Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

03.02.2016р. представник позивача звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що 01.07.2002р. померла [PERSON], заповівши усе належне їй на момент смерті майно [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25.12.2006р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] успадкувала житловий будинок на вул. Першого Травня, 24 у с. Керниця Городоцького району Львівської області та земельну ділянку площею 1.1553 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй на праві власності майно, яке б мало належати їй на момент смерті. Вже після прийняття спадщини спадкоємець [PERSON] дізналася із довідки архівного відділу Городоцької РДА № 34 від 06.06.2014р., що рішенням Керницької сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області № 88 від 30.11.1995р. спадкоємцеві [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку на вул. Першого Травня, 24 у с. Керниця площею 0.36 га, з яких 0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0.11 га для ведення особистого селянського господарства. На час подання позову вулиця Першого Травня перейменована на вул. [PERSON]. Зазначав, що не зважаючи на це рішення сільської ради, відповідач заперечує право власності померлого спадкодавця та очікуване речове право на вказане майно у вигляді земельної ділянки спадкоємця, що знаходить своє вираження у прийнятті відповідних рішень щодо вказаного майна - рішення № 935 від 19.10.2015р. про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою. За таких умов право власності позивача на вказану земельну ділянку порушено. Відтак вважає рішення Керницької сільської ради Городоцького району № 935 від 19.10.2015р. про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою незаконним. Вказував, що документи, які посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст.23 ЗК України 1990р.. Проте дію цієї статті зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом. П.3 Декрету встановлює, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених п.1 цього декрету, а саме ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною [PERSON] народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Таким чином п.3 Декрету визначає порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Згідно п.7 Перехідних положень ЗК України 2001р. громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Вказане правило закріплене у постанові ВСУ від 30.05.2012р. у справі № 6-31цс12. З огляду на наведені обставини просив суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельні ділянки за адресою вул. Шевченка, 24 в с. Керниця Городоцького району Львівської області площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0.11 га для ведення особистого селянського господарства, внести зміни у свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 25.12.2006р. та посвідчене приватним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим номером № 2098, включивши в перелік спадкового майна земельні ділянки площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0.11 га для ведення особистого селянського господарства за адресою вул. Шевченка, 24 у с. Керниця Городоцького району Львівської області, визнати протиправним та скасувати рішення Керницької сільської ради № 935 від 19.10.2015р. про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок по вул. Шевченка, 24. Вимоги підтримано в судовому засіданні представниками позивача. Додатково [PERSON] пояснив, що Керницька сільська рада Городоцького району Львівської області своїм рішенням передала [PERSON] земельну ділянку, а оскільки чинне на той час законодавство не передбачало необхідності реєстрації права власності на землю, таке майно безпідставно не було внесене у Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, видане позивачу. Згідно практики ВСУ, вказаної у позовній заяві, правовстановлюючим документом на земельну ділянку є запис у земельно-кадастровій книзі, а відтак права спадкоємця [PERSON] - [PERSON], є порушеними, оскільки сільська рада не визнає за нею право власності на земельні ділянки в тих розмірах, що вказані у такій книзі. Державного акту на право власності у [PERSON] не було і їм невідомо, чи розпочинала вона процедуру приватизації такої землі. Про рішення Керницької сільської ради Городоцького району, яким [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, їм стало відомо лише у 2014р.. З огляду на наведене просить суд задоволити позов в повному обсязі. Представник відповідача - Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, [PERSON], в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться ще один будинок, власником якого є [PERSON]. [PERSON] не скористалася своїм правом на приватизацію спірної земельної ділянки і не набула у встановленому на той час порядку права власності на неї, жодної технічної документації на відведення такої немає, в сільську раду надходила лише заява від [PERSON] з приводу приватизації земельної ділянки, яка знаходиться під належним їй будинком. Оскільки на цій земельній ділянці знаходиться два житлові будинки, власниками яких є позивач та третя особа, сільська рада готова у випадку досягнення домовленості між ними розділити вказану земельну ділянку між ними. Вважає вимоги позову абсурдними, оскільки сам запис у земельно-кадастровій книзі не може бути правовстановлюючим документом, оскільки це призведе до необґрунтованого виділення таких земельних ділянок особам судом без будь якої технічної документації. В 2015р. Керницька сільська рада Городоцького району спірну земельну ділянку вирішила поділити порівну між [PERSON] та [PERSON], а тому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи у справі - Городоцької державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, проте 18.04.2016р. подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Третя особа у справі - [PERSON], та її представник - [PERSON], в судовому засіданні висловилися проти задоволення позову. Як пояснив представник третьої особи, [PERSON] можливо і користувалася спірною земельною ділянкою, проте з її смертю таке право користування припинилося. Ні державного акту на право власності на землю, ні іншого правовстановлюючого документу [PERSON] отримано не було, а тому спірна земельна ділянка не могла бути включена у спадкове майно після її смерті. Поза тим, на спірній земельній ділянці знаходиться житловий будинок [PERSON], відтак прийняттям рішення про визнання за позивачем права власності на усю земельну ділянку будуть порушуватися права третьої особи як власника нерухомого майна. Більше того, [PERSON] уже почала процедуру приватизації земельної ділянки, яка розміщена під її будинком. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи [PERSON] та її представника, оглянувши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Керницької сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області № 88 від 30.11.1995р. "Про передачу у приватну власність земельних ділянок" вирішено передати безоплатно у приватну власність громадянам земельні ділянки згідно поданих заяв. Список осіб і площі переданих у власність земельних ділянок приведені у додатку до рішення. Передати у постійне користування земельні ділянки громадянам відповідно додатку до рішення, розміри земельних ділянок будуть уточнені при виготовленні державного акту, а при відхиленні розмірів площ земельних ділянок більше 0.01 га повинні погоджуватись сільською радою (а.с.15). Згідно Додатку до вказаного рішення [PERSON] передавалася у власність та постійне користування земельна ділянка загальною площею 0.36 га, з яких 0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0.11 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.16). 14.10.1998р. [PERSON] склала заповіт, яким належний їй на праві власності жилий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в с. Керниці Городоцького району Львівської області, та все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде їй належати на праві власності на день її смерті заповіла [PERSON] (а.с.9). 01.07.2002р. [PERSON] померла (а.с.10). На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕМ № 692014 від 25.12.2006р. [PERSON] стала власником житлового будинку в с. Керниця по вул. Першого Травня, 24 Городоцького району Львівської області з господарськими і надвірними спорудами та земельної ділянки площею 1.1553 га на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11, 63). Згідно довідки виконкому Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області № 1339 від 26.11.2009р. [PERSON] дійсно користувалася земельною ділянкою в розмірі 0.40 га згідно записів земельно-кадастрової книги від 1995р. та згідно записів погосподарської книги користувалася земельною ділянкою в розмірі 0.72 га, з яких під будівництвом - 0.05 га і ведення особистого підсобного господарства - 0.67 га (а.с.17). З оглянутої в судовому засіданні земельно-кадастрової книги підприємств, установ, організацій по Керницькій сільській раді Городоцького району Львівської області вбачається, що [PERSON] користувалася земельною ділянкою площею 0.4 га, в тому числі 0.1 га за межами населеного пункту, із загальної площі присадибної ділянки 0.25 га інших сільськогосподарських угідь та 0.05 га під будовами (а.32 земельно-кадастрової книги). Рішенням Керницької сільської ради № 377 від 29.12.2012р. перейменовано вулицю 1-го Травня в с. Керниця Городоцького району Львівської області на вулицю [PERSON]. Рішенням Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області № 935 від 19.10.2015р. [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0.19 га, в тому числі для ОЖБ орієнтовною площею 0.19 га, яка перебуває у користуванні [PERSON] в с. Керниця, вул. І-го Травня, 24 (стара адреса), вул. Шевченка, 24 (нова адреса) на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.18). Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.17 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. в редакції від 22.06.1993р., яка діяла на момент прийняття рішення Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської області про передачу [PERSON] у власність земельних ділянок, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться [PERSON] народних депутатів. на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажаний розмір і місце розташування ділянки, мета її використанні і склад сім"ї. [PERSON] народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) [PERSON] народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими [PERSON] народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з ст.52 цього кодексу, ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з ст.52 цього кодексу, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно зі статтями 57 і 67 цього кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Таким чином у будь-якому випадку для оформлення права власності на земельну ділянку окрім рішення відповідного органу місцевого самоврядування законодавство вимагає наявність документів, що підтверджують розмір, форму і розташування земельної ділянки. Такі документи позивачем та його представниками в суд надані не були. Більше того, у самому рішенні Керницької сільської ради № 88 від 30.11.1995р. у п.3 вказано, що розміри земельних ділянок будуть уточнені при виготовленні державного акту, а при відхиленні розмірів площ земельних ділянок більше 0.01 га повинні погоджуватися сільською радою. Проте [PERSON] на виконання вказаного рішення не виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку, таким чином до сьогодні розмір її земельної ділянки не уточнений, документації з приводу виносу в натуру меж такої земельної ділянки немає, відтак право на землю, надане їй Керницькою сільською радою, реалізоване не було. Згідно ч.1 ст.23 ЗК України від 18.12.1990р. в редакції від 22.06.1993р., яка діяла на момент прийняття рішення Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської області про передачу [PERSON] у власність земельних ділянок, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються або реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Дійсно, дію ст.23 було зупинено щодо власників земельних ділянок, визначених ст.1 Декрету № 15-92 від 26.12.1996р., а саме щодо громадян України, яким надавалися земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Проте у ст.3 вказаного Декрету КМУ "Про приватизацію земельних ділянок" відмічено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст.1 цього Декрету, посвідчується відповідною [PERSON] народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Таким чином внесення запису у земельно-кадастрову документацію посвідчувало право власності громадян на земельні ділянки виключно за умови наступної видачі державного акту на право приватної власності на землю, чого у даній ситуації [PERSON] зроблено не було. Посилання представника позивача на правову позицію ВСУ у постанові від 30.05.2012р. у справі № 6-31цс12 не спростовує вищенаведене, оскільки у даній постанові дійсно вказано, що вищецитованим Декретом визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Проте ВСУ не заперечувався той факт, що за наявності запису у земельно-кадастрових документах щодо передачі у приватну власність земельних ділянок обов'язковою є наступна видача державного акту. Предметом перегляду вказана справа була тому, що до спірних правовідносин не було застосовано ст.3 Декрету КМУ, а помилково застосовано норми ЗКУ про перехід права на земельну ділянку в разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Поза тим, в своїх позовних вимогах представник позивача просить суд визнати за [PERSON] права власності на земельні ділянки площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0.11 га для ведення особистого селянського господарства, проте, як вказано у довідці виконкому Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області № 1339 від 26.11.2009р. [PERSON], яка померла 01.07.2002р., користувалася земельною ділянкою в розмірі 0.4 га згідно записів земельно-кадастрової книги від 1995р. та згідно записів погосподарської книги земельною ділянкою в розмірі 0.72 га, з них під будівництвом 0.05 га і ведення особистого підсобного господарства 0.67 га, що додатково підтверджує ту обставину, що точні межі землекористування [PERSON] визначені не були, технічна документація не виготовлялася. Згідно ст.9 ЗК України від 18.12.1990р. в редакції від 22.06.1993р., яка діяла на момент прийняття рішення Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської області про передачу [PERSON] у власність земельних ділянок, до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить ведення земельно-кадастрової документації та погодження проектів землеустрою. [PERSON] до п.7 Постанови КМУ № 15 від 12.01.1993р. (чинної на момент прийняття рішення Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської області про передачу [PERSON] у власність земельних ділянок) "Про порядок ведення державного земельного кадастру" до земельно-кадастрової документації належали кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно- територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних [PERSON] народних депутатів, областях, Республіці Крим та Україні в цілому. Даних про наявність відомостей про межі земельних ділянок [PERSON], про визнання права на які в порядку спадкування після смерті [PERSON] просить позивач, в суду відсутні. [PERSON] до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в рішенні Городоцького районного суду Львівської області від 24.06.2014р. у справі № 2-67/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] з участю третіх осіб - [PERSON], [PERSON], Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, Городоцького РБТІ Львівської області, відділу Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою, земельна ділянка, на якій розміщені будинковолодіння [PERSON] та [PERSON], у постійне користування чи у власність сторонам, а також [PERSON] не надавалася. Із долученого до матеріалів справи рішення № 88 від 30.11.1995р. Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області про передачу у приватну власність земельних ділянок вирішено передати у приватну власність громадянам земельні ділянки згідно поданих заяв та списку осіб. [PERSON], яка померла 01.07.2002р., свого права на оформлення права власності згідно даного рішення не реалізувала, що видно з довідки Відділу Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області № 01-13/2219 від 11.06.2014р., з якої вбачається, що згідно земельно-кадастрових даних станом на 01.01.2013р. інформація про наявність земельних ділянок у власності для обслуговування житлового будинку [PERSON] відповідно до зареєстрованих державних актів відсутня. [PERSON] до ст.12 ЗК України від 25.10.2001р. в редакції від 01.07.2015р., чинній на момент винесення Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської області рішення № 935 від 19.10.2015р., до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу, організація землеустрою. [PERSON] до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одним із основних принципів місцевого самоврядування у відповідності з ст.4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є законність, тобто усі рішення, які приймаються органом місцевого самоврядування чи його посадовою особою, повинні відповідати Конституції та законам України. Оскільки [PERSON] свого права на оформлення права власності на земельну ділянку згідно рішення № 88 від 30.11.1995р. Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області не реалізувала, що вже було встановлено рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.06.2014р., самим же рішенням Керницької сільської ради № 88 від 30.11.1995р. було встановлено, що розміри земельних ділянок будуть уточнені при виготовленні державного акту, проте [PERSON] вказаний державний акт не отримала, технічна документація на земельні ділянки не виготовлялася, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на земельні ділянки, про які просить позивач, в порядку спадкування, так як такі не увійшли в склад спадкового майна. Крім того, як вже вказувалося вище, організація землеустрою належить до компетенція органів місцевого самоврядування, останній у даній справі технічної документації на вказані земельні ділянки не затверджував, межі таких в натурі не встановлено, а суд не вправі вирішувати питання, не віднесені законом до його компетенції. З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки не підлягає задоволенню також вимога про внесення змін у свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також в судовому засіданні не встановлено підстав для визнання недійсним та скасування рішення Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області № 935 від 19.10.2015р. "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON]", оскільки вказане рішення саме спрямовано на належне оформлення [PERSON] свого права власності на спірні земельні ділянки після виготовлення необхідної технічної документації із землеустрою. На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст.9, 17, 23 ЗК України від 18.12.1990р. в редакції від 22.06.1993р., ст.12 ЗК України від 25.10.2001р. в редакції від 01.07.2015р., ст.ст.1, 10, 179, 208, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed