Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.04.2013 року відповідачу [PERSON] 01.04.2013 року надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7 400 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами, надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складають між ним та банком договір, позичальник зобов'язувався погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконав, станом на 31.01.2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 17 428,54 грн., яка складається з: 7 395,46 грн. - заборгованість за кредитом; 7 376,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 350,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 806,12 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.04.2013 року у сумі 17 428,54 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив справу розглядати у відсутності представника позивача, а також у своїй заяві представник позивача вказав, що позов він підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, у заяві відповідач вказав, що він позов визнає. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 01.04.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складають між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні вказаного Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, де передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити, збільшити або анулювати/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. В довідці про умови кредитування передбачено також нарахування комісії за зняття грошових коштів - 3 % від суми операції. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту за приписами п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 31.01.2015 року. Сума заборгованості згідно розрахунку складає 17 428,54 грн., а саме: 7 395,46 грн. - заборгованість за кредитом; 7 376,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 350,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 806,12 грн. - штраф (процентна складова). Згідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказано вище в рішенні, сторони досягли всіх істотних умов договору, які були запропоновані банком і викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою, в тарифах банку, відповідач був ознайомлений з цими документами, погодився з ними, на що сам вказав в підписаній ним заяві, а отже договір між сторонами є укладеним. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище суму заборгованості. На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір" підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного та ст.ст.509,526,610,611,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved