЦЗ як шукаюча роботу чи безробітна (а.с.67). Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів [PERSON] в період з 01.10.2015 по 30.09.2016 отримувала заробітну плату, працюючи в ТОВ "Оксана-М" , у 2015 році в розмірі 4544,86 грн.; 2016 році в розмірі 12045,82 грн. (а.с. 68). Згідно довідки Заставнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №5689 від 30.12.2016 відсутній будь-які виконавчі документи на виконанні про стягнення заборгованості з [PERSON], жительки [ADDRESS] (а.с.66). Згідно довідки Чуньківської сільської ради Заставнівського району №261 від 25.12.2015 [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із співмешканцем [PERSON] (а.с.17). Беручи до уваги, що згідно ч.2, ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини, суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину, визначивши його розмір 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше мінімальної суми, визначеної законом у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи наведене, вимоги ст. 182 ч.1 СК України, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 23.09.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. При цьому, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі 1102,40 грн. На підставі ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165,166,180, 182-184 СК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та

Outcome: partial