Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 25403,22 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторонами укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відкрив [PERSON] картковий рахунок, випустив і надав платіжну картку, а також здійснював її обслуговування. [PERSON] зобовязався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість на вказану суму. На підставі викладеного ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить стягнути суму боргу та судові витрати по справі. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що будь-яких кредитних договорів не укладав і не підписував, отже вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому просив відмовити у задоволені позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог статей 202, 203, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.05.2006 року було укладено кредитний договір у виді заяви, згідно якого ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", відкрито [PERSON] картковий рахунок і випущено платіжну картку з встановленим кредитним лімітом у сумі 5000 грн., а також здійснювалось її обслуговування, а [PERSON] зобовязано сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, зазначено, що [PERSON] ознайомлено із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які разом із підписаною заявою складають договір про надання банківських послуг (а.с.6-17, 53). Зобовязання за договором не виконувались належним чином, а тому станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 25403,22 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 4686,70 грн., за відсотками 19030,65 грн., а також штрафу 500 грн. (фіксована частина), штрафу 1185,87 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" розрахунком та випискою по рахунку (а.с.4-5, 43-48). На адресу [PERSON] направлялись вимоги та повідомлення щодо дострокового погашення заборгованості, які залишені без задоволення, оскільки [PERSON] заперечив укладення кредитного договору (а.с.35-42). У судовому засіданні [PERSON] зазначив, що кредитний договір у виді заяви не укладав і не підписував, а тому за його клопотанням судом призначено та проведено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта №1727 від 04.11.2015 року підписи від імені [PERSON] у заяві на отримання кредиту від 30.05.2006 року (а.с.53), копіях сторінок паспорта МА 549119 на імя [PERSON] та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.50), виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.66-71). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір [PERSON] не підписував, тобто при укладенні кредитного договору було відсутнє вільне волевиявлення сторони правочину на його вчинення, а тому наданий ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредитний договір у виді заяви від 30.05.2006 року не може бути визнаний доказом існування між сторонами будь-яких договірних правовідносин. Інших доказів, які свідчать про укладення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і [PERSON] кредитного договору суду не надано, а тому у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відсутні правові підстави вимагати стягнення коштів за кредитним договором. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, враховуючи клопотання відповідача про стягнення з позивача понесених витрат, вважає необхідним стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь [PERSON] понесені судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи у сумі 2211 грн. 84 коп., що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved