Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Чернівецька селищна рада Вінницької області про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. Зазначений позов обґрунтований тим, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розміщений на земельній ділянці, що знаходиться в смт. Чернівці Вінницької області по вул.. Мічуріна, 26. Згідно рішення 16 сесії 6 скликання Чернівецької селищної ради Вінницької області позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,15 га. На виконання вимог даного рішення селищної ради позивач почав виготовляти технічну документацію на земельну ділянку, але в процесі її виготовлення виникли спірні питання з відповідачем щодо встановлення меж належної позивачу земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою відповідача, яка проживає [INFO] та відмовляється погодити вказані межі. Крім того, відповідач зруйнувала наявні межі шляхом побудови на межі сараю та гаража-добудови. У звязку із тим, що в досудовому порядку позивач вирішити спір з відповідачем не може просить суд зобовязати [PERSON] встановити (відновити) межі земельних ділянок, розташованих в смт. Чернівці Вінницької області за адресами вул.. Мічуріна, 26 та вул.. Мічуріна, 28, належними позивачу та [PERSON] Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог , зазначивши, що в жовтні 2015 року позивач сам порушив існуючу межу, а саме зайшов за межу (мур) та на присадибній ділянці, яка належить до домоволодіння відповідача встановив огорожу біля господарських будівель (гаражу, сараю-добудови). Оскільки позивач є родичем чоловіка відповідача остання не зверталась з даного приводу до суду, а просила [PERSON] забрати свою огорожу. Натомість він звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області зі скаргою на відповідача, у звязку із чим представник вказаного Департаменту [PERSON] здійснив позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та склав акт №1080-ПП від 05.11.2015 про відсутність порушень з боку відповідача. Крім того, дійсна межа між використовуваними сторонами присадибними земельними ділянками була встановлена багато років тому попередніми власниками та існує на даний час, тому для відповідача не зрозуміло навіщо її встановлювати або відновлювати. Представник третьої особи Чернівецької селищної ради Вінницької області [PERSON] зазначив, що на адресу селищної ради неодноразово надходили скарги [PERSON] на порушення меж з боку [PERSON] Вказані звернення розглядались з виїздом на місце, де шляхом заміру не було виявлено порушень з боку [PERSON], а навпаки встановлено, що зі сторони [PERSON] порушено межові знаки. При огляді домових книг встановлено, що земельні ділянки, якими користуються сторони узгоджуються із записами в домовій книзі. На думку [PERSON] межа має проходити із зміщенням близько 40 см від наявної на даний час в напрямку домоволодіння [PERSON], на спірній ділянці. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що раніше проживав у домоволодінні №28 по вул.. Мічуріна в смт. Чернівці, між вказаним домоволодінням та будинком [PERSON] наявні старі межові знаки. В даний час межа порушена з боку позивача. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що придбав домоволодіння №28 по вул.. Мічуріна в смт. Чернівці у [PERSON] та володів ним з 1992 року по 1994 рік. Коли купував будинок в присутності батька позивача [PERSON] показував йому межі. Втім, зараз бачив, що є старі межові знаки, по яких натягнута сітка, але біля гаража при дорогу переміщений кілок, який був на відстані не менше 1 метра від кута гаража, а далі від наступного кута гаража до будинку [PERSON] була відстань близько 1,5м., росло дерево, яке зараз викорчуване. Зазначив, що на разі межа порушена з боку [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, покази допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні дійшов висновку про наступне. Так, як стверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим Чернівецькою державною нотаріальною конторою 12.05.2004 [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Мічуріна 26 в смт. Чернівці Вінницької області. [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Мічуріна, 28 в смт. Чернівці Вінницької області, що межує із будинком позивача. Рішенням 16 сесії 6 скликання Чернівецької селищної ради Вінницької області від 06 грудня 2012 року позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,15 га. Представники позивача стверджують, що на виконання вказаного вище рішення [PERSON] почав виготовляти технічну документацію на земельну ділянку, але в процесі її виготовлення між сторонами виник спір з приводу встановлення меж земельної ділянки, так як відповідач відмовляється погодити межі, старі межі зруйнувала шляхом побудови на межі сараю та гаража-добудови. Тому просять зобовязати [PERSON] встановити (відновити) межі між земельними ділянками, розташованими в смт. Чернівці Вінницької області по вул.. Мічуріна, 26 та вул. Мічуріна, 28. Порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок визначений Інструкцією про встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою\~Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. №376\~зі змінами та доповненнями (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 16.06.2010р. за №391/17686), який