Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить стягнути з нього збитки у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої ним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та страховим відшкодуванням за Полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів АС/4699089 в сумі 11 981.87 грн,посилаючись на те, що 29 листопада 2014 року по автодорозі М-05 Київ-Одеса на 285км + 300м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. За фактом ДТП водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. [PERSON] [PERSON] на момент ДТП був застрахований в позивача на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу, згідно з яким позивач брав на себе зобов'язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. На виконання умов договору страхування, позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому в розмірі 36 376.32 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ "СГ"Провідна", яка відшкодувала позивачу частину завданих відповідачем збитків в розмірі 24 394.35 грн.. У зв'язку з тим, що фактичний розмір, завданої шкоди перевищує страхове відшкодування, позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача, посилаючись на ст.ст.993, 1194 ЦК України, згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. В судове засідання представник позивача не з"явився, згідно поданої заяви підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказуючи на їх безпідставність. Вислухавши відповідача, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно положень ст.27 Закону України "Про страхування"до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до положень ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення ч.2 ст.1187 ЦК України регламентують, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 29 листопада 2014 року по автодорозі М-05 Київ-Одеса на 285км + 300м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. За фактом ДТП водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті зазначеної ДТП застрахований транспортний засіб [PERSON], д.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту якого склала 36 876.32 грн..Позивач, виконуючи взяті на себе зобов"язання до Договору страхування, виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 36 373.32 грн.. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля "ВАЗ", д.н. 029281 ОЕ, була застрахована приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна", відповідно до полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4699089. Свідок [PERSON] в суді повідомив, що перебуваючи на посаді старшого інспектора відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Кривоозерського району Кривоозерського РВ УМВС, 29 листопада 2014 року оформляв ДТП, яка сталася між автомобілями [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті пригоди автомобіль "Део Ланос",отримав механічні ушкодження в вигляді розбитого заднього бампера, деформації заднього правого крила, кришки багажника, задньої панелі. Згідно рішення Господарського суду м.Києва, ухваленого 19 жовтня 2016 року, з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" стягнуто матеріальну шкоду в сумі 24 394.35 грн., оскільки згідно умов полісу №АС/4699089, з урахуванням положень ст.ст.12,\~22,\~29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.9,\~27 Закону України "Про страхування", ст.ст.\~993,\~1192, 1194 ЦК України, у ПАТ "Стахова компанія "Провідна" у зв"язку з настянням ДТП виник обов"язок відшкодувати ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" шкоду, в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком та в межах суми (фактичних затрат). Згідно з приписами п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки"передбачено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Таким чином, у відповідача [PERSON] виник обов'язок відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 11 981.87 грн.. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 11 981.87 грн., яка є різницею між фактичним розміром шкоди, виплаченим позивачем потерпілій особі і страховим відшкодуванням. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600, 00 грн..

Outcome: approved