Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН», [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, посилаючись на наступне. На підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.10.2002 року державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., позивачу на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м, жилою площею 27,9 кв.м. 04.09.2013 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та позивачем було укладено договір іпотеки, посвідчений Ємельяненко К.М., приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрований в реєстрі за №2331. Згідно п.1 Договору іпотеки за цим Договором іпотекодавець як майновий поручитель позичальника з метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, наступне нерухоме майно: 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно п.1.2 Договору іпотеки, предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири. Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 1.2 Договору іпотеки, на період дії цього Договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця. Згідно п.п. 3.1.13. п.3 Договору іпотеки, звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку і випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством. Пунктом 5 Договору іпотеки, визначено підстави та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. 07.03.2014 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір про внесення змін №1 до Договору іпотеки від 04.09.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Ємельяненко К.М. за реєстром №2331, посвідчений 07.03.2014 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Ємельяненко К.М., зареєстрований в реєстрі за №403. 22.10.2020 року позивач дізнався, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на праві власності стала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А., зареєстрованого в реєстрі за №2388. Згідно змісту даного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» в особі представника громадянина Російської Федерації [PERSON] , що діє на підставі Довіреності, посвідченої 26.08.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шептицькою С.В., за р.№588, що є Іпотекодержателем за Договором Іпотеки, посвідченим Ємельяненко К.М., приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області, 04.09.2013 року за реєстр.№2331, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмету іпотеки від свого імені, Іпотекодавцем за яким є позивач ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» за цим договором іпотеки і набуло право сторони Іпотекодержателя на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідченим [PERSON] , державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, 26 лютого 2019 року, за реєстр. №15-122, з однієї сторони та громадянка України [PERSON] , з другої сторони, попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочину вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розуму та ясній пам`яті (діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як (фізичного, так і психічного), маючи необхідний обсяг цивільної правоздатності та повноважень, уклали цей Договір купівлі-продажу, до ст.38 Закону України «Про іпотеку», п.3.1.13, п.3.1.14. розділу З Договору іпотеки. Згідно п.п. 1.1. п.1 спірного Договору, за цим Договором продавець передає (продає) майно, вказане в п.1.2. цього Договору покупцю, а покупець приймає (купує) майно і сплачує за нього обумовлену грошову суму та в порядку, передбаченому цим Договором. Згідно п.п. 1.2. п.1 спірного договору, предметом договору купівлі-продажу є нерухоме майно: 2-х кімнатна квартира [ADDRESS] . Згідно п.п.1.3. п.1 спірного договору, за даними, отриманими [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 21.10.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта і об`єкта, нерухомість, знаходиться в іпотеці у ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» та знаходиться під забороною відчуження, накладеного в інтересах ПАТ «Банк «Київська Русь». Відчужувана квартира належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 17.10.2002 року, посвідченого Уваровою Г.І. державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори за реєстр.№1-9801. Право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 2356870, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:148282414. Згідно п.2 спірного договору, продаж майна вчиняється за ціною 333000 гривень 00 копійок, з урахуванням ПДВ. 22.10.2020 року позивач отримав в Управлінні реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №229192018 від 22.10.2020 року. Зі змісту вищезазначеної інформаційної довідки йому стало відомо, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] ; дата, час державної реєстрації 21.10.2020; Державний реєстратор: приватний нотаріус Михайленко Сергій Анатолійович, Київський міський нотаріальний округ, м.Київ; Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу серія та номер:2388, виданий 21.10.2020, видавник: Михайленко С.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54693789 від 21.10.2020 15:20:22, приватний нотаріус Михайленко Сергій Анатолійович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; що його право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , припинено, підстава: договір купівлі-продажу, серія та номер: 2388, виданий 21.10.2020. видавник: Михайленко С.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір іпотеки, серія та номер: 2331, виданий 04.09.2013, видавник: Ємельяненко К.М., приватний нотаріус Краматорського міського нотаріального округу; що, відбулася реєстрація відступлення прав іпотеки, дата час державної реєстрації 26.02.2019 16:24:27; Підстава: Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, серія та номер 15-22, видавник: Перша Київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, м.Київ, індексний номер рішення: 45707659; відомості про попереднього та поточного Іпотекодержателя: відомості про суб`єктів: Іпотекодежатель: Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" код ЄДРПОУ: 24214088, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вулиця Хорива, буд. 11а змінено на Іпотекодержатель: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕйПіЕс Україна», код ЄДРПОУ: 42682150, країна реєстрації: Україна; реєстрація змін іпотеки, дата час державної реєстрації 26.02.2019 16:24:27; Підстава: Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, серія та номер 15-22, видавник: Перша Київська державна нотаріальна контора; відомості внесено до Реєстру: 26.02.2019 16:41:46, [PERSON] , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 45707659; опис змін іпотеки: Підстава для державної реєстрації: додано Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, серія та номер: 15:-122, видавник Перша Київська державна нотаріальна контора. Позивач вважає, що договір купівлі-продажу, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» та [PERSON] має бути визнаний судом недійсним, оскільки він суперечить положенням ст.9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою зупинено дію ст.38 ЗУ «Про іпотеку» в частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки протягом терміну дії ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, що унеможливлює укладення спірного договору. Просить позовні вимоги задовольнити та визнати недійсним спірний договір купівлі-продажу. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження, вирішено питання про витребування доказів. Копії ухвали було надіслано на адресу сторін, а відповідачам та третім особам крім того, також надіслано копії позовної заяви з додатками. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.03.2021 року за клопотанням представника позивача підготовче засідання у справі було відкладено, строк проведення підготовчого засідання продовжено. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 30.04.2021 року за клопотанням відповідача [PERSON] підготовче засідання у справі було відкладено, строк проведення підготовчого засідання продовжено. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.05.2021 року, строк на подання відзиву на позовну заяву відповідачу [PERSON] було поновлено, строк проведення підготовчого засідання продовжено. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 04.06.2021 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до розгляду по суті. Відповідно до наданого відповідачем [PERSON] відзиву, позовні вимоги нею не визнаються, у зв`язку з їх необґрунтованістю та неправомірністю. У відзиві зазначено, що позивач неправомірно посилається на ст.9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою начебто зупинено дію ст.38 ЗУ «Про іпотеку» в частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки протягом терміну дії ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, оскільки відповідно до ст.1 цього ж закону, ст.9 припинила свою дію саме 30.08.2018 року. Так як, згідно зі ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. 30 квітня 2018 року Указом Президента України № 116/2018 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» було уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях». Згідно Наказу з 14.00 30 квітня 2018 року було вирішено розпочати операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил. Також даним Указом було завершено широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях. Також, про завершення широкомасштабної антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях та прийняття Президентом відповідного Указу було доведено до населення України безпосередньо Президентом України через ЗМІ та проведення пресс-конференції, що підтверджується відеороликом, опублікованим 30.04.2018 о 15 год. 22 хв. на офіційному сайті Міністерства оборони України. Тобто, відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави посилатись на вказану норму як підставу недійсності правочину, а отже й відсутні підстави для задоволення позову, оскільки укладання між відповідачами договору купівлі - продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] було здійснено в межах діючого законодавства України. Представником позивача на відзив було подана відповідь та зазначено, що відповідач у змісті свого відзиву на позовну заяву в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що Указом Президента України «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» було завершено широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській; дія ст. 9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» припинила свою дію, відповідно до ст. 1 цього ж Закону, 30 серпня 2018 року, та вважає, що у позивача відсутні підстави посилатися на вказану норму як підставу недійсності правочину, а отже й відсутні підстави для задоволення позову. Як на правове обґрунтування своїх вищезазначених доводів відповідач [PERSON] посилається на положення ст.1, ч. 1 та ч. 2 ст.11 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Указ Президента України №116/2018 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», наказ яким розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях. Позивач вважає, що доводи відповідача [PERSON] викладені у змісті її відзиву на вищевказану позовну заяву є безпідставними та не ґрунтуються на законі. Так, згідно ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територією проведення антитерористичної операції визначено територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 13.04.2014 та "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких віднесено місто Краматорськ. Станом на теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавався. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» від 30 березня 2018 року № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (додається, для службового користування) та з цього часу розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях. Проведення Операції об`єднаних сил передбачається виконанням Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та проведення операції об`єднаних сил не має наслідком автоматичного припинення антитерористичної операції або військових дій на території України. Відтак, станом на теперішній час Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" є чинним та не припинив свою дію. Відповідачем [PERSON] не було надано заперечень на відповідь позивача. Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» відзиву на позовну заяву не надходило. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. пояснень не надходило. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, з урахуванням позиції, викладеній у відзиві на позовну заяву, у задоволенні позову просила відмовити. У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з`явилися за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та від них не надійшло клопотання про його відкладення. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони послалися як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків: На підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.10.2002 року державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., [PERSON] на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м, жилою площею 27,9 кв.м. 04.09.2013 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого останній передав в іпотеку двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору про відступлення прав вимоги від 26.02.2019 ПАТ «Банк «Київська Русь» передав шляхом продажу право вимоги за вищевказаним договором іпотеки ТОВ «Ейпіес Україна» Як вбачається з дослідженого договору купівлі-продажу від 21.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» (до перейменування ТОВ «Ейпіес Україна») в особі, представника громадянина Російської Федерації [PERSON] , що діє на підставі Довіреності з однієї сторони та громадянка України [PERSON] , з другої сторони, уклали Договір купівлі-продажу, відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку», п.3.1.13, п.3.1.14. розділу 3 Договору іпотеки, згідно якого продавець передає (продає) майно, вказане в п.1.2. цього Договору покупцю, а покупець приймає (купує) майно і сплачує за нього обумовлену грошову суму, а саме нерухоме майно: 2-х кімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Положеннями частини третьої статті\~10\~та частини першої статті\~60 ЦПК України 2004 року\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог до ч.3 ст.77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Як вбачається з ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі догоовру купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Згідно ст. 38 Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов`язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Відповідно до статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України № 33/6/а від 07.10.2014 визначено з 07.04.2014 Донецьку та Луганську області районами проведення антитерористичної операції. Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територією проведення антитерористичної операції визначено територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 13.04.2014 та "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України віл 02.12.2015 №1275-0 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких віднесено місто Краматорськ. Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавався. Відповідно до ч.1 ст.9 («Заходи щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці») Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч.2 ст.9 («Заходи щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці») Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", положення частини першої цієї статті, крім зупинення дії статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти) Закону України "Про іпотеку", не поширюються на нерухоме майно фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб - суб`єктів малого і середнього підприємництва, місцем розташування якого є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після 1 січня 2018 року, або за договорами, до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Аналогічний правовий висновок закріплено у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №905/633/19. Отже, як зазначалося вище, місто Краматорськ включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р., тобто предмет іпотеки, а саме спірна квартира знаходиться на території проведення антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи запроваджений\~ч.1 ст.9 Закону України\~«Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~мораторій зупиняє можливість реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки та подальше укладення договору купівлі-продажу з [PERSON] від 22.10.2020 року. Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частинами 2, 3 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого майнового або немайнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, внаслідок укладення спірного договору порушено право власності позивача як іпотекодавця на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки від 04.09.2013 в частині володіння та користування цим майном, передбачене ч.1\~ст.9 Закону України "Про іпотеку", за змістом якої іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав невідповідності спірного правочину вимогам чинного законодавства України. За приписами\~ч.3\~ст.26\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Аналогічна правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №910/10963/19. Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,\~затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1127\~(в редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. N 553) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Згідно зі\~статтею 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення судового рішення у тому числі про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Тобто, визнання недійсним договору купівлі-продажу зумовлює необхідність припинення цим рішенням речових прав за відповідачем на спірне нерухоме майно та визнання таких прав за позивачем, що узгоджується з приписами\~ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне одночасно з визнанням договору купівлі-продажу недійсним, слід відновити запис про іпотеку № 2359105 від 04.09.2013 року та відновити запис про обтяження №2358416 від 04.09.2013 року, що відповідає положенням\~ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Щодо посилання відповідача на припинення дії\~Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~внаслідок припинення проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областях через початок Операції об`єднаних сил згідно Указу Президента України №116/2018 від 30.04.2018, суд зазначає наступне. Указом Президента України №116/2018 від 30.04.2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони України від 30.04.2018 "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях" (документи для службового користування). Законом України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях"\~визначено тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (стаття 1 Закону). Також, відповідно до підпункту 8 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього\~Закону, внесено зміни до таких законодавчих актів -\~статтю 3 Закону України "Про боротьбу з тероризмом"\~доповнено абзацом десятим такого змісту: "антитерористична операція може здійснюватися одночасно із відсіччю збройної агресії в порядку статті 51 Статуту Організації Об`єднаних Націй та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану відповідно до\~Конституції України\~та законодавства України". Таким чином, системний аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що антитерористична операція та всі нормативні акти, які визначали гарантії прав громадян на території її проведення в Україні, не припинилася, вона здійснюється одночасно із відсіччю збройної агресії Російської Федерації в окремих районах Донецької та Луганської областей. Аналогічний правовий висновок закріплено у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, тобто по 420, 40 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved