Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до п. 1.3. Статуту, що зареєстрований 06.06.2012 р.. 24 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль»), та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-44/964-37, згідно з яким Позичальнику надано кредит у розмірі 76 125,00 дол. США зі сплатою 14,25 % річних, на строк по 23.07.2027 р. для використання на споживчі цілі та на сплату комісії Банку за цим договором 27 квітня 2009 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, згідно умов якої фактична заборгованість за кредитом в розмірі 75612,00 дол. США збільшується на суму заборгованості за процентами в розмірі 4981,85 дол. США. Таке збільшення не супроводжується видачою кредитних коштів позичальнику ( п. 1.3. Додаткової угоди). За п. 2. Додаткової угоди, тимчасово на період з 27.04.2009 р. по 27.04.2010 р. Позичальнику надаються «кредитні канікули», зменшується розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за Кредитним дам. що є додатком до цієї Додаткової угоди. Додаткова угода є невід'ємною частиною Кредитного договору і відповідні положення Кредитного договору застосовуються з врахуванням змін умов кредитування внесених цією Додатковою угодою (п. 7. Додаткової угоди). Відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 08.01.2014р. року заборгованість Позичальника по кредитному договору становить 1 342 309 грн. 49 коп. ., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 37 389,74 дол. США, що становить 298 856,19 грн.;заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 1 767,45 дол. США, що становить - : 27,23 грн.;пеня за несвоєчасну сплату планового платежу по тілу кредиту та відсотках - 128 778,44 дол. США, що становить 1 029 326,07 грн., які позивач просив суд стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати у справі. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі . Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, надав суду заперечення до позовної заяви, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в зв'язку з наступним. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Згідно з ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 24 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль»), та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-44/964-37, згідно з яким Позичальнику надано кредит у розмірі 76 125,00 дол. США зі сплатою 14,25 % річних, на строк по 23.07.2027 р. для використання на споживчі цілі та на сплату комісії Банку за цим договором 27 квітня 2009 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, згідно умов якої фактична заборгованість за кредитом в розмірі 75612,00 дол. США збільшується на суму заборгованості за процентами в розмірі 4981,85 дол. США. Таке збільшення не супроводжується видачою кредитних коштів позичальнику ( п. 1.3. Додаткової угоди). За п. 2. Додаткової угоди, тимчасово на період з 27.04.2009 р. по 27.04.2010 р. Позичальнику надаються «кредитні канікули», зменшується розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за Кредитним дам. що є додатком до цієї Додаткової угоди. Додаткова угода є невід'ємною частиною Кредитного договору і відповідні положення Кредитного договору застосовуються з врахуванням змін умов кредитування внесених цією Додатковою угодою (п. 7. Додаткової угоди). Пунктом 3.6. Кредитного договору обумовлено, що кредит наданий Банком, забезпечується також належним Позичальнику майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, на термін, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення, в порядку, встановленому законодавством України. Пунктом 3.1. Кредитного договору обумовлено, що Банк надає Позичальнику кредит на умовах забезпечення. строковості, повернення та плати за користування. Кредитором виконано зобов'язання за Кредитним договором - надано кредитні кошти в розмірі, обумовленому Кредитним договором. Позичальником порушено умови Кредитного договору в частині: п. 1.3 Кредитного договору погашення кредиту здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту; п. 5.1. Кредитного договору - Позичальник зобов'язаний здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Банку: щомісячно, до 5 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з Графіком та остаточне погашення отриманого кредиту до 23.07.2027 р. на рахунок зазначений в п. 4.1. цього договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок в ЗОД "Райффайзен Банк Аваль" МФО 313827. Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від простроченого платежу за кожний день прострочення. До Відповідача були застосовані заходи попередження, направлені на погашення заборгованості за відсотками в позасудовому порядку. Так, 18.06.2010р. на адресу позичальника була надіслана вимога про повернення заборгованості за кредитом, в якій його повідомлено про суму заборгованості за кредитом та попереджене про можливість прийняття примусових заходів стягнення заборгованості, в разі несплати боргу протягом встановленого у вимозі строку. Відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 08.01.2014р. року відповідно до розрахунку проведеного позивачем заборгованість Позичальника по кредитному договору становить 1 342 309 грн. 49 коп. ., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 37 389,74 дол. США, що становить 298 856,19 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 1 767,45 дол. США, що становить - : 27,23 грн.; пеня за несвоєчасну сплату планового платежу по тілу кредиту та відсотках - 128 778,44 дол. США, що становить 1 029 326,07 грн. Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Нормами статей 610-611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають передбачені законом наслідки. Таким чином, усі зібрані у справі докази та їх оцінка у сукупності вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання і з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Разом із тим, як вбачається із заперечень, відповідач заявляє про застосування судом строків позовної давності щодо заборгованості за пенею. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За приписами ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з позовної заяви та розрахунку наданому відповідачем, банк розрахував штрафні санкції - пеню починаючи з 15.01.2011 року по 08.01.2014 року, тобто протягом трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як вбачається з кредитного договору, а саме пунктом 12.4 кредитного договору сторони визначили, що до правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки ( ст.. 257, 259 ЦК України) Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, сторони, укладаючи кредитний договір, дійшли згоди про зміну тривалості позовної давності до всіх елементів кредитних правовідносин, в тому числі щодо нарахування пені з одного року до трьох років. Сторони установили інший період у часі, зі спливом якого наступають юридичні наслідки, передбачені ст.. 267 ЦК України, що не заборонено ст. 259 ЦК України. Отже враховуючи домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності, суд бере до уваги те, що розрахунки пені за цими правовідносинами, Банком проведені за трирічною межею, враховуючи, що до суду Банк звернувся 18.08.2014 року, то пеня має бути розрахована з 18.08.2011 року, тоді як розрахована з 15.01.2011 року., отже загальний розмір пені з 18.08.2011 року по 08.01.2014 року (в межах заявлених вимог) становить 114759,23 долара США, а тому вона підлягає зменшенню. Разом із тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положеннями ст. 616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків. Як убачається з наданого позивачем розрахунку, розмір основної заборгованості становить 37389,74 доларів США (298856,19 грн.), а розмір пені за несвоєчасне виконання - 128778,44 доларів США ( 1029326,07 грн.), що свідчить про значне перевищення її розміру над розміром боргу, а про наявність збитків банком жодних доказів не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем дотримано високу ступінь виконання зобов'язання. З виписки банку вбачається, що відповідач отримав у кредит 76125 доларів США і погасив по кредиту - фактичне погашення 49993,85 доларів США та за відсотками -62971,34 доларів США, що складає 112965,19 доларів США. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), суд вважає, що неустойка в розмірі 1029326,07 грн., є неспівмірною з розміром заборгованості та значно перевищує розмір цієї заборгованості, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, зменшивши розмір пені до 16343,44 доларів США. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, усі зібрані у справі докази та їх оцінка у сукупності вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог частково і з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ст. 88 ЦПК України на стягнення відповідачів понесених документально підтверджених витрат, зокрема судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial