Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У червні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] і просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HMSWGA00007518 від 21 червня 2007 року в розмірі 68 097,17 доларів США, що еквівалентно 544 096 грн. 38 коп., та 128 710 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними приміщеннями загальною площею 227,5 кв.м, що розташований по вул. Тичини, 11в м. Старокостянтинові Хмельницької області, а також на земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки а також виселити відповідачів із житлового будинку № 11 по вул. Тичини в м. Старокостянтинові Хмельницької області із зняттям їх з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що за умовами кредитного договору, укладеного 21 червня 2007 року з [PERSON], останній одержав кредит в розмірі 55 625 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% річних на строк до 20 червня 2017 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобов?язань за вищезазначеним кредитним договором, 22 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав позивачу в іпотеку належний йому житловий будинок № 11 по вул. Тичини в м. Старокостянтинові. [PERSON] не виконує належним чином зобов?язання за договором кредиту, внаслідок чого станом на 17 травня 2012 року утворилась заборгованість по кредиту, відсотках та комісії в розмірі 68 097,17 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 46 790,31 доларів США, заборгованість по відсотках 18 806,86 доларів США, комісія 2 500 доларів США, а також позивач нарахував неустойку та штрафні санкції в сумі 128 710 грн., з яких 101 255 грн. 19 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 27204 грн. 81 коп. - штраф (процентна складова), через що має право звернути стягнення на предмет іпотеки із виселенням всіх мешканців житлового будинку та зняттям їх з реєстрації. В ході судового розгляду справи представник позивача збільшила заявлені позовні вимоги в частині розміру заборгованості, в рахунок погашення якої просить звернути стягнення на предмет іпотеки та вказує, що станом на 24 вересня 2013 року за договором кредиту від 21 червня 2007 року [PERSON] допустив заборгованість в сумі 83 641,96 доларів США та 302 621 грн. 86 коп., з яких: 47 491,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 31 950,25 доларів США - заборгованість по відсотках, 4 200 доларів США - заборгованість по комісії, 268 956 грн. 90 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 33 414 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова), й саме в рахунок погашення цієї заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки та земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. Решту позовних вимог щодо виселення відповідачів з житлового будинку із зняттям їх з реєстрації залишились незмінними. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити. Представниця відповідача проти позову заперечила та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в зв"язку із їх недоведеністю. Зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам законодавства та умовам договору іпотеки, а наданий позивачем розрахунок заборгованості по договору кредиту не відповідає умовам договору іпотеки в частині відсоткової ставки. Треті особи [PERSON] та Старокостянтинівський РС УДМС України в Хмельницькій області, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з?явились, про причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Старокостянтинівської міської ради [PERSON] при вирішенні справи поклався на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом обєктивно встановлено, що 21 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № HMSWGA00007518, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 55 625,00 доларів США, з яких: 50 000,00 доларів США - на споживчі цілі та 5 625,00 доларів США - на сплату страхових платежів, на строк до 20 червня 2017 року включно під 0,92 % на місяць (або 11,04 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути кредитні кошти шляхом внесення щомісячних платежів в сумі 794,23 доларів США згідно встановленого графіка погашення кредиту (п.п. 1.1, 2.1.1, 3.1, 7.1 кредитного договору). Також, сторони домовились, що [PERSON] сплачує позивачу винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % річних від суми виданого кредиту щомісяця (п.п. 3.7, 7.1 кредитного договору), а у випадку порушення виконання зобов'язання по погашенню кредиту - сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 2,43 % на місяць (або 29,16 % на рік) на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом, та пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки (п.п. 7.4, 4.1 кредитного договору). Крім того, при порушенні [PERSON] строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов'язався сплатити позивачу штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (п. 5.4 кредитного договору). Крім того, сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником зобов'язань за кредитним договором, він зобов'язується достроково погасити заборгованість перед позивачем у повному обсязі, в свою чергу банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої у п. 7.1 кредитного договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно (п. 2.3.3, 2.2.10, 2.3.7 кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором 22 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передав іпотекодержателю нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 227,5 кв. м, житловою площею 50,6 кв. м, що розташований по вул. Тичини, 11 в м. Старокостянтинові Хмельницької області та належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до умов договору іпотеки ним забезпечується виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 21 червня 2007 року. Іпотекодержатель має право в разі невиконання [PERSON] зобов'язань по вказаному кредитному договору звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 18.8.1 договору іпотеки). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку», зокрема на підставі рішення суду (п. 24 договору іпотеки). [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором з січня 2009 року належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 24 вересня 2013 року виникла заборгованість, яка розрахована позивачем, з урахуванням підвищеної відсоткової ставки (13,08 % річних та 33,26 % річних за порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту), та становить 83 641,96 доларів США та 302 621,86 грн., з яких: 47 491,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 31 950,25 доларів США - заборгованість по відсотках, 4 200,00 доларів США - заборгованість по комісії, 268 956,90 грн. - пеня, 250,00 грн - штраф (фіксована частина), 33 414,96 грн. - штраф (процентна складова). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Розділом 4 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у випадку порушення ним зобов'язань, що виражена у сплаті пені в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. Відповідно до п.п. 18.8.1 договору іпотеки іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобовязань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконаними. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі довідки « Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств» № 0817, від 20 лютого 2015 року, за адресою вул. Тичини, 11в м. Старокостянтинові Хмельницької області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно п. 2.3.1 банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Так, з 26 листопада 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до умов п. 2.3.1 договору кредиту від 21 червня 2007 року в односторонньому порядку збільшило розмір процентної ставки за користування кредитом з 11,04 % річних до 13,08 % річних, а також збільшило розмір відсоткової ставки у разі порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту з 29,16 % річних до 33,26 % річних. Із змісту пункту 6 договору іпотеки вбачається, що з умовами кредитного договору, у тому числі і щодо права збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентної ставки за користування кредитом, іпотекодавець ознайомлений. Також п. 35.2 договору іпотеки визначено, що іпотекою забезпечується виконання зобов'язань позичальником за вказаним кредитним договором, зокрема, по виконанню зобов'язань зі сплати відсотків у відповідності порядку та строків зазначених у кредитному договорі. Зазначені обставини підтверджуються: договором кредиту №HMSWGA00007518 від 21 червня 2007 року, договором іпотеки від 22 червня 2007 року, розрахунком заборгованості [PERSON] за договором кредиту станом на 24 вересня 2013 року, свідоцтвом про державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк». У відповідності до ст. ст. 7, 18 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов?язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов?язання. Іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір поряд з іншими умовами повинен містити такі істотні умови, як зміст та розмір основного зобов?язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов?язання. Що стосується нарахування позивачем штрафних санкцій, то виходячи із первинних умов договору кредиту та договору іпотеки, вбачається, що пеня нарахована за період з 21 лютого 2009 року по 24 вересня 2013 року в розмірі 27665,73 доларів США. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки встановлено позовну давність в один рік. Згідно умов договору кредиту від 21 червня 2007 року та договору іпотеки від 22 червня 2007 року сторони не обумовлювали будь-яких інших строків щодо стягнення штрафних санкцій, в тому числі і пені, ніж передбачені законом. Оскільки представником відповідача заявлено клопотання про застосування річного строку позовної давності по нарахуванню пені, тому суд на підставі наданого позивачем розрахунку згідно первинних умов договору кредиту та договору іпотеки визначає заборгованість по пені за період з 27 вересня 2012 року по 24 вересня 2013 року в сумі 111 693 грн. 30 коп. ((27 665,73 доларів США 13 691,84 доларів США) х 7,993 грн. = 111 693 грн. 30 коп.). Що стосується нарахування штрафу (процентна складова), то із розрахунку заборгованості вбачається, що штраф становить 5% від суми тіла кредиту, процентів та комісії і становить 33 414 грн. 96 коп. Однак, при здійснені перерахунку заборгованості відповідно до первинних умов кредитного договору та договору іпотеки, розмір основного зобов?язання значно зменшився, а тому при перерахунку процентна складова штрафу становить 31276 грн. 13 коп. ((47 378,87 доларів США + 26 779,91 доларів США + 4 100 доларів США) х 5% х 7,993 грн. = 31 276,13 грн.). Про наявність заборгованості [PERSON] за договором кредиту та можливість звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець [PERSON] був повідомлений позивачем 06 квітня 2011 року, про що свідчить копія повідомлення та розписка про його вручення [PERSON] особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. На підставі ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а також початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того, відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5 резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Разом з тим, відповідно до ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є законність. Так, Законом України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку (частина 1 Закону). Виходячи із ст. 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Чинність вказаного Закону на час ухвалення рішення є підставою, у разі задоволення позову за наявності для цього підстав, для визначення порядку його виконання, зокрема вказівка на те, що рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності вказаного Закону. За своїм змістом даний Закон є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмет застави та іпотеки, а саме : визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь - яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 25.03.2015 року, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, що закріплено у частині 1 статті 58 Конституції України. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі лише у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. Разом з тим мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта. Отже, встановивши сукупність обставин, що є підставою для задоволення вимог кредитора саме шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, суд ухвалюючи відповідне судове рішення, відповідно до ст.217 ЦПК України вирішує питання про зупинення стягнення на час дії Закону. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» доведені та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved