Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

10 грудня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 02 грудня 2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідачка добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 5771 грн. 81 коп., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) в розмірі 288 грн. 59 коп., що загалом складає 6560 грн. 40 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Короташ А.Р. не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті "Рідне Прибужжя". Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка не надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. (а.с.10-15). 13 листопада 2008 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було винесено заочне рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 02.12.2005 року в сумі 2024 грн. 66 коп., яка складається: з заборгованості за кредитом в розмірі 932,14 грн та заборгованості по процентам у розмірі 1092 грн. 52 коп. (а.с. 6). Відповідачка у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконала, тому за період з 14.11.2008 р. по 16.11.2014 року заборгованість складає 6560 грн. 40 коп., з яких: заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 5771 грн. 81 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) в розмірі 288 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернути заборгованіть по процентам за користування кредитом та штрафи. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу за весь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved