Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року в с. Вікно Заставнівського району , а також просить визнати за нею право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадщини по закону, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року в с.Вікно. В обгрунтування вимог посилається на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишав, а тому після його смерті відкрилась спадщина по закону . Спадкоємцями першої черги по закону є вона- як дружина померлого та їхні діти- відповідачі по справі, котрі спадщину після батька не прийняли і на неї не претендують. Позивачка посилається на те, що вчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на час відкриття спадщини проживала із останнім, а також не відмовилась від неї. На даний час бажає оформити своє спадкове право по закону , однак цього зробити не може оскільки в померлого не було правовстановлючого документу на будинок. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю. Представник позивачки при попередньому судовому засіданні підтримав позов повністю. Представник відповідачки - [PERSON] [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення при попередньому розгляді справи. Відповідачі- [PERSON]., [PERSON], [PERSON] в попереднє судове засідання не з»явились, в заявах до суду просять справу розглядати у їх відсутності. Позов визнають повністю. Представник територіальної громади в попереднє судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Враховуючи, що визнання позову не суперечить інтересам сторін, закону, суд вважає, що його слід прийняти та постановити рішення при попередньому розгляді справи. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. За життя останній заповіту не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями першої черги по закону є- дружина померлого- [PERSON] діти померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно №251 від 29.01.2015 року виданої виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради із померлим [PERSON] проживали: дружина [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] вчасно прийняла спадщину, оскільки вона проживала із померлим до часу відкриття спадщини і продовжує проживати в спадковому будинку, користується всім майном померлого. Встановлено, що [PERSON] звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 326/2014 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38665960 від 17.10.2014 року . Встановлено , що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із померлим не проживали, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Останні від своєї частки в спадщині відмовилися, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Встановлено , що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону , оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.02.2015 року . Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985-1988 раках сільськими, селищними. Районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків в бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його в органах БТІ. Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності . Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" п 3.3. наголошує, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будiвель ", i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Факт належності [PERSON] вищезазначеного житлового будинку підтверджується рішенням сесії "Про оформлення права власності" записом в погосподарській книзі сільської ради, інвентарною справою. Постанова Пленуму Верховного суду України вiд 04.10.1991р. №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулююєе право приватної власності громадян на жилий будинок" у п. 9 зазначає, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на вiдведенiй в установленому порядку на земельній дiлянцi i прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації виконкомі місцевої ради. Встановлено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями , що розташований в с.Вікно по вул.Гнепа, 6 Заставнівського району побудований в 50-х роках. Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці , яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності . За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року , на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved