Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів). В обґрунтування позовних вимог вказала, що після розлучення син залишився проживати разом з нею, він вже є повнолітнім і навчається на третьому курсі денного відділення відокремленого структурного підрозділу "Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування", згідно з довідкою № 420/02-09 від 03.12.2020. Відповідно до цієї ж довідки, [PERSON] буде навчатися у цьому закладі до 30.06.2022. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-6081/2005 та рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.02.2020. Оскільки син продовжує навчання та знаходиться на утриманні матері, вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів). Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 10 лютого 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позов безпідставний, за своїм матеріальним становищем та станом здоров`я він не може надавати зазначену в позовній заяві матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається. Відповідач має на утриманні неповнолітнього сина від громадянського шлюбу, а також має проблеми зі здоров`ям, не має постійного заробітку. Просить визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1/10 частки заробітку (доходу), але не менше половини прожиткового мінімуму працездатної особи, в решті позовних вимог відмовити за безпідставністю. До відзиву відповідач долучив копію свідоцтва про народження свого другого сина, копію трудової книжки, копію медичної картки та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06.02.2020. Представник позивачки - адвокат Савонік Н.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги своєї довірительки та заперечила проти запропонованого відповідачем розміру аліментів, просила стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів). Представник відповідача - адвокат Рудика С.Ю. у судовому засіданні пояснила, що її довіритель має стійкі хронічні захворювання: хронічна виразка стравоходу, хронічний панкреатит, гіпертонія, та у зв`язку з таким станом здоров`я не може офіційно влаштуватись на постійну роботу. Середньостатистична заробітна плата у Рівненській області становить 14 088,0 0 грн., а отже, [PERSON] у випадку стягнення 1/4 частини від усіх видів його заробітків (доходів) потрібно було б сплачувати щомісячно 3 522, 00 грн., що є надто великою сумою враховуючи матеріальний стан відповідача. Натомість відповідач готовий сплачувати 1/10 частини від усіх видів його заробітків (доходів), що становитиме більшу половину прожиткового мінімуму працездатної особи (з 01.01.2021 - 2 270, 00 грн.). Заслухавши представника позивачки та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Згідно з копією свідоцтва про нароження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне 19.12.2002, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім. Відповідно до копії довідки № 420/02-09 від 03.12.2020, виданої відокремленим структурним підрозділом "Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування", [PERSON] навчається на ІІІ курсі денного відділення даного навчального закладу та буде навчатися в ньому до 30.06.2022. Копія довідки про склад сім`ї від 23.05.2019 № 31844, виданої Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному, засвідчує, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровано [PERSON] та її сина - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 19.12.2002, [PERSON] народився [INFO] і його батьком вказано [PERSON] , відповідача по справі. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] з 30.06.2017 року звільнений з останнього місця працевлаштування (загін спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Рівненській області) відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України (за угодою сторін). Копія медичної карти амбулаторного хворого № 33017 КП "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради, заведеної на ім`я [PERSON] підтверджує наявність хронічних проблем зі здоров`ям відповідача. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі ст. 9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 200 СК України вказано, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом приймається до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Позивачка, звертаючись до суду із даним позовом зазначала, що самостійно надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, у зв`язку з навчанням не взмозі. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, проте не має постійного місця роботи і відповідно має нерегулярний дохід, на своєму утриманні має ще одного неповнолітнього сина від іншого шлюбу. Також судом взято до уваги, що [PERSON] має хронічні проблеми зі здоров`ям, про що свідчать надані суду документи, а саме: копія медичної карти\~амбулаторного хворого\~№ 33017\~КП "Рівненська\~обласна клінічна\~лікарня"\~Рівненської обласної\~ради та\~копіївиписних епікризів № 295, 1144, 412. Разом з тим, суд бере до уваги той факт, що обов`язок відповідача по сплаті аліментів на період навчання має визначений не тривалий термін, а саме до закінчення навчання, однак не більш як до досягнення 23 річного віку, а отже період відрахування аліментів з відповідача не є дуже великим. Також суд\~вважає за\~необхідне зазначити,\~що прохання\~відповідача у\~відзиві на\~позовну заяву\~ щодо визначення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку є безпідставними, з огляду на те, що ч. 2 ст.182 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на дитину. За приписами ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не є дитиною у розумінні Сімейного кодексу України, оскільки йому виповнилося 18 років. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, мінімальний розмір аліментів стосовно повнолітніх дітей законом не встановлено, а відтак, прохання відповідача щодо визначення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку є безпідставними. З урахуванням вказаних обставин та того факту, що обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків у рівних частинах, суд вважає за доцільне визначити аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітків (доходів) відповідача. Суд вважає, що такий розмір аліментів на період навчання повнолітнього сина не призведе до суттєвого погіршення майнового стану відповідача та буде справедливо визначеним розміром стягуваних аліментів до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , тому з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Приходячи до висновку про часткове задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 СК України якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому початок стягнення потрібно обраховувати з 22 грудня 2020 року. Згідно з п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial