Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що у травні 2014 року відповідачі по справі продали йому квартиру [ADDRESS] та вирішили оформити договір купівлі-продажу нотаріально пізніше. Проте під час збору та подачі документів до нотаріуса виявилось, що правовстановлюючий документ на квартиру втрачений, а отримати дублікат відповідачі не можуть, оскільки орган, що його видав на даний час ліквідований. Оскільки кошти за квартиру відповідачі отримали, а оформити договір не можуть, то іншим чином [PERSON] захистити своє право не може, а тому змушений був звернутись до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Відповідача [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, направивши до суду заяву, в якій просили суд справу розглянути без них, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 328 ЦК України права власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважаться набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 13.04.2011 року, розділ "Право власності" -1.3 з урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.(постанова від 04.04.2011 року № 3-18гс11). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.09.1995 року радгоспом "Маяк", квартира [ADDRESS], дійсно належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно з розпискою від 05 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] грошові кошти в сумі 47200 (сорок сім тисяч двісті) гривень за квартиру [ADDRESS] та після отримання дублікату правовстановлюючого документа зобов`язуються з`явитись до нотаріуса на усну чи письмову вимогу [PERSON] Як вбачається з довідки № 76 від 03.06.2014 року радгосп "Маяк" реформовано в КСП "Агрофірма "Маяк", яке в свою чергу реорганізовано в СТОВ "Агрофірма "Маяк" (наказ № 3 від 24.12.1999 року). Відповідно до оголошення в газеті "Лівобережна " № 22 (695) від 05.06.2014 року втрачене свідоцтво про право власності на житло, видане 01.09.1995 року радгоспом "Маяк" на ім`я [PERSON] та [PERSON] вважається недійсним. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач добросовісно набів квартиру у власність, проте не має можливості оформити договір належним чином в зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved