Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

21.09.2020 позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Калінін С.К., звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс»), третя особа, яка не заявляє позовних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.05.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис № 13071 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 114,11 грн. та 500,00 за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 003-04100-141112 від 14.11.2012, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.04.2018 по 14.04.2020. Сума заборгованості складає 10 114,11 грн., в тому числі за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Вважає, що виконавчий напис № 13071 від 15.05.2020 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Посилається на те, що відповідно до офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчику В.В. анульовано доступ до державних реєстрів на підставі наказу МЮУ № 738/5 від 02.03.2020, проте, не зважаючи на це, він 15.05.2020 вчинив виконавчий напис на користь відповідача. Крім того, позивачка вважає, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а також нотаріусом не були дотримані вимоги актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріуса на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, оскільки нотаріус видав його без наявності первинного бухгалтерського документу, а лише на підставі розрахунку заборгованості, який не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог TOB «ФК «Сіті Фінанс» до позивача. Сам розрахунок не містить необхідних даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту, відсотків, комісії, штрафних санкцій. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Також зазначає, що нотаріусом були порушені строки давності. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 13071 від 15.05.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 114,11 грн. та 500,00 за вчинення виконавчого напису. Ухвалою судді від 22.09.2020 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Копія ухвали була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 22.09.2020 було задоволено заяву представника позивача - адвоката Калініна С.К. про забезпечення позову у даній цивільній справі та було зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 62427280 від 26.06.2020, копію ухвали було направлено для виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Калінін С.К. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла до суду письмова заява, в якій позовні вимоги вони підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без участі сторони позивача. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа - приватний нотаріус Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис № 13071 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 114,11 гривень та 500 гривень за вчинення виконавчого напису (а.с. 12). Із вказаного виконавчого напису вбачається, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 15.05.2020. ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звернулося до приватного виконавця Клітченко О.А. про примусове виконання виконавчого напису нотаріусу № 13071 від 15.05.2020. Постановою від 26.06.2020, приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження № 6242728 з примусового виконаннявиконавчого напису № 13071 від 15.05.2020 виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 10 614,11 гривень (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. від 08.07.2020 по ВП № 62427280, було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 14). При вирішенні вказаного спору, суд виходить з таких положень законодавства. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли банкам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт 2 взагалі відсутній в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. керувався нечинним та невірним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже діяв в порушення норм частини 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат». Також, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України, а саме списку державних реєстраторів та нотаріусів, яким анульовано доступ до державних реєстрів, на підставі наказу Міністерства юстиції України № 738/5 від 02.03.2020 приватному нотаріусу Колейчик В.В. анульовано доступ до державних реєстрів (а.с. 11). Таким чином, приватний нотаріус Колейчик В.В. не зважаючи на те, що його повноваження щодо здійснення нотаріальної діяльності припиненні з 02.03.2020, вчинив виконавчий напис на користь відповідача 15.05.2020. Щодо доводів позовної заяви про порушення нотаріусом строків давності суд зазначає, що у зв`язку з тим, що позивачем не надана суду копія кредитного договору № 003-04100-141112 від 14.11.2012, суд не має можливості встановити строк, на який було укладено кредитний договір, а тому ці доводи позовної заяви суд перевірити не може. Таким чином, беручи до уваги, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису допущено порушення вимог чинного законодавства, а також враховуючи те, що останній взагалі не міг вчиняти ніякі нотаріальні дії з 02.03.2020, вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову до суду в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved