Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У серпні 2015 позивач звернувся до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничий коледж Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії та просив суд стягнути з відповідача на його користь 12722,00 грн. не нарахованої та не виплаченої соціальної стипендії. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що у серпні 2011 року був зарахований на 1 курс вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Гірничий технікум Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, спеціальність «Експлуатація і ремонтгірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв». Відповідно до наказу № 70 від 17.02.2015 року "Про перейменування відокремлених структурних підрозділів університету» Гірничий технікум ДВНЗ «Криворізький національний університет» перейменовано в Гірничий коледж ДВНЗ «Криворізький національний університет». 2 липня 2011 року позивач надав до навчального закладу довідку про те, що його батько, [PERSON], працює шахтарем та має стаж підземної роботи більш ніж 15 років. Не зважаючи на надану довідку, навчальний заклад за весь період навчання, з вересня 2011 року по червень 2015 року, виплачував позивачу лише академічну стипендію за успішне навчання. Стипендія в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», йому не виплачувалась. Позивач та його батьки неодноразово звертались до керівництва Коледжу з цього питання, але отримали відповідь, що в навчальному закладі бракує коштів для виплати стипендії студентам пільгових категорій. У лютому 2013 року прокурором Жовтневого району м. Кривого Рога директору навчального закладу було внесено подання про порушення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в частині не виплати соціальної стипендії студентам, які мають право на її отримання. На виконання вимог прокурора бухгалтерією навчального закладу в лютому 2013 року позивачу було здійснено перерахунок стипендії відповідно до цього Закону та одноразово виплачено 2 374,00 гривні. У червні 2015 року позивач був відрахований з навчального закладу в зв'язку з закінченням повного курсу навчання. Бухгалтерією коледжу не був проведений повний розрахунок та не були виплачені всі належні позивачу суми, а саме: соціальна стипендія в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за період його навчання в Коледжі. За період з вересня 2012 року по грудень 2014 року Коледж заборгував позивачу соціальну стипендію на загальну суму 12 722,00гривень, яку не виплатив до теперішнього часу, тому просить стягнути цю суму з відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав на те, що КНУ керується в своїй роботі Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2004р. № 882, згідно якого соціальні стипендії призначаються, окрім іншого студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. Оскільки позивач навчався не за гірничою спеціальністю, стипендія йому не нараховувалась та не виплачувалась. Що стосується призначення та виплати соціальної стипендії відповідно до ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижної шахтарської праці, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, або які загинули внаслідок нещасного випадку чи стали інвалідами І або ІІ групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, фінансування витрат соціальної стипендії дітям шахтарів, студентам коледжу, які не навчаються на гірничих спеціальностях, не забезпечувалось коштами державного бюджету, що підтверджується листами розпорядника бюджетних коштів вищого рівня. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON], з 01.09.2011 року по 30.06.2015 рік навчався в Гірничому технікуму Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за спеціальністю «Експлуатація і ремонтгірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв. До навчального закладу був зарахований на бюджетній основі на денну форму навчання і поза конкурсом - на підставі ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарької праці» (№ 345-VI від 02.09.2008р). Згідно даної норми Закону шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менше як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами 1 або 11 групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання. Відповідно до наказу № 70 від 17.02.2015 року "Про перейменування відокремлених структурних підрозділів університету» Гірничий технікум ДВНЗ «Криворізький національний університет» перейменовано в Гірничий коледж ДВНЗ «Криворізький національний університет». Батько позивача - [PERSON] працював в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та має підземний стаж роботи по Списку № 1 з повним робочим днем під землею понад 15 років на момент вступу Позивача до коледжу, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Згідно ч. 2ст. 54 Закону України «Про вищу освіту», студенти вищих навчальних закладів маютьправо на отриманнястипендій,призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-V1 (ст. 5 в редакції Закону України від 05 грудня 2012 року) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Сторонами не заперечувалось в судовому засіданні, що [PERSON] було надано до навчального закладу при вступі довідку згідно якої батько Позивача [PERSON] має стаж роботи на підземних роботах повний робочий день на видобуванні залізної руди більше 15 років. У лютому 2013 року на підставі розпорядження директора навчального закладу було здійснено перерахунок стипендії відповідно до цього Закону та одноразово виплачено 2374,00 грн.. З огляду на це [PERSON] має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та виплати стипендії позивачу, оскільки п.6 ч.6 «Порядку призначення і виплати стипендії», затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2004р. № 882, підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей - шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 8 Конституції України,Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Таким чином,Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882щодо затвердження «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. До того ж Положення «Порядку призначення і виплати стипендій», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів Крім того, відповідно до ч. 3ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на час розгляду даної справи редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення їй стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилання представників відповідача на те, що Бюджетом України на 2012-2015р.р. не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів і тим паче реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Згідно зі ст.21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня - 941 гривня, з 1 квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985 гривень, з 1 грудня - 1004 гривні. Згідно зі ст.12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні, з 1 липня - 1102 гривні, з 1 жовтня - 1118 гривні, з 1 грудня - 1134 гривні. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: З 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня - 1218 гривень,з 1 липня - 1250 гривень, з 1 жовтня - 1301 гривня. Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року №80-VIIIвстановлено, що норми і положення статті5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Таким чином, відповідно до наданого розрахунку, з яким погоджується суд, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача недоплачена стипендія за період з вересня 2012 року по грудень 2014 року в сумі 12722,00 грн.. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved