Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства "Автотранспортне підприємство "Фаворит - Транстехсервіс", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.03.2014 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля “ЗАЗ”, д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" та автомобіля “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2014 року, водія автомобіля “ЗАЗ”, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно - правова відповідальність Приватного підприємства "Автотранспортне підприємство "Фаворит - Транстехсервіс", якому вказаний транспортний засіб було передано на основі лізингової угоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", яка відшкодувала позивачеві суму матеріального збитку, спричиненого автомобілеві “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER] в сумі 49 000 грн. за вирахуванням франшизи в 1 000 грн. Так як відповідно до висновків ТОВ «ЕАК «Довіра» вартість відновлюваного ремонту автомобіля “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER] склала 123 551, 5 грн. різниця між фактичним розміром збитку та страховою виплатою становить 74 551, 59 грн. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просила суд стягнути з Приватного підприємства "Автотранспортне підприємство "Фаворит - Транстехсервіс" матеріальну шкоду в розмірі 73 151, 50 грн., витрати за автотоварознавче дослідження у розмірі 800 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини справи та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав часткового, погодившись з різницею між фактичним розміром збитку та страховою виплатою, яка становить 67 608, 69 грн., посилаючись на те, що відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1477, виконаним СПД [PERSON] на замовлення ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" від 12.05.2014 року вартість відновлювального ремонту, спричиненого автомобілю “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER] складає 116 608, 69 грн. Саме за цим звітом позивачеві було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн. Проти задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. заперечував у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, будь-яких письмових пояснень суду надано не було. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.03.2014 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля “ЗАЗ”, д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" та автомобіля “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2014 року, водія автомобіля “ЗАЗ”, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини у питанні стосовно правової певності та відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі „Совтрансавто-Холдинг" проти України (заява №48553/99) суд наголошує, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований ст. 6 параграф 1 та повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ( „Брумареску проти Румунії", параграф 61). Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 26.03.2014 року автомобіль “ЗАЗ Віда”, д.н.з. [NUMBER] був предметом лізингу та за договором фінансового лізингу № 20/13 від 30.09.2013 року переданий Приватному підприємству "Автотранспортне підприємство "Фаворит - Транстехсервіс". Статтею 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" № 723/97 від 16 грудня 1997 року № 723/97 (далі - Закон № 723/97) передбачено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Судом встановлено, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1602128 цивільно - правова відповідальність Приватного підприємства "Автотранспортне підприємство "Фаворит - Транстехсервіс" застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1477, виконаним СПД [PERSON] на замовлення ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" від 12.05.2014 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, спричиненого автомобілю “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER] складає 116 608, 69 грн. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. На підтвердження визначення розміру шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортних засобів позивачі долучають, як правило: звіти, висновки, акти товарознавчого дослідження тощо, складені суб`єктами підприємницької діяльності, що мають відповідні ліцензії та дозволи на проведення автотоварознавчих досліджень, висновки державних експертних установ. Надання таких доказів не суперечить вимогам ст.ст. 57, 212 ЦПК України. У відповідності до ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна проводиться у випадках встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї із сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках встановлених законом. Згідно ст. 12 даного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Відповідно до ч.1 ст.64 цього Кодексу письмовими доказами є будь-які документи акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Разом з тим, необхідно зазначити, що обов`язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві, а експертиза може бути призначена судом лише за заявою осіб, які беруть участь у справі на виконання судом вимог ч.4 ст.10 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" відшкодувало позивачеві суму матеріального збитку, спричиненого автомобілеві “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER] в сумі 49 000 грн. за вирахуванням франшизи в 1 000 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так як відповідно до висновків, зробленими спеціалістами - автотоварознавцями СПД [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, спричиненого автомобілю “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER] складала 116 608, 69 грн., різниця між фактичним розміром збитку та страховою виплатою становить 67 608, 69 грн. Судом встановлено, що вищезазначена сума, завданої шкоди відповідачем позивачу виплачена не була. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 1 000, 00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином за змістом даної норми закону однією з умов здійснення компенсації судових витрат, понесених стороною, яка виграла цивільну справу, є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі ……. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст.10 ЦПК України на сторони покладається обов`язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного, ст.ст.1187, 1192, 1194 ЦК України, ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial