Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 жовтня 2014 року біля 10 години 05 хвилин на автодорозі М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, біля приватного магазину «Вікторія» сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої відповідач [PERSON] допустив зіткнення із автомобілем марки «ВМW-520»,д.р.н.[NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок зіткнення автомобілі частково пошкоджені, а [PERSON], згідно судово-медичної експертизи №-294-Мд від 18.11.2013р. отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. 29.11.2013 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП згідно постанови суду від 14.02.2014 року. [PERSON] спричинено матеріальну шкоду в результаті пошкодження транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована, про що свідчить договір АС/0174090/2007/13 від 23.02.2013 року із ПрАТ СК «Провідна». Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 46Е/14 від 22.04.2014 року вартість матеріального збитку, становить 39658 гривень, вартість експертизи становить 1000 гривень. ПрАТ СК «Провідна» виплачено [PERSON] лише 14120,38 гривень, отже не до виплачено 25517,62 гривень, які просив стягнути з ПрАТ СК «Провідна». Після ДТП [PERSON] знаходилась на лікуванні в Кіцманській ЦРЛ з 28.10.2013 року по 06.11.2013 року і нею витрачено на придбання ліків 713,70 гривень, на обстеження - комп'ютерну томографію - 1000 гривень, а всього 1713,70 гривень, які просила стягнути з ПрАТ СК «Провідна». В результаті ДПТ [PERSON] завдано і моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача [PERSON], а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із знищенням та пошкодженням майна, і таку шкоду оцінює у 10 000 гривень, які просить стягнути з відповідача [PERSON] [PERSON] також завдано моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров`я, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо себе та своїх близьких родичів, істотному порушенні нормальних життєвих зв'язків, і таку шкоду оцінює у 10 000 гривень, з яких 9 914,35 гривень просила стягнути з відповідача [PERSON], а 85,65 гривень (5 % від суми страхового відшкодування) - з ПрАТ СК «Провідна». [PERSON] просив також стягнути з відповідача [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 500 гривень. Позивачі просили стягнути з відповідачів на їх користь сплачений ними судовий збір в сумі 520,32 гривень, витрати на проведення експертизи у сумі 1000 гривень, витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3300 гривень. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали заявлені вимоги з наведених підстав. Відповідач [PERSON] та його представник позову не визнали, заперечуючи тим, що позивачами не доведено факту спричинення моральної шкоди, не обґрунтовано, що саме таких моральних страждань вони зазнали внаслідок ДТП. Можуть вважатись обґрунтованими лише вимоги про стягнення франшизи. Представник ПрАТ «СК «Провідна» позову не визнав, заперечуючи тим, що на підставі зібраних документів 25.02.2014р. між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», як Страховиком, та [PERSON], як Потерпілим, було укладено Договір про врегулювання випадку [NUMBER] за договором № АС/0174090 від 23.02.2013р. [PERSON] виплачено 14140,38 гривень, отже ПрАТ «СК «Провідна» належним чином виконала взяті на себе зобов'язання. Заяви про виплату страхового відшкодування та документи, які є необхідними для зясуванн6я наявності підстав для виплати страхового відшкодування [PERSON] не надавались, тому у ПрАТ СК «Провідна» відсутній обов'язок про прийняття рішення по суті. витрати на лікування на суму 1213,70 гривень підтверджені документально, витрати на суму 500 гривень за повторне дослідження головного мозку від 29.11.2013р. не підтверджені відповідним медичним закладом та не обґрунтовані. Моральна шкода становить 60,69 гривень 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю (ст. 26-1 Закону). Таким чином, [PERSON] може бути виплачено страхове відшкодування у розмірі 1274,39 гривень (1213,70 гривень на лікування + 60,69 гривень моральної шкоди) після подання нею відповідної заяви та оригіналів документів, що підтверджують такі витрати. ПрАТ СК «Провідна»№ не відмовляла [PERSON] у виплаті, отже її права на тримання відшкодування не порушувала. Заслухавши пояснення представників сторін, допитаних як свідків позивачів [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 23.02.2013 року між ПрАТ СК «Провідна» та [PERSON], як власником транспортного засобу марки «МАN 8.163», д.н.з. [NUMBER], оформлено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить поліс страхування серії АС № 0174090. Відповідно до поліса страхування страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. 30.10 2013 року до ПрАТ СК «Провідна» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП. Яка мала місце 25.10.2013 року за участю забезпеченого транспортного засобу марки «МАN 8.163», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та марки «ВМW-520», д.н.з.[NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Згідно постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.01.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до висновку авто-товарознавчої експертизи № 46Е/14 від 22.04.2014 року вартість матеріального збитку, становить 39658 гривень. Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1194 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-VI (далі - Закон №1961-VI) якщо цивільно-правова відповідальність винної особи на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, а ліміт відповідальності за договором страхування цивільно-правової відповідальності покриває завдані потерпілому матеріальні збитки, то шкода відшкодовується страховиком. У справі встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], який керував забезпеченим транспортним засобом, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ СК «Провідна, а ліміт відповідальності за договором страхування цивільно-правової відповідальності покриває завдані позивачеві матеріальні збитки. Згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону № 1961-IV компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована. Різниця між сумою відшкодування, визначеною цим Законом та фактичним розміром збитків, які підтверджуються належними та допустимими доказами у справі, підлягає стягненню з особи, винної у заподіянні збитків. Такої вимоги позивачі до відповідача [PERSON] не заявили. При вирішенні питання про розмір збитків, завданих транспортному засобу, підлягають з'ясовуванню: дійсна вартість автомобіля, вартість його ремонту та обставини щодо економічної обґрунтованості ремонту пошкодженого транспортного засобу, як-то визначено ст. 30 Закону № 1961-IV. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою № 1175 Кабінету Міністрів України від 28.09.1996р., страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. З наданого позивачами висновку авто-товарознавчої експертизи № 46Е/14 від 22.04.2014 року не вбачається, що вартість матеріального збитку визначена з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Звіт про оцінку № 97 від 18.02.2014 року, на підставі якого проведено виплату страхового відшкодування, проведено саме з урахуванням фізичного зносу автомобіля. Окрім того, між СК «Провідна» та [PERSON] 25.02.2014 року укладено договір про врегулювання страхового випадку, за яким [PERSON] сплачено страхове відшкодування у розмірі 14 140,38 гривень. Вказаний договір не оспорений. З наведеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про стягнення з СК «Провідна» матеріальної шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Стаття 5 цього Закону встановлює, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Під страховим випадком розуміється подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (ст.6 Закону України № 1961). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДПТ, яка сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки умислу потерпілого (позивача) та непереборної сили у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди не встановлено, тому цивільна-правова відповідальність [PERSON] настає і без його вини. Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, у справі встановлено, що саме з вини [PERSON] скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль під керуванням позивача [PERSON] дістав пошкодження, а сама остання отримала легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком СМЕ № 299-Мд від 18.11.2013 року, змістом постанови про закриття кримінального провадження від 29.11.2013 року, змістом постанов суду від 22.01.2014 року та від 14.02.2014 року у справі про адміністративне правопорушення. Стосовно заявленої вимоги про стягнення з СК «Провідна» на користь [PERSON] матеріальної шкоди суд виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] внаслідок ДТП отримала легкі тілесні ушкодження та знаходилась на стаціонарному лікуванні з 28.10.2013 року по 06.11.2013 року, що підтверджується висновком СМЕ № 299-Мд, змістом постанови про закриття кримінального провадження від 29.11.2013 року, змістом довідки Кіцманської ЦРЛ за № 302 від 15.05.2014 року. [PERSON] отримала лікування за власні кошти. Даного факту не спростовано відповідачами. Однак, надана нею видаткова накладна за № 01123 датована 22 травня 2014 року, а отже зазначені в ній ціни відповідають даті видачі, а не періоду часу, коли [PERSON] проходила лікування, і іншого судом не встановлено, а отже позивачем [PERSON] не доведено, що саме на таку суму (713,70 гривень) нею було придбано ліки у жовтні-листопаді 2013 року. При цьому, суд також виходить з загальновідомого факту підвищення цін на лікарські засоби з період з жовтня 2013 року по травень 2014 року. Суд приймає до уваги понесені позивачем [PERSON] витрати у розмірі 500 гривень на проведення КТ-дослідження головного мозку, яке проведено 26.10.2013 року за відповідним направленням закладу охорони здоров`я і має підтвердження згідно квитанції № 624. Необгрунтованим суд вважає заявлені вимоги про відшкодування проведеного 29.11.2013 року КТ-дослідження головного мозку вартістю 500 гривень згідно квитанції № 831, оскільки таке дослідження проведено за ініціативою самої [PERSON] і останньою не доведено необхідності такого медичного дослідження. Відповідно до ст.ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 23 ЦК України визначений перелік підстав для відшкодування моральної шкоди. Зокрема, зазначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-ІV У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 22.2. цієї статті відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; Розмір зазначеного моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому страховик відшкодовує не більше, ніж 5 % ліміту, визначеного в п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у вчиненні ДТП. Відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК, проводиться в розмірі, визначеному судом, особою, яку визнано винною у вчиненні ДТП. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.3,4 ч.2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Згідно ст. 26-1 цього Закону Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Виходячи з наведеного, з урахуванням встановленого судом факту пошкодження належного [PERSON] транспортного засобу внаслідок ДТП, спричинення в результаті цього ДТП потерпілій [PERSON] легких тілесних ушкоджень, та вищенаведені положення законів, суд приходить до висновку, що і власнику транспортного засобу [PERSON] і потерпілій [PERSON] спричинено моральну шкоду, яку має відшкодувати СК «Провідна» в межах 5% від суми страхового відшкодування, належного [PERSON], [PERSON], як винуватець ДТП, [PERSON] та [PERSON] При цьому, суд враховує, що моральна шкода [PERSON] завдана пошкодженням належного йому майна, внаслідок чого він зазнав душевних страждань та негативних емоцій, позбавлення можливості використовувати належне йому майно, і таку шкоду суд з урахуванням вимог розумності і справедливості оцінює у 500 гривень, яка підлягає стягненню з винної особи - [PERSON] Моральна шкода [PERSON] завдана ушкодженням здоров`я, що потягло фізичних та душевних страждань, хвилювань, негативних у зв'язку з цим емоцій, позбавлення можливості звичного способу життя, і таку шкоду суд з урахуванням вимоги розумності і справедливості оцінює у 1500 гривень, яка підлягає стягненню з винної особи - [PERSON] Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивачів приймав участь у розгляді даної справи в загальній кількості 4 години, що становить 1948,80 гривень, відповідачі мають відшкодувати по 974,40 гривень кожен. При тому, що оплату на правову допомогу оплачено [PERSON], вказані витрати належить стягнути на її користь. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог. Заявлені [PERSON] вимоги задоволені лише в частині стягнення шкоди з відповідача [PERSON] на 2% щодо стягнення франшизи, та на 5% щодо стягнення моральної шкоди, при подані позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 260,18 гривень та 100 гривень за подання позову про відшкодування моральної шкоди, ним же сплачено 183,42 гривні, відшкодування підлягає 8,70 гривень. Заявлені [PERSON] вимоги задоволенні на 30,6 % стосовно заявлених до СК «Провідна» вимог, судовий збір підлягав сплаті у розмірі 243,60 гривень, стягненню підлягає 74,50 гривень з СК «Провідна»; в частині вимог про стягнення моральної шкоди з [PERSON] вимоги задоволено на 15%, стягненню з останнього підлягають 15 гривень. Враховуючи наведене, ст.ст. 22, 23, 979, 990, 1166, 1167, 1187, 1194 України, ст.ст. 22, 23, 26-1 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 5, 6, 23. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial