Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Виклад позиції позивача. Керівник Немирівської окружної прокуратури, звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що при перевірці та вивченню стану дотримання інтересів держави у сфері відшкодування шкоди заподіяної водним біоресурсам встановлено, що громадянином [PERSON] здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сітками) на р. Південний Буг біля с. Новоселівка, Немирівського району Вінницької області під час нерестової заборони з деревяного човна. Внаслідок незаконних дій [PERSON] було здійснено незаконний вилов водних живих біоресурсів, забороненими знаряддями лову, а саме сітками в кількості 2 шт., врезультаті чого [PERSON] вилучив із природного середовища водні живі біоресурси у кількості : плітка 30 екз., лящ - 3 екз., судак - 7 екз., карась - 5 екз., загальною вагою 7 кг, чим наніс збитки рибному господарству Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 14.05.2021 року по справі № 930944/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. з конфіскацією заборонених знарядь лову. Постанова суду набрала законної сили 25.05.2021 року та правопорушником не оскаржувалася. Вказані дії (використання заборонених знарядь лову) є порушенням ст.ст. 26,27, 34, 52-1 Закону України "Про тваринний світ", та п.3.14, п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства. Своїми діями, внаслідок здійснення вилову риби забороненим знаряддям лову, Відповідач наніс державі збитків, на суму 6715 (шість тисяч сімсот пятнадцять) гривень 00 коп. Розрахунок шкоди заподіяної державі здійснено у відповідності до Постанови КМ України від 21 листопада 2011 р. N 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів". Відповідачу була направлена вимога № 2-16-19/1566-21 від 12.08.2021 року щодо добровільного відшкодування суми збитків, однак у добровільному порядку [PERSON] заподіяну шкоду не відшкодовує, а тому виникла необхідність стягнення вказаної суми у судовому порядку,що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 22.10.2021 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв та клопотань пов`язаних із розглядом справи від учасників судового розгляду до суду не надходило. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 22.10..2021 року прийнято до розгляду позовну заяву керівника Немирівської окружної прокуратурив інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до [PERSON] , третя особа на стороні позивача Брацлавська обєднана територіальна громада про відшкодування шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 29.11.2021 року о 10:30 год року без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом 21.10.2021 року здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 22.10.2021 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про повідомлення про розгляд справи на адресу зазначену у позові. Однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою" Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено, що відносно [PERSON] . Державним агенством рибного господарства було складено протокол про адміністративне правопорушення № 000517 від 05.04.2021 року і на підставі вказаного протоколу Немирівським районним судом Вінницької області 14.05.2021 року винесено постанову по справі № 930/944/21 року відповідно до якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 680 грн. з конфіскацією знаряддя лову. (а.с.12,13). Відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної державі, загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] становить - 6715 грн. (а.с.14,15) Письмовою вимогою відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом 15 днів змоменту отримання листа вимоги сплатити суму збитків та надіслати квитанцію за адресою [ADDRESS] , однак сума збитків не була сплачена, що підтверджується листом надійсланим Керівнику Немирівської окружної прокуратури (а.с.16,19) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Фактичним обставинам, встановленим судом відповідають правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, які кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди та регулюються, зокрема Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України Про рослинний світ , Законом України Про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ними збитки. Відповідно до ст. 63 Закону України Про тваринний світ , порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу. Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах встановлених законодавством України. Згідно ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, перераховуються на рахунок місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за місцем заподіяння екологічної шкоди". Відповідно до п.6.2. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Державним комітетом рибного господарства України 15 лютого 1999 року шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. N 1209 Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів встановлено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Відповідно до затверджених такс, оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги здійснюється із розрахунку: риби виду карась-1,судак-30, плітка-5,лящ-10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 17 гривень. У ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Положеннями ст. 63 вищевказаного Закону передбачена відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. У делікатних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Для таких відносин є характерним застосування презумпції вини заподіювача шкоди, відповідно до якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини, а усі інші умови застосування такого виду цивільно-правової відповідальності підлягають доведенню у повному обсязі позивачем, який наполягає на наявності підстав для задоволення такого позову. Враховуючи, що відповідач добровільно відшкодувати суму завданих державі збитків відмовився, а тому зазначена сума підлягає стягненню з нього на користь держави. За змістом ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Висновки суду Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved