Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду із зазначеним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказує, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS], який він придбав з прилюдних торгів 21 червня 2012 року. Зазначений будинок належав [PERSON], який був зареєстрований в цьому ж будинку, але в даному будинку не проживає. Тому позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком та просив зобов"язати Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області зняти його з реєстраційного обліку в його будинку. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з"явився, заперечень не надіслав, про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст..74 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання. Третя особа: Любашівський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області просив розглянути справу у відсутність їхнього представника, що підтверджується листом від 27 березня 2015 р. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач придбав житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом від 17 липня 2012 року та витягом про реєстрацію прав Любашівського РБТІ ВІД 21.09.2012 р., тому воно є об"єктом права приватної власності в розумінні ст.380 ЦК України. /а.с.8-9/. Як встановлено в судовому засіданні, зазначений будинок раніше належав [PERSON] Згідно адресної довідки відповідач зареєстрований в [ADDRESS], однак, він в зазначеному будинку не проживає, що підтверджується актом обстеження. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При викладених обставинах, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на проживання в будинку по [ADDRESS]. Згідно статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі..., в тому числі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тому, з урахуванням наведеної норми закону, для зняття з реєстраційного обліку місця проживання відповідача, позивачу необхідно пред'явити до відповідного органу, що здійснює таку реєстрацію, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, належного позивачу. Позивач в позові не навів жодних доводів та доказів того, що його право зняття з реєстрації місця проживання відповідача яким-небудь чином не визнається або оспорюється, що чітко вказує на відсутність спору. З огляду на наведену вище норму Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", позивачу лише необхідно звернутися до відповідного органу, що здійснює таку реєстрацію, надавши рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, на підставі якого має бути здійснено зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] Такі обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині про зобов»язання зняти [PERSON] із реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: partial