Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

В позові, який надійшов до суду 28 грудня 2019 року, позивач акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КП «Приватбанк») зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт договору (далі-Генеральна угода) №б/н від 29 квітня 2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10367,09 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 21.11.2019р. виникла кредитна заборгованість в розмірі 24260,50 грн, що включає: 6554,18 грн - заборгованість по кредиту, 1997,37 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом, 6291,84 грн - заборгованість за пенею, 9417,11 грн - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24260,50 грн. за кредитним договором №б/н від 29.04.2016 року та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача. На позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти заочного рішення. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://court.gov.ua/fair). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.11.2013 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» з метою отримання кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна», погодившись, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, розміщеними на банківському сайті, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з умовами п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію боргу і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, укладеної 29.04.2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] банк надав відповідачу кредит в сумі 10367,09 грн на строк 12 місяців, з 29.04.2016 року по 30.04.2017 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 10367,09 грн в обмін на зобов`язання [PERSON] по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені у Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 911,43 грн для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил; дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.04.2017р. При порушенні зобов`язань по сплаті позичальником кредиту п.2.2 даної Генеральної угоди передбачено сплату штрафу в розмірі 3177,76 грн, а п.2.8 Генеральної угоди - пені, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожний день прострочки. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 вище зазначених Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що сторони узгодили, що строком повернення кредиту є 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня є простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 9458,49 грн. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 21 листопада 2019 року становить 24260,50 грн. та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 6554,18 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 1997,37 грн., заборгованості за пенею в розмірі 6291,84 грн., суми штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 9417,11 грн. Наданий банком розрахунок заборгованості повністю або частково неспростовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в розмірі 6554,18 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 1997,37 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 6291,84 грн., суми штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 9417,11 грн., суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цьогоЗакону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 15 ч. 1, п. 7 ч. 2 цього Розпорядження м. Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області, де зареєстрована відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області. Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року№ 405/2014та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Станом на теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнято, зважаючи на що наявні підстави для застосування судом положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Судом розглядом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 17 вересня 2019 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з основного боргу, процентів, пені та штрафу у відповідному розмірі. При цьому, враховуючи, що період нарахування відповідачу пені згідно розрахунку з 31 грудня 2016 року по 17 вересня 2019 року, тобто після 14 квітня 2014 року, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості з пені в сумі 6291,84 грн. . задоволенню не підлягає. Що стосується штрафу в розмірі 9417,11 грн., нарахованого відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, суд вважає, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині також не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, сума штрафу нарахована станом на 21 вересня 2019 року, тобто на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Враховуючи, що [PERSON] не виконала належним чином зобов`язань, передбачених Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 29 квітня 2015 року та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 28.11.2013 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на 21.11.2019 року в загальному розмірі 8551,55 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6554,18 , і заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 1997,37 грн. Аналізуючи Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що пеня в розмірі 6291,84 грн., штраф в розмірі 9417,11 грн., позивачем нараховані безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1921,00 грн. Таким чином, на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню з [PERSON] судові витрати за сплату судового збору, пропорційно задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 677,13 грн.

Outcome: partial