набрав чинності з 01.01.2011р. Зокрема пунктами 4.1-4.5 цієї Інструкції визначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли перемістились або стали невиразними. Закріплення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками здійснюється відповідно до розділу 111 цієї Інструкції. Виконавцем робіт встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) може бути юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою. Замовником зазначених робіт може виступати орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи зі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Фінансування робіт зі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів юридичних осіб, громадян та інших джерел, незаборонених законом. Згідно п.2.1 Інструкції, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до\~ст.186 ЗК України: -технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)\~у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натурі (на місцевість) та закріплення їх\~\~ межовими знаками: -технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, у тому числі при поділі чи обєднанні земельних ділянок (частина перша та друга\~статті 56 Закону України «Про землеустрій») або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (частина 3\~статті 56 закону України «Про землеустрій»)\~при передачі земельної ділянки у власність (користування) із земель державної та комунальної власності, а також із земель приватної власності у разі зміни її меж або цільового призначення при поділі чи обєднанні земельних ділянок перед заповненням бланка державного акта на право власності на земельну ділянку або бланка державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Згідно пунктів 2.8,3.16 Інструкції технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі\~\~( на місцевості) включає: а) пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок,стислий опис виконаних робіт; б) технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); в) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; г) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку; д) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; е) план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок,усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; є) перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; ж) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); з) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання , який включається до документації із землеустрою після виконання робіт зі встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. При цьому витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки встановити неможливо, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У разі коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема зі встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Тобто, діючим законодавством детально встановлений порядок встановлення (відновлення) фактичних меж земельних ділянок. Втім, жодну із вказаних дій, в ому числі замовлення виготовлення виконання робіт із встановлення (відновлення, визначення) межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) у юридичної чи фізичної особи, яка має відповідну ліцензію на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт позивач не вчинив, доказів виконання наведених вище вимог Інструкції та ЗК України суду не надав. Також суд звертає увагу на те, що згідно рішення 16 сесії 6 скликання Чернівецької селищної ради від 06.12.2012 позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для відведення земельної ділянки. Втім станом на час розгляду справи в суді жодних дій для виготовлення технічної документації позивачем не вчинялося, план меж земельних ділянок відсутній. На неодноразові розяснення суду про наявність у представників позивача права на заявлення клопотання про проведення судової експертизи з метою визначення меж земельних ділянок, останні не реагували. Клопотання про виклик спеціалістів відділу Держгеокадастру для розяснення порядку встановлення меж земельних ділянок суду також не заявлялося попри неодноразові розяснення суду. Позовні вимоги не містять будь-якої вказівки на те, яким саме чином мають бути встановлені чи відновлені межі земельних ділянок, плану їх розташування. А тому, суд позбавлений можливості встановити, яким чином мають бути розташовані межові знаки, що підлягають встановленню чи відновленню. Окрім того, в матеріалах справи наявна копія акту №1080-ПП перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, проведеного головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області [PERSON], згідно якого на підставі заяви [PERSON] було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил [PERSON] За результатами перевірки встановлено, що зовнішнім оглядом будівель на земельній ділянці гр.. [PERSON] було встановлено, що по вул.. Мічуріна, 28 в смт. Чернівці ознак будівництва немає. Тобто, будь-яких порушень містобудівництва та будівельних норм [PERSON] не було порушено. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів Із встановлених обставин вбачається, що позивачем не обгрунтовано позовних вимог належним чином, не надано суду належних доказів на їх підтвердження, в звязку з чим в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed