Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання недійсним й скасування державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку. У позовній заяві [PERSON] вказав, що 14 квітня 2008 р. Вільнянським районним судом було розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення суми боргу. Цього ж дня судом було вирішено затвердити, укладену між ним та [PERSON] мирову угоду за якою в рахунок погашення заборгованості у розмірі 20 000 грн. [PERSON] передав у власність [PERSON] належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, загальною площею 5,29 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Після винесення вищевказаної ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області, позивачем було сплачено [PERSON] заборгованість у повному обсязі. У 2010 р. [PERSON] звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.04.2008 р. по справі № 2-811/08. 22.07.2010 р. ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області було вирішено заяву [PERSON] задовольнити у повному обсязі, а саме: скасовано ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.04.2008 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за новоявленими обставинами. Після отримання позивачем вищевказаної ухвали суду, [PERSON] повернув йому , раніше отриману ним земельну ділянку. З 2010 р. по теперішній час земельною ділянкою, загальною площею 5,29 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, користується саме позивач, [PERSON] . За весь цей час позивачем справно сплачувалися податки за землю. У 2014 р. було вчинено дії щодо присвоєння вищевказаній земельній ділянці кадастрового номеру. На початку 2019 року позивачем вирішено передати дану земельну ділянку в оренду іншій особі, оскільки сам позивач став не в змозі її обробляти. Проте, під час збору необхідних документів для укладення договору оренди, позивач довідався, що [PERSON] до винесення ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.07.2010 р. отримав на земельну ділянку державний акт. І не зважаючи на скасування ухвали суду, яке стало підставою для отримання ним державного акту, у Держгеокадастрі власником земельної ділянки все одно числиться відповідач. Отже, враховуючи вищевикладене, окрім звернення до суду, позивач не має можливості захисти свої права відносно своєї земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , на задоволенні позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила залишити судові витрати за позивачем. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - управління Держгеокадастру у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Михайло-Лукашівської сільської ради народних депутатів від 24 квітня 2001 року № 10 є власником земельної ділянки площею 5,29 гектарів, яка розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю II -ЗП № 049668 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1770. Разом з тим, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.04.2008 р. по справі № 2-811/08 було затверджено мирову угоду між сторонами згідно якої суд в рахунок погашення боргу визнав перехід права власності на спірну земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] . На підставі цієї угоди, як вказано у витягу з Держземкадастру та у спірному державному акті на право власності на земельну ділянку «рішення Вільнянського районного суду від 14.04.2008 р. справа № 2-811», на ім`я відповідача [PERSON] 12.09.2008 року було видано спірний Державний акт серії ЯЕ № 056817на право власності на земельну ділянку площею 5,2900га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2321584500:02:002:0090, розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області . В той же час, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.07.2010 була скасована за нововиявленими обставинами ухвала від 14.04.2008 у справі № 2-811, яка стала підставою для видачі вищезазначеного спірного державного акту на право власності на земельну ділянку, однак спірний відповідний державний акт скасований не був. На теперішній час позивач , який є власником вищевказаної земельної ділянки, у зв`язку з існуванням спірного Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я відповідача, не може належним чином здійснювати своє право власності, оскільки позбавлений можливості отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати своє право власності у встановленому порядку у тому числі з метою надання земельної ділянки в оренду тощо. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За змістом статті 26 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Аналізуючи надані учасниками процесу докази, суд прийшов до висновку, що існування спірного дійсного Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я відповідача [PERSON] на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.04.2008 у справі № 2-811 , яка на теперішній час скасована, порушує права позивача щодо здійснення ним права власності відносно належної останньому земельної ділянки. Таким чином, суд знаходить підстави для визнання недійсним й скасування вищезазначеного Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання за позивачем права власності на відповідну земельну ділянку. Враховуючи заяву представника позивача, судові витрати слід залишити за останнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved