Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком її повнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На даний час він її не утримує та не надає ніякої матеріальної допомоги. Донька навчається на денному відділенні 1- го курсу вищого комунального навчального закладу Сумської обласної ради "Путивльський педагогічний коледж імені С.В. Руднєва" І-ІІ рівня акредитації на державній основі. Термін закінчення навчання - [INFO] року. [PERSON] на час навчання потребує матеріальної допомоги, але [PERSON] допомогу доньці добровільно не надає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку на час навчання доньки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причин свого неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщенна про день, час і місце судового розгляду. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, сплачувати аліменти на утримання доньки на час її навчання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) згоден. Заслухавши сторони, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано 08 жовтня 1999 року (а.с.7). З довідки вищого комунального навчального закладу Сумської обласної ради "Путивльський педагогічний коледж імені С.В. Руднєва" І-ІІ рівня акредитації від 24 березня 2016 року № 413 вбачається, що [PERSON] навчається на денному відділені 1 курсу вказаного закладу за державним замовленням, термін навчання з 01 вересня 2015 року по [INFO] року (а.с. 8). [PERSON] отримує стипендію, розмір якої становить 684,20 грн. на місяць (а.с. 9). З довідки виконкому Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 28 березня 2016 року №913 вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] працює маляром 5 розряду виробничого підрозділу "Локомотивне депо Конотоп" Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" (а.с. 18). Відповідач не працює, на обліку, як безробітний, у Білопільському райцентрі зайнятості не перебуває (а.с. 20). Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Доказів про неможливість сплачувати аліменти на період навчання доньки відповідач [PERSON] суду не надав, проти позову не заперечував. Таким чином суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки заробітку на час її навчання підлягає задоволенню з урахуванням всіх чинників, наведених вище. В частині позовних вимог про стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму, то в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, так як мінімальний розмір аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку стосується лише неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial