Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

12.11.2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТКБ "Приватбанк") звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 22.11.2016 року. Відповідач шляхом підписання анкети-заяви підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконав умови договору належним чином, станом на 26.10.2020 року у нього виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 28855,94 гривень, з яких: 24855,57 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 24855,57 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4000,37 гивень - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00- нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТКБ "Приватбанк". Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 22.11.2016 року у загальному розмірі 28855, 94 гривень та судові витрати у розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 29 грудня 2020 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 27.01.2021 року відзив на позов від відповідача до Локачинського районного суду Волинської області не надійшов. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 4550001667801, яке вручено йому 08.01.2021 року, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України існують всі умови для ухвалення у даній справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що 22.11.2016 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві-анкеті відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. (а.с.16). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.19-74). В матеріалах справи міститься підписаний 02.03.2018 відповідачем [PERSON] паспорт споживчого кредиту про надання інформації, який містить такі розділи:1. Інформація про контактні дані кредитодавця; 2. Інформація та контактні дані кредитного посередника: 3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; 4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; 5. Порядок повернення кредиту; 6. Додаткова інформація; 7. Інші важливі правові аспекти. (а.с.17-18). При цьому найменування розділу 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» свідчать про те, що споживачу пропонуються певні умови на його розсуд, а він має визначитись, які влаштовують його для подальшого укладення договору. На це вказує також зазначення у розділі 7 «Інші важливі правові аспекти» про таке: умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Відповідно до виписки з карткового рахунку [PERSON] (а.с. 11-13) встановлено, що кредитні кошти позичальнику були надані у відповідності до встановленого банком розміру кредитного ліміту, який на протязі використання [PERSON] банківською карткою змінювався. Так 16.08.2017 року кредитний ліміт коштів було встановлено в розмірі 300 грн., потім його розмір було збільшено до 5000 грн 02.03.2018 року, 19.02.2019 року кредитний ліміт збільшено до 27000 грн, 04.07.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн (а.с.14). Кінцевий строк дії платіжної картки, яка була надана позичальнику для користування кредитними коштами, встановлено до серпня 2021 року (а.с.15). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором. Відповідач, в свою чергу, не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором та випискою банку по картковому рахунку, якою підтверджується використання відповідачем кредитних коштів. З розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 26.10.2020 року становить 28855,94 гривень, з яких: 24855,57 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 24855,57 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4000,37 - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00- нараховано комісії. (а.с.8-10). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору». Таким чином, обставина надання відповідачем своєї згоди на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ними договір, не підтверджена належними доказами. Умови та правила надання банківських послуг, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.11.2016 року року шляхом підписання анкети-заяви. Підписаний [PERSON] 02.03.2018 року паспорт споживчого кедиту також не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору на умовах, які зазначені у вказаному паспорті, а лише підтверджує факт надання відповідачу інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с 17-18). Як встановлено із анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 22.11.2016 року, яка підписана [PERSON] , в заяві відповідач зазначив свої персональні дані, інформацію особистого характеру, заява не містить зазначення відомостей щодо умов кредитного договору (умов кредитування), в тому числі таких істотних умов як строк його погашення чи строк дії картки, порядок погашення заборгованості, розміру відсотків за користування кредитом, розміру пені, наявність штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобов`язань та їх розмір. Отже, умовами укладеного між сторонами кредитного договору не було передбачено права банку нараховувати відсотки за користування [PERSON] кредитними коштами, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4000, 37 грн грн, які не обумовлені умовами укладеного між сторонами договору шляхом підписання анкети - заяви від 22.11.2016 року, до задоволення не підлягають. Відтак, враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за нарахованими відсотками 4000,37 грн. - відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту. У позовній заяві позивач просить стягнути непогашене тіло кредиту в розмірі 24855,57 грн., однак як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, частину коштів, які відповідач сплачував на погашення кредиту, позивачем було зараховано на погашення відсотків за кредитом. А відтак, оскільки судом встановлено неправомірність нарахування відсотків, наданий позивачем розрахунок заборгованості є неправильним, тому судом до уваги не береться. З розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 26.10 2020 року (а.с. 10-11), наданого банком, відповідачем за період користування кредитною карткою використано коштів банку на загальну суму 24855,57 грн. За вказаний період відповідачем погашено заборгованості по простроченим відсоткам - 7936,42 грн, по нарахованим відсоткам - 5 грн. Отже зазначену суму 7941, 42 грн, сплачену відповідачем на погашення відсотків, які банк не мав права нараховувати і стягувати з відповідача, слід зарахувати як погашення заборгованості за тілом кредиту. Відтак непогашена сума тіла кредиту становить (24855, 57-7941, 42) 16913, 58 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16913,58 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (16913,58 * 100 : 28855,94 = 58,61%), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1231,98 грн. (2102 * 58,61 : 100), слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial