Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У червні 2015 року представник позивача [PERSON] до ПАТ СК " Україна " про стягнення страхового відшкодування, свої вимоги мотивувавши тим, що 25 липня 2014 року, на перехресті доріг по вул. Мельницькій та вул. Балківській у м. Одесі сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля мого довірителя, [PERSON], «Geely», держ. номер [NUMBER] та «Мерседес», держ. номер [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] Відповідно до Постанови Овідіопольського районного суду Одеського області від 08 грудня 2014 року по справі № 509 / 5355 / 14 - п, винною особою у ДТП визнано [PERSON], однак він не був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, оскільки адміністративну справу було закрито за закінченням строку притягнення до відповідальності ( правопорушення було скоєно 25 липня 2014 року., а матеріали до суду надійшли 26 листопада 2014 року ). Станом на 25 липня 2014 року цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК « УКРАЇНА » ( поліс АС/4519948 ). Згідно акту огляду ТЗ, складеного аварійним комісаром Бурмістр В.В. 29 липня 2014 року, а також фотографій ТЗ після ДТП, вбачається, що автомобіль [PERSON] настільки був пошкоджений, що вартість робіт по його відновленню значно перевищувала вартості нового ТЗ. Саме тому я вважає, що відповідач повинен сплатити встановлений ліміт у розмірі 50 000грн. У зв"язку з вищезазначеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн - сума метеріального збитку, та пеню що становить 7 561 , 64 гривні. що разом становить 57 561 гривня 64 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 23 листопада 2015 року за вх. № 56910 до загальної канцелярії суду від представника [PERSON] за довіреністю від 17 червня 2015 року [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач ПрАТ СК "Україна" про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик, незважаючи на те, що вона повернулась до суду із довідкою пошти за закінченням терміну зберігання , направлялась відповідачу за місцем його знаходження , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, однак представник позивача в судове засідання - не з'явився, причини неявки не повідомила, тому судом визнано за можливе розглянути справу в їх відсутність. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 липня 2014 року на перехресті доріг по вул. Мельницькій та вул. Балківській у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля мого довірителя, [PERSON], «Geely», держ. номер [NUMBER] та «Мерседес», держ. номер [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] Відповідно до Постанови Овідіопольського районного суду Одеського області від 08 грудня 2014 року по справі № 509 / 5355 / 14 - п, винною особою у ДТП визнано [PERSON], однак він не був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, оскільки адміністративну справу було закрито за закінченням строку притягнення до відповідальності ( правопорушення було скоєно 25 липня 2014 року, а матеріали до суду надійшли 26 листопада 2014 року ). Станом на 25 липня 2014 року цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК « УКРАЇНА » ( поліс АС / 4519948 ). Згідно пункту 34. 2 . Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року ПрАТ СК « УКРАЇНА » зобов'язана була протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду направити свого представника ( працівника, аварійного комісара або експерта ) на місце настання страхового випадку та /або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Так, на огляд вказаного автомобіля [PERSON] був викликаний аварійний комісар Бурмістр Вадим Володимирович ( [ADDRESS] ), який 29 липня 2014 року склав відповідний акт огляду ( дефектну відомість ). У подальшому Бурмістр В. В. цей акт направив до ТОВ « Юніверсал Асістанс » з метою складення розрахунку розміру нанесеного збитку ( між ПрАТ СК « УКРАЇНА » та ТОВ « Юніверсал Асістанс » був укладений договір № 62 / СА / 11 / 13 про надання асистанських послуг по врегулюванню страхових випадків ). 16 грудня 2014 року на адресу ПрАТ СК « УКРАЇНА » було направлено заяву про страхове відшкодування з доданням відповідних копій документів. Договір страхування зумовлює виникнення цивільно-правових відносин, порядок здійснення яких визначається Цивільним кодексом України, Законом України " Про страхування" від 07 березня 1996 року із змінами та доповненнями та іншими нормативно - правовими актами, що регулюють такий вид відносин. Відповідно до статті 16 Закону України " Про страхування " договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальникові, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з статтею 979 Цивільного кодексу України, у якій зазначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку ) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму ( страхову виплату ), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України " Про страхування " страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику. За нормою ст. 6 Закону № 1961 - IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Як зазначено в пункті 22. 1. Закону № 1961 - IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду ( розмір такої шкоди визначений саме у 50 175 грн ), яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 988 Цивільного кодексу України до обов'язків страховика віднесено, зокрема, вжиття заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку; здійснення страхової виплати у строк, встановлений договором, у разі настання страхового випадку. Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Такі умови встановлені також частиною 1 статті 25 Закону України " Про страхування ", якою передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника. Спеціальним Законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є саме Закон № 1961 - IV. Аналіз даних правовідносин сторін дозволяє зробити висновок про те, що ПрАТ СК ..УКРАЇНА" зобов'язано було відшкодувати завданий [PERSON] збиток, однак вчасно це не зроблено. Згідно пункту 36.5. Закону № 1961 -IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика ( МТСБУ ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У зв'язку з тим, що усі документи, які були необхідні для виплати відшкодування матеріальних збитків, мною були відправлені 12 грудня 2014 року ( вдруге - у березні 2015 року ), то згідно пункту 36. 2. Закону № 1961 - IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) та виплатити його. За таких підстав, ПрАТ СК „ УКРАЇНА " повинно було сплатити [PERSON] суму страхового відшкодування не пізніше 18 березня 2015 року ( заяву було отримано 18 грудня 2014 року , що підтверджується повідомленням про вручення заяви ), однак досі цього не зробило та взагалі не повідомило жодним чином про прийняте рішення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved