Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Страхового товариства з додатковою вдповідальністю «Гарантія», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди та витрат на правову допомогу, в якому просить стягнути з Страхового товариства з додатковою вдповідальністю «Гарантія» на його користь страхове відшкодування в розмірі 7144,20 гривень, пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 87,28 гривень, стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 4478,71 гривень, моральну шкоду у розмірі 2 000,00 гривень, а також витрати за сплату судового збору у розмірі 243,60 гривень, та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 вересня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу під [PERSON] . Винним в порушенні правил дорожнього руху був [PERSON], що [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в СТзДВ «Гарантія, згідно страхового полісу №АЕ/0100586 тому [PERSON] звернувся до відповідача 1 з вимогою виплатити йому страхове відшкодування спричинених збитків, яка склала 7207,26 гривень, згідно звіту про вартість матеріального збитку, оригінал якого знаходиться у Відповідача 1, та копію якого [PERSON] надано не було. Так, 22.11.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою стосовно виплати йому відшкодування. Але жодних відповідей стосовно прийнятого рішення про виплату страхового відшкодування від СТзДВ «Гарантія» не надходило. Оскільки, з незрозумілих причин страхова компанія не виплатила йому страхове відшкодування, [PERSON] вимушений був звернутися з наступним позовом до суду. Одночасно в своєму позові [PERSON] ставить питання щодо стягнення пені за просторочення сплати страхового відшкодування. Пеню обґрунтовує тим, що крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 20 лютого 2014 року. Але на момент подачі позову минуло 34 дні, протягом яких відповідачем порошується зобов`язання за договором страхування. Позовні вимоги до [PERSON] обгрунтовує тим, що у зв`язк із тим, що копію звіту про вартість матеріального збитку СТзДВ «Гарантія» так і не надала [PERSON], він змушений був звернутися із заявою про проведення незалежної експертизи від 28 липня 2014 року до ТОВ МП «Універсал ЛТД». Тому 08 серпня 2014 року аварійним комісаром [PERSON] було складено аварійний сертифікат № 53-07/14, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер [NUMBER], становить 7144,20 гривень, вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 11622,91 гривень, а різниця між відновлювальним ремонтом і матеріальним збитком складає 4478,71 грн. Отже [PERSON] звернувся до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] суму різниці між відновлювальним ремонтом і матеріальним збитком у розмірі 4478,71 грн. Також своєю позовною заявою позивач вимагає від [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 гривеь. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що у зв`язку із пошкодженням його майна, а саме автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП від 18.09.2014 року, позивач зазнав душевних страждань. Предаставник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача 1 - Страхового тоавриства з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Відповідач 2 - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом виклику до суду через оголошення у пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON], підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2013 року о 12 годині 50 хвилин, на вулиці Чорноморського Козацтва, 2 в місті Одеса сталося зіткнення транспортного засобу «Hyundai Accent», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням[PERSON]. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Суворовського районного суду м. Одеси справа № 523/15345/13-п від 18 жовтня 2013 року, 18.09.2013 року о 12 годині 50 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем «Hyundai Accent», державний номер [NUMBER], не врахував дорожні обставини. Не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допусти зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем «Hyundai Accent», державний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілім. Одеси, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. В ході розгляду справи встановлено, що між [PERSON] та СТзДВ «Гарантія» укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається заварійного сертифікату № 53-07/14 від 08.08.2014 року, вартість матріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Accent» д/н [NUMBER] складає 7144,20 гривень. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, аналіз вищенаведених норм законодавства дає суду право присудити до стягнення з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 7144,20 гривень. Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно з Постановою НБУ від 09.08.2013 р. № 315 облікову ставку НБУ з 09.08.2013 р. та станом на момент подання позову встановлено у розмірі 6,5%. З моменту невиплати та до 28.03.2014 р. (дата складання позову) минуло 34 дні. Згідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже пеня, яку повинен сплатити Відповідач складає 87,28 гривень. Згідно ст. 1188 ЦК України відповідач 2 - [PERSON] повинен відшкодувати шкоду потерпілому. Згідно ст. 1194 ЦК України [PERSON] несе відповідальність за заподіяну шкоду у разі недостатньості страхової виплати. Також згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Тобто різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу та матеріальним збитком повинна виплачувати особа, винна за завдані збитки, тобто [PERSON]. Стосовно позовних вимог [PERSON] до СТзДВ «Гарантія» про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику з справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особою неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, сума завданої моральної шкоди оцінюється у розмірі 1000,00 гривень. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що позивач зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення зі страхової компанії моральної шкоди у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, що підтверджуються квитанцією та підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи витрати на правову допомогу. Згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. [PERSON] був укладений договір з адвокатським бюро «[PERSON]» про надання правової допомогивід 24.03.2014 року № 45у/03/2014, про що зазначено у квитанції від 24.03.2014 року № 45у/03/2014. Згідно цієї квитанції, за надання правової допомоги позивач сплатив 6000,00 гривень. Також за рахунок позивача здійснювався виклик до суду відповідача [PERSON] шляхом оголошення у пресі, про свідчить квитанція про сплату за оголошення у пресі. Таким чином, з відповідача 1 по справі - Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення сума матеріальної шкоди у розмірі 7144,20 гривень, сума пені у розмірі 87,28 гривень, сума сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривень та суму витрат на правову допомогу у розмірі 5880,98 гривень З відповідача 2 по справі - [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення сума матеріальної шкоди у розмірі 4478,71 гривень, сума моральної шкоди у розмірі 1000,00 гривень, сума сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривень та суму витрат на правову допомогу у розмірі 119,02 гривень, суму витрат на оголошення у пресі в розмірі 420 гривень.

Outcome: partial