Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 05 червня 2012 року між [PERSON] та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0065/82/0097474, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 36 672 грн. 25 коп. до 05.06.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,4 % на рік. З укладенням кредитного договору позичальник зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту. Однак відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення, припинивши виконувати свої грошові зобов`язання. Враховуючи вище викладене представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 46 762 грн. 25 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та підтримання позовних вимог, при цьому в заяві представник позивача надав згоду на слухання справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду цивільної справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується оголошеннями в газеті "Рідне Прибужжя". Про причини неявки суд не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення. на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2012 року між [PERSON] та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0065/82/0097474, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 36 672 грн. 25 коп. до 05.06.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,4 % річних. /а.с.12 -25/. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашенння кредиту 05 числа кожного місяця протягом всього строку дії Договору. Однак відповідач у порушення умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконувала, тому станом на 16.01.2015 року заборгованість складає 46 762 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 31 297 грн. 97 коп. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 2 349,28 грн.), заборгованість за відсотками в розмірі 6 636 грн. 91 коп., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 8 827 грн. 37 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов Договору Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кошти, проте відповідач порушила свої зобов'язання та припинила виконувати грошові зобов`язання. Суд вважає, що відповідачкою [PERSON] всупереч вимогам Договору безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до п.10.3 Договру у разі прострочення грошового зобов`зання відповідач зобов`язалася сплатити Банку пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. В зв`язку з порушенням відповідачем кредитних зобов`язань Банком згідно з умовами договору відповідачу було нараховано пеню в розмірі 8 827 грн. 37 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу за весь час прострочення. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по Договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 681 гривні 58 копійок, розмір якого підтверджено платіжними дорученнями. На підставі викладено,

Outcome: approved