Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 06 листопада 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 52. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]". Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 червня 2013 року. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON] - [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Можливості зберегти сім'ю немає. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам, примиритися з відповідачем не бажає і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просить надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]", просила не стягувати з відповідача судові витрати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 листопада 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 52. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]". Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 червня 2013 року (а.с. 3). Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась остаточно, оскільки в подружжя різні характери та погляди на життя, немає спільних інтересів. Сторони подружні відносини не підтримують, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку про те, що шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цім прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити судові витрати за нею з відповідача вони не підлягають стягненню. На підставі статей 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved