Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

у жовтні 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 432 грн. 05 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 28.03.2013 року було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0076/82/0075365, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 15 982 грн. 22 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 35,3 % на річних, з кінцевим терміном повернення 28.03.2019 року. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань є обов`язок позичальника сплачувати пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. 25.04.2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" було укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, за яким останній за плату набув право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з вищевказаного кредитного договору. 25.04.2017 року, в зв`язку з укладенням між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" договору відступлення права вимоги № 20170425 право грошової вимоги до боржника [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 25 432 грн. 05 коп., яка складається з: -заборгованості за кредитом у розмірі 11 826 грн. 34 коп.; -заборгованості за процентами в розмірі 3 448 грн. 34 коп.; -пені в розмірі 10 157 грн. 37 коп. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі. Ухвалою суду від 07.10.2019 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 25.10.2019 року представник відповідача адвокат Врадій Л.М. подала відзив на позов ТОВ "ФК "ЄАПБ", згідно якого, посилаючись на пропуск позивачем позовної давності, позовні вимоги останнього визнала частково, а саме, в частині заборгованості за кредитом у розмірі 10 869 грн. 82 коп., заборгованості за процентами в розмірі 2 398 грн. 91 коп. 04.11.2019 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якому останній вказував на безпідставність заперечень відповідача щодо пропуску позовної давності, оскільки сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності, відповідно до ст. 259, 207 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Врадій Л.М. у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" визнала частко з підстав, викладених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 28.03.2013 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та Мачула (у зв`язку з реєстрацією шлюбу 14.04.2014 року змінила прізвище на [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0076/82/0075365. Відповідно до договору ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надало позичальнику кредитні кошти в загальному розмірі 15 982 грн. 22 коп. в наступному порядку: - 7 620 грн. 02 коп. - у безготівковій формі шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника; - 882 грн. 22 коп. - перераховано на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя»; - 7 479 грн. 98 коп. - перераховано з поточного рахунку позичальника на рахунок кредитора в порядку погашення заборгованості за кредитним договором № 22033129518 від 29.09.2008 року. За користування кредитом відповідач зобов`язалася сплачувати проценти в розмірі 35,30 % річних. Дата повного погашення кредиту - 28.03.2019 року. Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтентними платежами в розмірі 536 грн. 70 коп. Наслідком порушення вказаного договору у частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен календарний день прострочення платежу. 25.04.2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" було укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, за яким останній за плату набув право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з вищевказаного кредитного договору. 25.04.2017 року, в зв`язку з укладенням між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" договору відступлення права вимоги № 20170425 право грошової вимоги до боржника [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З моменту укладення договору факторингу та отримання відповідного повідомлення боржник зобов`язаний виконати відступлене грошове зобов`язання на користь фактора. До фактора, як нового кредитора, переходять права клієнта, як первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що позичальник [PERSON] свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка нарахована позивачем станом на 25.04.2017 року та складає 15 274 грн. 68 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 11 826 грн. 34 коп., заборгованість за процентами в розмірі 3 448 грн. 34 коп. Крім того, позивачем за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором нараховано пеню в розмірі 10 157 грн. 26 коп. Разом з тим, представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати в договорі, передбаченому актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (ч.2 ст.6 ЦК України). За змістом частини третьої цієї статті сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, однак не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Виходячи з викладеного, якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст. 6, ч.1 ст. 269 ЦК України, то розрахунок слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.ч.1.2 ст. 259 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України). Так, як вбачається з договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0076/82/0075365 від 28.03.2013 року, укладеного між між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] , сторони погодили збільшення позовної давності до 70 років (п.10.6 договору). Договір підписаний сторонами. При цьому, згідно умов кредитного договору, позичальник попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» , з якими вона погодилася (п.6.4 договору). Таким чином, за встановлених обставин заперечення представника відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності є необґрунтованим. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved