Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом. Під час розгляду справи позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій вказав, що після смерті його рідних: батька [PERSON], який помер [INFO], матері [PERSON], яка померла [INFO], бабусі [PERSON], яка померла [INFO], та сестри [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді: права на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ "Озерянка" (раніше - КСП ім. Куйбишева), розміром 4,3871 га в умовних кадастрових гектарах, розташована в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області; житлового будинку [ADDRESS]; земельної ділянки площею 3,9710 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Для оформлення прав на спадкове майно позивач звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай) виданий після смерті спадкодавця та наявність іншого спадкоємця, а також у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та наявністю інших спадкоємців. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його рідних. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю. Вказала, що позивач являється єдиним спадкоємцем та має право на успадкування всього спадкового майна. Представник відповідача Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з'явився; подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що розгляд справи довіряє суду (а.с. 58). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 4 (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 13 (а.с. 8). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 4 (а.с. 9). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 14 (а.с. 12). Ступінь родинних відносин позивача з померлими встановлено такими документами: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та свідоцтвами про народження (а.с. 10, 11). За життя [PERSON] склала заповіт, 07.02.2007 року посвідчений секретарем Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яким все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано у реєстрі за № 15 (а.с. 6). Також [PERSON] 05.03.2007 року було складено заповіт, посвідчений секретарем Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яким заповіла земельну частку (пай) згідно державного акту серії [NUMBER] правнуку [PERSON] (а.с. 87). За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не склали. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ "Озерянка" (раніше - КСП ім. Куйбишева), розміром 4,3871 га в умовних кадастрових гектарах, та розташована в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, і була виділена [PERSON] як члену колективного сільськогосподарського підприємства згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 147969 від 18.12.2009 року, зареєстрованого 11.01.2009 року в реєстрі за № 201 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку - пай (а.с. 16). Також право померлого [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджується копію витягу з протоколу №2 від 01.07.1996 року зборів уповноважених КСП ім. Куйбишева Житомирського району та архівними довідками №П-336 і №П-337, які видані 22.06.2015 року архівним сектором Житомирської РДА Житомирської області (а.с. 113, 115, 116). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07.12.2015 року встановлено факт належності правовставлюючого документу [PERSON] (а.с. 27-28). За життя померлій [PERSON] належала земельна ділянка, яка розташована на території Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що підтверджується копією державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку (а.с. 17). Згідно довідки №1327, виданої 11.03.2015 року Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (а.с. 25), вбачається, що на підставі свідоцтва № 207 про право власності на домоволодіння, виданого 25.12.1989 року Виконавчим комітетом Озерянківської сільської ради Житомирського району, зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], за [PERSON] (а.с. 26). Також у ході судового розгляду справи встановлено, що після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26.01.2015 року (а.с. 29) і останнім подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з: - постанови №601/02-31 від 20.03.2015 року державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Андрусом А.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 3,9710 га, розташованої на території Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яка належала [PERSON], спадкоємицею після смерті якої була її дочка [PERSON], яка померла [INFO], спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав, у зв'язку з неможливістю встановити родинні відносини та наявністю інших спадкоємців. Також державним нотаріусом було встановлено, що на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані її чоловік [PERSON] та її дочка [PERSON] (а .с. 13); -постанови №602/02-31 від 20.03.2015 року державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Андрусом А.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності СТОВ "Озерянка" (раніше - КСП ім. Куйбишева), розміром 4,3871 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, у зв'язку із тим, що сертифікат на право на земельну ділянку (пай) виданий після смерті спадкодавця та наявністю іншого спадкоємця. Також державним нотаріусом було встановлено, що на день смерті [PERSON] разом з померлим були зареєстровані позивач [PERSON] та його мати [PERSON] (а.с.14); -постанови №601/02-31 від 20.03.2015 року державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Андрусом А.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] який належав [PERSON], спадкоємицею після смерті якої була її дочка [PERSON], яка померла [INFO], яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа та наявністю інших спадкоємців. Також державним нотаріусом було встановлено, що на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані її чоловік [PERSON] та її дочка [PERSON] (а.с. 15). З довідки Третьої житомирської державної нотаріальної контори від 23.06.2016 р. за №730/01-16 вбачається, що згідно спадкової справи №65/2015 р. заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] подав [PERSON]; інши спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 66). З довідки Третьої житомирської державної нотаріальної контори від 23.06.2016 р. за №731/01-16 вбачається, що згідно спадкової справи №63/2015 р. заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] подав [PERSON]; інши спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 67). Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ураховуючи, що на день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані його мати - [PERSON] та позивач - [PERSON], відтак останні є спадкоємцями першої черги і мають однакову частку спадкового майна, тобто право на 1/2 частку земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ "Озерянка" (раніше - КСП ім. Куйбишева), розміром 4,3871 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦКУкраїни). У даному випадку, судом встановлено, що існують інші спадкоємці після смерті баби позивача - [PERSON], матері позивача - [PERSON] та смерті сестри - [PERSON], які фактично прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а її спадкоємцями були: позивач [PERSON], його мати [PERSON] та правнук [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, тому її спадкові права перейшли до членів сім'ї, які були зареєстровані з нею на день смерті. Також судом встановлено, що на день смерті сестри позивача - [PERSON] остання була зареєстрована та проживала у спірному будинку; із заяви Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 191 від 08.09.2016 року (а.с. 79), вбачається, що у померлої [PERSON] залишилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які були позбавленні батьківського піклування; у 2006 році сільською радою було прийнято рішення № 23 від 28.08.2006 року «Про направлення дітей сиріт на державне утримання», в якому п. 2 було закріплено за [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частці житлового будинку, який знаходиться, за адресою: [ADDRESS], де вони по теперішній час зареєстровані (а.с. 89). Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 3,9710 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, оскільки на вказану земельну ділянку був складений заповіт померлою [PERSON] на користь [PERSON], який не скасований на час розгляду справи. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial