Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

28 вересня 2020 [PERSON] звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» про скасування рішення про внесення змін до Державного реєстру прав. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0724 га., яка розташована за адресою [ADDRESS] та домоволодіння по [ADDRESS] . Однак як стало відомо позивачу, згідно відповіді державного реєстратора Здолбунівської районної державної адміністрації, державним реєстратором КП «Здолбунівське реєстраційне бюро» Семенюком М.М. зареєстровано заяву про внесення змін до Державного реєстру речових прав та прийнято рішення про внесення змін до запису, та на підставі якого внесено зміни та змінено адресу нерухомого майна з [ADDRESS] на [ADDRESS] . Оскільки державний реєстратор дане рішення видав без відповідних правових підстав та ним було порушено процедуру реєстрації права власності, а тому позивач позбавлена можливості відчужити нележне їй майно. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Судовий збір просила залишити за нею. Представник відповідача - КП «Здолбунівське реєстраційне бюро» у підготовче засідання не з`явився, у поданій заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.11.2014, індексний номер 29758733. Також [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0724 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №550000 від 23.10.2010 року. Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №223428934 від 10.09.2020 року, [PERSON] на праві власності належить домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно листа державного реєстратора Доїжач В.Л. вказано, що 01.08.2017 року державним реєстратором Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюком М.М. зареєстрована заява про внесення змін до Державного реєстру прав та прийнято рішення про внесення змін до запису за номером 36425532. На підставі вказаного рішення внесено зміни до розділу №506322756226 на об`єкт нерухомого майна, що знаходився за адресою: [ADDRESS] , змінивши його адресу на [ADDRESS] . Внесені відомості державним реєстратором Семенюком М.М. до Державного реєстру прав не є технічною помилкою, а тому внести зміни та привести у відповідність відомості Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно з правовстановлюючими документами неможливо. Для приведення у відповідність відомостей Єдиного реєстру речових прав рекомендовано звернутися до суду та на підставі рішення суду скасувати державну реєстрацію змін до Державного реєстру прав. Таким чином, незважаючи на чинність правовстановлюючого документу позивача [PERSON] на домоволодіння (і навіть дійсну реєстрацію права [PERSON] до певного часу у реєстрі прав) позивач позбавлена змоги належним чином розпоряджатися власним нерухомим майном. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, а тому з метою не порушення прав позивача щодо розпорядження власним майном, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та скасувати рішення державного реєстратора про внесення змін до запису №36425532, на підставі якого внесено зміни до розділу №506322756226 на об`єкт нерухомого майна, що знаходився за адресою [ADDRESS] , змінивши адресу на [ADDRESS] . На підставі наведеного,

Outcome: approved