Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просив стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 2274,8 гривень, пеню у розмірі 149,89 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000,0 гривень; витрати на правову допомогу у розмірі 4384,80 гривень, а також судовий збір. В обґрунтування позову посилався на таке. 05.10.2012 року о 10:00 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем марки “Wolksvagen” реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Пастера в місті Одесі, рухаючись заднім ходом, не переконалася в безпеці маневру, в наслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивачки, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 30.10.2012 року Приморським районним судом міста Одеси було проголошено постанову у справі № 1522/24319/12, відповідно до якої [PERSON] було визнано винною у скоєнні вищезазначеного правопорушення. Згідно звіту № 01836 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], виконаним оцінювачем ТОВ «АВТОПАРТНЕР-ЦЕНТР» вартість матеріального збитку становить 3274,84 гривень. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, втім, відповідач свого обов'язку не виконав, у зв'язку із чим [PERSON] змушена звернутись до суду із вказаним позовом за захистом свого інтересу. Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутністю, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 05.10.2012 року о 10:00 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "Wolksvagen", реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Пастера в місті Одесі, рухаючись заднім ходом не переконалася в безпеці маневру, в наслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивачки, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Приморського районного суду м.Одеси від 30 жовтня 2012 року в справі №1522/24319/2012 про адміністративне правопорушення. Згідно вказаної постанови встановлено факт порушення відповідачкою правил дорожнього руху та її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,0 гривень. Згідно висновку № 01836 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet Aveo», виконаного ТОВ «АВТОПАРТНЕР-ЦЕНТР» вартість матеріального збитку становить 3274,84 гривень. Зазначені витрати суд визнає обґрунтованими, оскільки втрати, яких зазнав позивач, викликані протиправними діями [PERSON], при цьому, такий розмір відшкодування заперечений відповідачем не був. Суд при визначенні розміру належного відшкодування виходить з принципу реального виконання зобов'язання. Суд при цьому керується вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, за якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті аварійного ушкодження автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], складає 3274,84 гривень. Враховуючи встановлення вини [PERSON] у вчиненні ДТП, суд вважає об'єктивно та обґрунтовано встановленою зазначену суму майнової шкоди, завданої власнику автомобіля. Оскільки автомобіль, яким керувала [PERSON] був застрахований, позивач звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування як від постраждалої особи до відповідача. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Факт настання страхового випадку підтверджується матеріалами справи та, як вбачається із заперечень СТзДВ «Гарантія» від 21.05.2014 року, - не заперечується відповідачем. За правилом ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст.29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. За правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності із п.1 ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Так, відповідно до п.36.5 ст.36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, що складає за наданим розрахунком позивача суму у розмірі 149,89 гривень. При цьому, враховуючи, що сума франшизи у розмірі 1000,0 гривень підлягає стягненню з [PERSON] у страхової компанії - відповідача виникає обов'язок зі сплати 2274,84 гривень. Таким чином, сума матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача складає 2424,73 (2274,84 +149,89) гривень. Втім, в частині відшкодування моральної шкоди суд визнає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що ні договором страхування, ні законом таке відшкодування не передбачено. Відповідно до ст.26-1 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Таким чином, по-перше, матеріальна шкода не може бути відшкодована страховиком у повному обсязі, а по-друге, наявні випадки, передбачені законом для відшкодування частини моральної шкоди, не поширюються на правовідносини, що виникли між сторонами по вказаній справі, оскільки позивачкою не доведено, що внаслідок протиправних дій [PERSON] її здоров'ю було завдано шкоди. Таким чином, у задоволенні вказаної позовної вимоги суд має відмовити у повному обсязі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору - 243,60 гривень, а також витрат на правову допомогу у розмірі 4384,80 гривень.

Outcome: partial