Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно . Позов мотивує тим, що 26.04.1999 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно-земельну частку (пай), розміром 2,12 га, право на який [PERSON] набула , як колишній член КСП "Берладинка" с. Бирлівка Бершадського району і на який на підставі розпорядження Бершадської РДА № 47 від 22.02.2000 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0489657. Вона являється спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON], спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий 15.03.2000 року, однак у зв'язку зі смертю спадкодавця, сертифікат їй не був виданий та зберігається у відділі Держземагенства. Оскільки вирішити дане питання можливо тільки в судовому порядку, вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала , просить слухати справу у її відсутність. Представник відповідача, сільський голова [PERSON]., в судове засідання не з"явився , надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у відсутність представника Бирлівської сільської ради Бершадського району. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.04.1999 року померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 046965 виданим виконкомом Бирлівської сільської ради Бершадського району 26.04.1999 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої також увійшло право на земельну частку (пай). Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно [PERSON], спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно позивачка позбавлена можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Судом встановлено, що правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, до правовідносин які виникли до набранням чинності ЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право". Так, із приписів ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. Спадкоємцями можуть бути діти померлого, які відносяться до спадкоємців першої черги. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину. З довідки відділу Держземагенства у Бершадському районі Вінницької області 31-28-0.0-1502/2-15 від 25.03.2015 року та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданого відділом Держземагенства у Бершадському районі Вінницької області 31-28-0.3-345/2-15 від 02.02.2015 року вбачається , що [PERSON] було включена в списки КСП " Берладинка" с. Бирлівка , які додаються до Державного акту на право колективної власності на землю і їй був виданий сертифікат серії ВН № 0489657 на земельну частку (пай) розміром 2,12 га , згідно розпорядження РДА № 47 від 22 лютого 2000 року, однак у зв"язку зі смертю [PERSON] їй не видавався. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені нею у позовній заяві, а отже вона, як спадкоємець за заповітом, має право на майно померлої [PERSON], оформити свої спадкові права в установленому законом порядку через нотаріальну контору позивач позбавлена можливості, а тому за таких обставин, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0489657. На підставі ст. ст. 120, 121, 123, 525, 526, 527, 548, 549, 553 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 25, 182, 328, 346, 392, 1299 ЦК України,

Outcome: approved