Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області про зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивували тим , що 15 березня 1999 року померла їхня матір [PERSON]. Після її смерті вони у встановлений законом строк прийняли спадщину, в тому числі і право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23 вересня 2016 року, серії НВХ 521424 виданого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу [PERSON] у відповідності до якого [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частці спадщини, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,08 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності СВАТ "Пиковецьке" с. Пиковець, Козятинського району, Вінницької області, право на земельну частку (пай) належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №977471, виданого 02 жовтня 2002 року Козятинською районної державною адміністрацією на підставі рішення Козятинської районної державної адміністрації №19-3-4 від 09.08.2002 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.10.2002 року за №482. Після чого вони, як власники земельної частки (паю) з метою виготовлення проекту землеустрою щодо відведення успадкованої земельної ділянки у власність та проведення інших дії для отримання вказаної земельної ділянки у власність відповідно довимог ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок часток (паїв)» 30 листопада 2016 року звернулися до Козятинської районної державної адміністрації з заявою щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної частки (паю) як спадкоємців померлої [PERSON] для передачі ділянки їм у спільну власність. На цю заяву вони отримали лист вих. № 30-Л-504-1/04-02.10 від 20.01.2017 про те, що згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 15 березня 1999 року, тобто до отримання СВАТ «Пиковецьке» державного акта на право колективної власності на землю, тому, відповідно, не була членом господарства під час отримання державного акта на право колективної власності на землю та не була включена до списку, що додається до державного акта у зв'язку із припиненням членства в господарстві у зв'язку з смертю, у списках членів СВАТ «Пиковецьке» , що мають право на земельну частку (пай), затверджених протоколом загальних зборів членів СВАТ «Пиковецьке» від 17.01.2000 [PERSON] відсутня, тому підстав для надання їм дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою не має. Вважають, що відмова відповідача в наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою є незаконною. Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06. 2003 право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є свідоцтво про право на спадщину; Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 , яка визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) , сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): *розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; *приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); *уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); - уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; - сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай).; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); - розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); - організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виходячи з презумпції правомірності набуття ними права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, відмова відповідача в наданні мені вказаного вище дозволу з підстав, зазначених в листі вих. № 30-Л-504-1/04-02.10 від 20.01.2017 виходить за межі повноважень РДА визначених законом. Відповідно до ст.3 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення в даному випадку Козятинської районної державної адміністрації, тому я змушений звернутись з цим позовом до суду. Щодо підсудності нашого позову вважаю за необхідне зазначити, що згідно п.6,7 чинної Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився , але від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про слухання справи без її участі , позов підтримує. Позивачка [PERSON] в судове засідання не звилася , але до суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує . Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Козятинської райдержадміністрації, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги необхідно задовільнити. Так, судом встановлено , що 15 березня 1999 року померла [PERSON]. Після її смерті позивачі у встановлений законом строк прийняли спадщину, в тому числі і право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23 вересня 2016 року, серії НВХ 521424 виданого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу [PERSON], у відповідності до якого [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частці спадщини, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,08 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності СВАТ "Пиковецьке" с. Пиковець, Козятинського району, Вінницької області( а.с. 10), Право на земельну частку (пай) належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №977471, виданого 02 жовтня 2002 року Козятинською районної державною адміністрацією на підставі рішення Козятинської районної державної адміністрації №19-3-4 від 09.08.2002 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.10.2002 року за №482. Позивачі, як власники земельної частки (паю) з метою виготовлення проекту землеустрою щодо відведення успадкованої земельної ділянки у власність та проведення інших дії для отримання вказаної земельної ділянки у власність 30 листопада 2016 року звернулися до Козятинської районної державної адміністрації з заявою щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної частки (паю) як спадкоємців померлої [PERSON] для передачі ділянки їм у спільну власність. На цю заяву вони отримали лист вих. № 30-Л-504-1/04-02.10 від 20.01.2017 про те, що згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 15 березня 1999 року, тобто до отримання СВАТ «Пиковецьке» державного акта на право колективної власності на землю, тому, відповідно, не була членом господарства під час отримання державного акта на право колективної власності на землю та не була включена до списку, що додається до державного акта у зв'язку із припиненням членства в господарстві у зв'язку з смертю, у списках членів СВАТ «Пиковецьке» , що мають право на земельну частку (пай), затверджених протоколом загальних зборів членів СВАТ «Пиковецьке» від 17.01.2000 [PERSON] відсутня, тому підстав для надання їм дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою не має( а.с.11). Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06. 2003 право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є свідоцтво про право на спадщину; Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 , яка визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) , сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): *розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; *приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); *уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); - уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; - сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай).; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); - розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); - організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виходячи з презумпції правомірності набуття позивачами права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, відмова відповідача в наданні [PERSON] вказаного вище дозволу з підстав, зазначених в листі вих. № 30-Л-504-1/04-02.10 від 20.01.2017 виходить за межі повноважень РДА визначених законом. Відповідно до ст.3 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення в даному випадку Козятинської районної державної адміністрації.

Outcome: approved