Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] міська рада Запорізької області звернулася до суду з позовом (а.с.29-36) до [PERSON] про стягнення збитків у розмірі 8739,50 грн. [PERSON] протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.12.2017 року, ця справа передана на розгляд судді Прінь І.П. Ухвалою суду від 29.12.2017 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою суду від 22.01.2018 року відкрито провадження у цій справі, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Задоволено клопотання позивача про витребування з департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області декларацію про готовність обєкта до експлуатації, яка подана відповідачем [PERSON] у 2013 році. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04.05.2017р. на адресу [PERSON] міської ради надійшов лист від виконавчого комітету [PERSON] міської ради щодо недоотримання місцевим бюджетом м. Бердянськ 2,5 млн. грн. коштів пайової участі від замовників - забудовників з посиланням на розпорядження Запорізької обласної державної адміністрації від 24.03.2017 № 118 "Про стан фінансово-бюджетної дисципліни в Запорізькій області''. Вказані збитки були виявлені в результаті проведеної у січні 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області перевірки та відображені у відповідному акті. Так, було виявлено, що замовник-забудовник [PERSON] у 2013 році здійснила будівництво садового будинку на земельній ділянці №465/1 в ОСК «Гроно» в м. Бердянську, при цьому не сплатила кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянська. Загальна кошторисна вартість будівництва садового будинку в СОТ «Гроно», відповідно до копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації, становить 1589000,00 грн. Проте, замовник будівництва (відповідач по справі) не виконав вимоги ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ і не звернувся до органу місцевого самоврядування з заявою про укладання відповідного договору, та не надав документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками та інших передбачених документів. Розмір пайової участі розраховується відповідно до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів участі у розвитку інфраструктури м.Бердянська, який був затверджений рішенням [PERSON] міської ради №35 від 20.11.2014р. та опублікований в газеті «Південна Зоря» 29.11.2014р. Вважають, що міський бюджет міста [PERSON] мав отримати від [PERSON] кошти на розвиток інфраструктури м. Бердянськ в розмірі 8739,50 грн., який в свою чергу і складає розмір упущеної вигоди (збитків) нанесених відповідачем [PERSON] міській раді. Просили суд стягнути з відповідача на їх користь кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 8739,50 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 1600,00 грн. . 28.02.2018 року позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача (а.с.152- 155). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених в позовній заяві та в відповіді на відзив. Суду додатково пояснила, що ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено обовязок замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. 21.03.2013р. відповідачем введено в експлуатацію збудований на земельній ділянці №465/1 в ОСК «Гроно» в м.Бердянську садовий будинок загальною площею понад 534 кв.м. На цей час від [PERSON] на адресу виконкому [PERSON] міської ради заяви щодо укладення договору про пайову участь і документи, що підтверджують вартість будівництва обєкта з техніко-економічними показниками, не надходило. На час подачі позову до суду діє Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів участі у розвитку інфраструктури м.Бердянська, який був затверджений рішенням [PERSON] міської ради №35 від 20.11.2014р., та опублікований в газеті «Південна Зоря» 29.11.2014р. Розмір пайової участі був розрахований відповідно до цього Порядку, виходячи з 0,5% кошторисної вартості обєкту нерухомого майна, який відповідач зазначила у декларації про готовність обєкта до експлуатації та 10% від розрахованої суми, згідно з пунктом 5.5 Порядку. Вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності звернення до суду з цим позовом, оскільки Законом передбачено, що кошти пайової участі мають бути сплачені до введення обєкту будівництва до експлуатації, але після укладання договору про пайову участь. При цьому, строк за яким обліковується укладення договору починає свій перебіг, як передбачено і Законом, і рішенням [PERSON] міської ради, безпосередньо від дня звернення замовника-забудовника із заявою про укладення такого договору. Обовязок звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту Законом покладено саме на замовника будівництва. Вважає, що відповідачем не обгрунтовано підстави та причини порушення вимог Закону та рішення [PERSON] міської ради щодо укладення договору про пайову участь. Просить позов задовольнити. 09.02.2018 року [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.69-74) і заяву про застосування позовної давності (а.с.65-68). 13.03.2018 року відповідач надіслала заперечення на відповідь позивача (а.с.175-177). Відповідач [PERSON] позов не визнала. В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що дійсно 21.03.2013 року інспекцією ДАБК у Запорізькій області була зареєстрована декларації про готовність обєкта (садового будинку) до експлуатації №ЗП 142130730433. Про введення садового будинку в експлуатацію вона листом повідомила виконавчий комітет [PERSON] міської ради ще 11.01.2014 року. Як на дату реєстрації декларації, так і на теперішній час, договір пайової участі нею не укладався. Позивач не звертався до суду з позовом про спонукання її укласти договір пайової участі. Визначена сума збитків у розмірі 8739,50 грн. нарахована позивачем безпідставно, оскільки нею не надавалися виконкому [PERSON] міської ради документи щодо 0-х затрат на виділення або придбання земельної ділянки, звільнення будівельного майданчику від будівель, споруд і інженерних мереж тощо. Навпаки вона понесла певні витрати на купівлю земельної ділянки. Також відповідач подала заяву про застосування позовної давності до вимог позивача. В обґрунтування заяви вказує на те, що декларація про готовність обєкта до експлуатації була зареєстрована 21.03.2013 року, про введення обєкта в експлуатацію вона повідомила виконавчий комітет [PERSON] міської ради листом від 11.01.2014 року. Однак позивач звернувся до суду тільки 26.12.2017 року. Вважає, що позивач пропустив строк звернення з цим позовом до суду. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. В минулому судовому засіданні надала пояснення ідентичні викладеним у письмових поясненнях від 28.02.2018р. (а.с.161-164), в яких просила позов [PERSON] міської ради задовольнити. В обґрунтування пояснень зазначила, що статтею 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. Тобто, обовязок ініціювати укладення договору про пайову участь покладається саме на забудовника. 21.03.2013 року відповідачем був введений в експлуатацію садовий будинок в ОСК «Гроно» загальною площею 534,4 кв.м. Однак до цього часу, в порушення вимог ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідач заяви щодо укладання договору і необхідного пакету документів так і не подала, що свідчить про протиправність дій відповідача. Стосовно того, що відповідач вважає, що дата реєстрації декларації про початок будівництва є підставою для укладення договору про пайову участь, зазначає, що реєстрацію декларацій здійснювала інспекція ДАБК у Запорізькій області, а не виконавчий комітет [PERSON] міської ради. Саме відповідач мала звернутися до органу місцевого самоврядування з заявою про укладання договору про пайову участь ще до початку введення обєкта в експлуатацію, а відповідне управління виконкому на підставі поданих забудовником документів мало розробити проект договору про пайову участь і здійснити розрахунок пайової уасті. При цьому, строк за яким обліковується укладення договору починає свій перебіг, як передбачено і Законом, і рішенням [PERSON] міської ради, безпосередньо від дня звернення замовника-забудовника із заявою про укладення такого договору. Відповідач дійсно 11.01.2014 року проінформувала виконком [PERSON] міської ради про реєстрацію інспекцією ДАБК декларації про готовність обєкта до експлуатації. Однак до вказаного листа ні самої декларації, ні заяви щодо укладання договору про пайову участь, ні документів, що підтверджують вартість будівництва обєкта з техніко-економічними показниками не подавала. Вказаний лист був поданий відповідачем на виконання вимог ч.11 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була чинною на той час, з метою подальшого отримання дозвільних документів на підключення будинку до інженерних мереж міста. Також зауважує на тому, що відповідачу у березні і у листопаді 2017 року направлялися проекти договору про пайову участь для їх підписання, проте відповідач відмовилася укладати договір. Просить задовольнити позов [PERSON] міської ради. Представник третьої особи - Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області у судове засідання не з'явився. 13.02.2018 року надіслали письмові пояснення (а.с.78-142), в яких просили розглянути справу за відсутності їх представника. В поясненнях зазначили, що згідно з п.1.3.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Запорізькій області на IV квартал 2015 року, Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області (правонаступник - Східний офіс Держаудитслужби, структурним підрозділом якого є управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету [PERSON] міської ради за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р.. Результати ревізії оформлено актом від 17.03.2016 № 08-21/2. Перевіркою питання дотримання вимог законодавства щодо визначення розміру та сплати пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянськ, встановлено, що відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України станом на момент проведення ревізії, протягом 2013, 2014 та 2015 років замовниками подано 632 декларації про готовність об'єктів до експлуатації на території міста [PERSON], у тому числі: у 2013 році - 264, у 2014 році - 186, у 2015 році - 182 декларації. Держфінінспекцією в Запорізькій області до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі по тексту - ДДАБІ у Запорізькій області) направлено запит від 06.10.2015р. № 08-08-14-14/5933 щодо надання інформації про кошторисну вартість об'єктів будівництва в м. Бердянськ за період, що підлягає ревізії, згідно декларацій про готовність об'єктів до експлуатації (із зазначенням площі для індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських споруд) та/або завірені належним чином копії декларацій про готовність до експлуатації об'єктів будівництва. Листами від 06.10.2015р. №1008-22.4/2554, від 18.02.2016р. №1008-22.4/2554 ДДАБІ у Запорізькій області надано інформацію про кошторисну вартість об'єктів будівництва, введених в експлуатацію в м. Бердянськ протягом 2013-2015 років, згідно декларацій про готовність об'єктів до експлуатації. Шляхом співставлення інформації, отриманої від ДДАБІ у Запорізькій області, із укладеними договорами про пайову участь та інформацією про фактично сплачені кошти пайової участі, встановлено, що значну кількість замовників об'єктів будівництва, введених в експлуатацію на території міста [PERSON] протягом 2013-2015 років, до пайової участі не залучено. В ході ревізії Управлінням капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконкому [PERSON] міської ради на підставі інформації ДДАБІ у Запорізькій області проведено розрахунки розмірів пайової участі, несплаченої забудовниками протягом 2013-2015 років. Так, розмір пайової участі згідно розрахунків склав 1 594 826,52 грн.: за 102 об'єктами, введеними в експлуатацію у 2013 році - 657 302,22 грн.; за 45 об'єктами, введеними в експлуатацію у 2014 році - 819 954,30 грн.; за 24 об'єктами, введеними в експлуатацію у 2015 році - 117570 гривень. Відповідно до приписів ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування, тому несплата забудовниками пайової участі є порушенням п.4-1 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України, ч.2, 3 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038VI, п. 1.3. Порядку №58, п.1.3., 4.6., 5.10. Порядку №35, що призвело до недоотримання бюджетом міста [PERSON], а саме бюджетом розвитку, коштів за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р. в загальній сумі 1594826,52 грн., чим завдано збитків міському бюджету на відповідну суму. відповідно до наданих виконавчим комітетом розрахунків, розмір коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м.Бердянськ [PERSON] у звязку із введенням в експлуатацію обєкта за адресою: м.Бердянськ, ОСК «Гроно» складає 8739,50 грн. Вважають, що позовні вимоги [PERSON] міської ради є обґрунтованими, просили позов задовольнити. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке. [PERSON] з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.57-62), яка була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 21.03.2013 року за №ЗП 142130730433, відповідачем [PERSON] було введено в експлуатацію садовий будинок за адресою: м.Бердянськ, ОСК «Гроно», земельна ділянка №465/1, загальною площею 534,4 кв.м., загальною вартістю будівництва 1589000,00 гривень. 11.01.2014 року [PERSON], на виконання вимог ч.11 ст. 39 Закону, надіслала на адресу [PERSON] міської ради повідомлення про прийняття обєкта в експлуатацію (а.с.181). Оскільки загальна площа побудованого відповідачем садового будинку була більшою за 300 кв.м., то відповідно до п.4 ч.4 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" вона, як замовник будівництва, зобовязана була взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON]. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Як зазначено у частині 6 вказаної статті, встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків. Відповідно до частин 8,9 вказаної статті розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Однак, до початку введення обєкта в експлуатацію, відповідач [PERSON] заяви про укладення договору про пайову участь і документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта з техніко-економічними показниками органу місцевого самоврядування не подала. Не вчинено нею таких дій і після введення садового будинку в експлуатацію. Аналіз положень частин 2, 3, 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дає підстави для висновку, що обов'язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов'язок пов'язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь є порушенням зобов'язання, відповідальність за невиконання такого зобов'язання передбачена законодавством. Так, невиконання зобов'язання з укладення договору про пайову участь у встановлений законом строк (не пізніше, ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію) не є підставою для звільнення замовника будівництва від обов'язку укласти договір про пайову участь, у тому числі, й після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію або від відповідальності за порушення обов'язку прийняти участь у розвитку інфраструктури населеного пункту (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 3-1323гс16). У січні 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету [PERSON] міської ради за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р. [PERSON] ревізії від 17.03.2016 №08-21/2 (а.с.170-178), зокрема, з питання дотримання вимог законодавства щодо визначення розміру та сплати пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянськ (розділ 4) було встановлено, що значна кількість замовників об'єктів будівництва, які здали свої обєкти в експлуатацію у 2013 році, до пайової участі не залучено. Розмір пайової участі замовників за цей рік за розрахунком держфінінспекції мав становити 657302,22 грн. Контролюючий орган вказав на те, що несплата забудовниками пайової участі є порушенням п.4-1 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України, ч.2, 3 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038VI, п. 1.3. Порядку №58, п.1.3., 4.6., 5.10. Порядку №35, що призвело до недоотримання бюджетом міста [PERSON] (а саме бюджетом розвитку) коштів за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р. в загальній сумі 1594826,52 грн., чим завдано збитків міському бюджету. 06.03.2017 року виконкомом [PERSON] міської ради направлено на адресу відповідача лист № 04-1434/40 з двома примірниками проекту договору №213 від 06.03.2017р. про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON] (а.с.23-27). Однак договір про пайову участь до цього часу відповідачем так і не укладено (а.с.158). 01.11.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію №01-6872/48 про сплату 8739,50 грн. пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON] (а.с.59-60), яка також відповідачем не виконана. [PERSON] міській раді, як розпоряднику бюджетних коштів, про порушення відповідачем вимог ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині не укладення договору про пайову участь і недоотримання внаслідок цього бюджетом міста коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON] стало відомо тільки у березні 2016 року. Відтак, позивач звернувся із цим позовом до суду в межах загальної позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача грутуються на Законі. Із аналізу зазначених положень Закону випливає, що участь замовників у розвитку інфраструктури населеного пункту має відбуватися на підставі відповідного договору, в якому сторонами визначаються, зокрема, розмір пайової участі та строк (графік) сплати пайової участі, укладення якого для забудовника є обов'язковим. Виникнення такого обов'язку безпосередньо з акта цивільного законодавства, рішення органу місцевого самоврядування передбачено ч.3, ч.4 ст. 11 ЦК України, і по своїй суті, з урахуванням положень статті 509 цього Кодексу, ці правовідносини між сторонами є зобов'язальними. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст. 623 ЦК України). [PERSON] з ч.2, ч.4 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України. При з'ясуванні розміру пайової участі, яка підлягає сплаті відповідачем, суд приймає до уваги те, що станом на час введення спірного обєкта в експлуатацію рішенням [PERSON] міської ради від 31.01.2013р. №58 був прийнятий Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ (далі - Порядок), який був оприлюднений 07.02.2013 року (а.с.22). Відповідно до частини 1 статті 144 Конституції України вказаний Порядок є нормативно-правовим актом, який був обов'язковим для виконання на території м. Бердянська з часу його оприлюднення. Суд вважає, що саме цей Порядок має бути застосований при розрахунку розміру пайової участі, а не Порядок, який був прийнятий пізніше у листопаді 2014 року рішенням міської ради №35, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони скасовують або помякшують відповідальність. Так, пунктом 1.3 Порядку №58 встановлено, що саме на замовника покладено обов'язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ визначається у договорі, укладеному з виконавчим комітетом [PERSON] міської ради (відповідно до встановленого цим Порядком розміру пайової участі) з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, наданої замовником будівництва, визначеної згідно з державними будівельними нормами і правилами, та не може перевищувати граничного розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ. При цьому, враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій (п. 2.2 Порядку). Відповідно до п. 2.3. Порядку базова ставка розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ з урахуванням інших передбачених законом відрахувань становить у відсотках від загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта: будівлі та/або споруди некомерційного використання - 0,5 %. В судовому засіданні відповідач посилалася на те, що розрахунок вартості пайової участі здійснений позивачем не вірно, оскільки позивачем не враховані її витрати на придбання земельної ділянки. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом було розяснено відповідачу її право подати суду докази на підтвердження понесення таких витрат. Однак відповідач відмовилася подавати такі докази. Як вбачається з декларації про готовність обєкта до експлуатації, загальна кошторисна вартість робіт з будівництва садового будинку вказана відповідачем у сумі 1589000,00 грн. Таким чином, розмір пайової участі (0,5%), який мала б сплатити відповідач як пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON] становить 7945,00 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки у розмірі 7945,00 грн. [PERSON] із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (91%) у сумі 1454,40 грн. На підстав викладеного,

Outcome: partial