Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що договір оренди між відповідачами укладено в порушення вимог чинного законодавства, зокрема, в порушення ст.ст. 13, 23 Закону України "Про оцінку земель" при укладанні договору оренди була відсутня нормативна грошова оцінка земельної ділянки, просив визнати договір недійсним, повернути позивачу земельну ділянку, яка розташована на землях Андріївської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Представник позивача - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують (а.с. 52, 190). Відповідач [PERSON] що належним чином через представника повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с.188), повторно не з'явився в судове засідання (перша неявка 02.12.2015, друга неявка 24.12.2015) (а.с. 62, 71, 143, 155). Від представника відповідача 1 [PERSON] [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи з причини погодних умов, хвороби представника та розгляд справи в подальшому в режимі відеоконференції (а.с. 192). Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Оскільки відкладення судового засідання з причини повторної неявки відповідача не передбачено діючим цивільним процесуальним законодавством України, представник відповідача [PERSON] надавала суду усні та письмові пояснення, докази, неодноразово заявляла клопотання про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення права сторін на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод справа розглядається у відсутність відповідача 1 [PERSON] та його представника [PERSON] Представник відповідача 1 [PERSON] [PERSON] в судових засіданнях надавала усні і письмові пояснення, в яких проти позову заперечувала, пояснювала, що шкоди інтересам держави не завдано, крім договора оренди є діюче розпорядження голови райдержадміністрації про надання в оренду земельної ділянки, зараз вже виготовлено технічну документацію щодо оцінки землі, яка затверджена рішенням районної ради. (а.с. 74-76, 162-163). Відповідач 2 Широківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області представника в судове засідання не направили, надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позову заперечують (а.с. 191 ) Представник відповідача 2 Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Книга Я.Ю. в судових засіданнях надавала усні пояснення, в яких проти позову заперечувала, суду пояснювала, що на час укладання договору оренди законодавство допускало укладання договору оренди без визначення нормативної оцінки, вартість земельної ділянки, що передавалась в оренду, визначалась відповідно до рішення конкурсної комісії. Третя особа - Андріївська сільська рада Широківського району Дніпропетровської області, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, представника в судове засідання не направили, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 160) Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Розпорядженням голови Широківської районної адміністрації Дніпропетровської області від 29.12.2012р. № 1104-р-12 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Андріївської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області та надано земельну ділянку в оренду на 49 років загальною площею 17,1180 га. (а.с. 12). 29.12.2012р. між орендодавцем - Широківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 17,1180 га для ведення фермерського господарства на території Андріївської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області на 49 років (а.с. 5 - 11), державна реєстрація договору оренди відбулася 10.10.2013 (а.с. 14). Факт передачі земельної ділянки в оренду та використання її орендарем [PERSON], а також сплата останнім орендної плати є обставинами, визнаними сторонами. В п. 3 вищезазначеного договору оренди вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки відсутня. Відповідно до листа відділу Держземагентства у Широківському районі Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.08.2015р. вартість земельної ділянки, що орендує [PERSON] станом на 19.08.2015р. складає 463983, 15 грн. (а.с. 15). Згідно з листом відділу Держземагентства у Широківському районі Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.08.2015р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що орендує [PERSON], на час укладання договору оренди не проведена (а.с.16). Відповідно до листа Широківської районної ради Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що орендує [PERSON], Широківською районною радою не затверджувалась (а.с. 18). Відповідачем 1 надано до суду технічну документацію з нормативної грошової оцінки вищезазначеної земельної ділянки, проведену Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в 2015р. на підставі заяви [PERSON] від 16.10.2015р., відповідно до якої грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015р. складає 329 469, 95 грн. (а.с.77-109), технічна документація затверджена рішенням Широківської районної ради Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року (а.с. 164). Згідно із статею 13 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладання спірного договору, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої та другої статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладання спірного договору, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладання спірного договору, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 2 цього Закону відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Іншим законом України, який регулює питання набуття орендарем права оренди земельної ділянки, є Закон України «Про оцінку земель». Згідно із статею 1 Закону України "Про оцінку земель" редакції, чинній на час укладання спірного договору, нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" редакції, чинній на час укладання спірного договору, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд. Згідно із частинами другою статті 23 Закону України "Про оцінку земель" в редакції, діючій на час укладання спірного договору, технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Частиною 1 п. 289.1 ст. 289 ПК України і частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Крім того, за змістом ст. 93 Земельного кодексу України відповідач набуває право використовувати земельну ділянку та обов'язок сплачувати орендну плату не з моменту прийняття рішення компетентним органом про передачу цієї ділянки в оренду, а з моменту укладення договору оренди землі. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства, оскільки позов подано на захист прав, порушених не розпорядженням голови Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.12.2012р., а укладеним договором, тому заперечення представника відповідача 1 [PERSON] про наявність діючого розпорядження і неможливості з цієї причини визнати недійсним договір оренди, не приймаються судом до уваги. Також судом не приймаються заперечення представника відповідача 1 [PERSON] щодо неможливості визнання недійсним договору оренди, оскільки в 2015р. вже проведена та затверджена нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки, оскільки станом на дату укладання спірного договору оренди передбачена законом нормативна грошова оцінка земельної ділянки не була проведена та не була затверджена. Щодо тверджень представника відповідача 1 [PERSON] про відсутність шкоди інтересам держави, то ці твердження не підтверджені документально з причини непроведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки в 2012 році на час укладання спірного догвоору. Згідно зі статею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, розмір орендної плати за землю при укладанні оспорюваного договору встановлений з порушенням вимог чинного законодавства, а право оренди набуте [PERSON] за договором, укладеним з порушенням вимог статей 13,23 Закону України «Про оцінку земель». Частина друга статті 15 Закону України «Про оренду землі» окрім відсутності однієї з істотних умов в договорі оренди встановлює таку підставу для визнання його недійсним, як порушення вимог статей 4-6 цього Закону, а частина 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що право оренди набувається на підставах та в порядку, передбачених цим та іншими законами. Враховуючи, що право оренди за оспорюваним договором набуто [PERSON]з порушенням порядку, встановленого статтями 13, 23 Закону України «Про оцінку земель», суд вважає доведеним недотримання вимог чинного законодавства при укладенні спірного договору. Оскільки судом встановлено недодержання в момент укладення Договору оренди землі від 29.12.2012р. вимог статей 13, 23 Закону України «Про оцінку земель» , спірний договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним на підставі частини 1 статті 203, статті 215 ЦК України на майбутнє відповідно до статті 236 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Судом встановлено та визнано сторонами, що 29.12.2012р. Широківською районною адміністрацією Дніпропетровської області передано [PERSON] земельну ділянку площею 17,1180 га за Актом приймання-передачі земельної ділянки (який є невід'ємною частиною договору від 29.12.2012р.). Повноваження Широківської районної державної адміністрації Широківського району Дніпропетровської області щодо передачі земельних ділянок державної власності сільскогосподарського використання за межами населених пунктів в користування було регламентовано частини тре5тьої статті 122 ЗК України (в редакції, чинній на дату укладання спірного договору). Вищезазначені повноваження припинено з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" з 1 січня 2013 року. Повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності в діючий редакції Земельного кодексу України належать позивачу, відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. У зв'язку з визнанням недійсним Договору оренди від 29.12.2012р., у відповідності до норм частини першої статті 216 ЦК України, спірна земельна ділянка підлягає поверненню [PERSON] до земель державної власності в особі Головного управління Держгеодастру в Дніпропетровській області. Оскільки неможливо повернути вже здійснене за договором оренди користування ділянкою, тому договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє. Отже, визнаний судом недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.12.2012р. припиняється на майбутнє. Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України, ст. 13, 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", ст.ст. 15, 21 Закону України "Про оренду землі",

Outcome: approved