Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування переплаченої суми по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь управління переплачену суму по державній соціальній допомозі в розмірі 39399, 60 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що, відповідно до поданих відповідачем документів та у відповідності до Закону України "Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям" їй була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на періоди з 01.11.2015 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016 та з 01.11.2016 по 30.04.2017. Перевіркою було виявлено факт не повідомлення відповідачем інформації, що впливає на розмір призначення державної допомоги, а саме, що в неї та члена її сім`ї - [PERSON] є земельні ділянки, а тому доходи від користування ними не були включені до сукупного доходу сім`ї. Листами №1448/01-07 від 25.05.2017 та №1721/01-17 від 26.06.2017 відповідач була повідомлена про відповідну переплату в розмірі 39399,60 грн. Однак, дана переплата відповідачем так і не була повернута. Представник позивача Корчак В.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На судовому засіданні, яке відбулось 20.06.2019 представник позивача Семенова М.О. підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити. Також вказала, що в 2015 році відповідачу виплачено 4771,22 грн, в 2016 році - 25795,26 грн, в 2017 році - 8833,12 грн. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, подав до суду заяву, згідно якої просять розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги не визнають і в задоволенні позову просять відмовити. Також вказали, що прямий умисел відповідача відсутній, вона знає, що договір оренди не виконується, а тому не вказала за нього. На судовому засіданні, яке відбулось 20.06.2019 відповідач та її представник також не визнавали позовні вимоги та просили відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача наголосила, що вновились зміни до ст.7 Закону України "Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям". Згідно наявного в матеріалах справи відзиву, позивач вказала, що позовна заява є безпідставною та просить відмовити в задоволенні позову та пояснила, що в зв`язку з хворобою її чоловіка [PERSON] він потребував та потребує стороннього догляду, а тому ні вона, ні він не користувалися земельними ділянками і прибутку від них не мали. Власником земельної ділянки площею 0,1456 га, призначеної для будівництва житлового будинку, яка перейшла їй у спадок та яка прибутку не приносить, вона стала лише 28.04.2016. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутность учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи пояснення учасників справи, які були надані в минулих засіданнях, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] відповідно до поданих нею заяв та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на періоди з 01.11.2015 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016 та з 01.11.2016 по 30.04.2017, що підтверджується копіями заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг від 16.11.2015, від 06.05.2016, від 11.11.2016, копіями декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 16.11.2015, від 06.05.2016, від 11.11.2016 (а.с.2-3, 4-5, 6-7, 8-9, 10-12, 13-16). В подальшому, позивачем було виявлено факт не повідомлення відповідачем інформації, що впливає на розмір призначення державної допомоги, а саме, що в неї та члена її сім`ї - [PERSON] є земельні ділянки. Згідно копії розрахунку переплати, наданого представником позивача, розмір переплати відповідача з листопада 2015 року по квітень 2017 року становить 39399,60 грн (а.с.24). Відповідно до копії листів №1448/01-07 від 25.05.2017 та №1721/01-17 від 26.06.2017 відповідачу було направлено повідомлення про перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти в розмірі 39399,60 грн (а.с.22, 23) . У добровільному порядку надмірно виплачену державну соціальну допомогу відповідач так і не повернула. Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.05.2017 № 87215881 вбачається, що позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1456 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, державна реєстрація якої проведена 28.04.2016 (а.с.17-18). Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.05.2017 № 87216337 вбачається, що у користуванні члена сім`ї [PERSON] - [PERSON] перебувають земельні ділянки площами 25,1134 га та 23,402 га, призначені для рибогосподарських потреб на праві оренди земельних ділянок, державна реєстрація яких проведена 23.07.2015 та 02.04.2015 (а.с.19-21). Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. Згідно ч.10 ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям". Пунктами 2, 3 вказаного Порядку визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м.Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Згідно з п.8 Порядку державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначаються з місяця звернення на шість місяців. Для призначення допомоги подається в установленому порядку довідка про склад сім`ї та декларація про доходи та майновий стан ( заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). При цьому допомога призначається на основі середньомісячного сукупного доходу сім`ї за останні шість місяців, що передують місяцю звернення, сукупного доходу осіб, які входять до складу сім`ї. Згідно ч.4 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім' ям» ( в редакції чинній на момент звернення до суду), якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців, починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Аналогічні положення містяться у п. 12 Порядку ( в редакції чинній на момент звернення до суду), у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подані недостовірні відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому були виявленні порушення. Згідно з п.25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку державна соціальна допомога, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплаченої суми державної соціальної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. З врахуванням викладеного, судом встановлено, що внаслідок неподання відповідачем позивачу інформації щодо наявності у неї та члена її сім`ї земельних ділянок їй було надміру виплачено кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 39399,60 грн. Окрім цього, відповідач була попереджена, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги будуть перевірені та дала на це згоду, про що свідчить її підпис у заявах до Управління від 16.11.2015, від 06.05.2016 та від 11.11.2016 (а.с.2-3, 4-5, 6-7). Також у заяві вона зобов`язалась повідомити управління в разі зміни обставин, що можуть вплинути на отримання допомоги. Між тим, відповідач при заповненні нею декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від від 16.11.2015, 06.05.2016 та 11.11.2016 в розділі V. «Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей» зазначила, що земельних ділянок немає (а.с.8-9, 10-12, 13-16). Також бланк декларації передбачає попередження громадянина про відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, що проживають окремо. Відтак, відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та не повідомила позивача про них, що є зловживанням з її боку. Отже, кошти в розмірі 39399,60 грн. грн. підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, заперечуючи позовні вимоги, відповідачем надано ксерокопії медичних документів про хворобу [PERSON] , які, як стверджує остання, підтверджують той факт, що вона з чоловіком земельними ділянками не користувалась і прибутку не мали. Однак, суд дані медичні документи до уваги не бере, оскільки вони не являються належними та допустимими доказами, які підтверджували вищевказаний факт та не стосуються предмету спору. Зважаючи на встановлені обставини, аналіз наведених норм матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку, що відповідачем та її представником не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Згідно п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинної на момент подання позову), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються: органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦП України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved