Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 18 грудня 2016 року близько 20:00 години, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «ДеоЛанос» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Джарилгацькій в м. Скадовську в західному напрямку, наближаючись до перехрестя із вул. Морською, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, своєчасно заходів до зменшення швидкості не прийняв, чим порушив вимоги пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , яка рухалася по проїзній частині в попутному напрямку. Від спричинених тілесних ушкоджень потерпіла померла в лікарняному закладі [INFO] . Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 07.09.2018 [PERSON] визнано винуватим з призначенням відповідного покарання. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля «Део Ланос» була застрахована в АТ «Страхова компанія «Країна». 05.02.2019 представник позивача звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку та звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Враховуючи що відповідач свої обов`язки по відшкодуванню виконав лише частково просив суд стягнути з АТ «Страхова компанія «Країна» моральну шкоду в розмірі 9600 гривень, страхове відшкодування пов`язаного з втратою годувальника 28800 грн., 854,45 щомісячно в межах ліміту страхової суми 54600 та судові витрати в розмірі 16000 грн. 08.07.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого позов він не визнав та просив відмовити в його задоволенні мотивуючи тим, що моральна шкода потерпілим була сплачена, вимога про відшкодування шкоди унаслідок втрати годувальника задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів перебування на утриманні померлої. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив його задовольнити з підстав заявлених у позові. Представник АТ СК «Країна» в судове засіданні з`явився, просив відмовити в задоволені позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2016 року близько 20:00 години, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «ДеоЛанос» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Джарилгацькій в м. Скадовську в західному напрямку, наближаючись до перехрестя із вул. Морською, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, своєчасно заходів до зменшення швидкості не прийняв, чим порушив вимоги пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , яка рухалася по проїзній частині в попутному напрямку. Від спричинених тілесних ушкоджень потерпіла померла в лікарняному закладі [INFO] . Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 07.09.2018 [PERSON] визнано винуватим та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля «ДеоЛанос» реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в АТ «Страхова компанія «Країна» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК4624183. В судовому засіданні встановлено і сторони цього не заперечували, що сім`я загиблої [PERSON] складається з [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.04.1985, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 31, 37, 38, 40). Згідно довідок наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.11.2018 [PERSON] та [PERSON] отримують пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн. в місяць кожний (а.с.32,35). Померла [PERSON] працювала на підприємстві споживчої кооперації «Хлібокомбінат Скадовського райст» де отримувала середньомісячний заробіток в розмірі 3417,82 грн. 05.02.2019 представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] звернувся до АТ СК «Країна» з повідомленням про ДТП та заявами про виплату страхового відшкодування (а.с.44-46). Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.1,2 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Згідно ч.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, а саме: Акт про засвідчення факту перебування на утриманні [PERSON] , [PERSON] (а.с.40,41,42), мінімальний розмір пенсії, що їм сплачується, суд дійшов висновку що [PERSON] та [PERSON] відносяться до осіб які були на утриманні або мали на день смерті [PERSON] право на одержання утримання вказаних у ст.1200 ЦК України. Середньомісячний заробіток загиблої [PERSON] становив 3417,82 грн., частка одного утриманця становить 854,45 грн. Мінімальна заробітна плата у 2016 році становила 1600 грн. Отже, мінімально гарантований розмір страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, обрахований відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 57600грн (36х1600), а враховуючи, що за отриманням страхового відшкодування зверталися 2 особи: [PERSON] та [PERSON] сума становить 28800 грн. на кожного. Відповідно до п.1 розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 №3470 «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09.07.2010 №566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на дату ДТП розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, було встановлено у розмірі 200 000 гривень на одного потерпілого. Враховуючи, що відповідач здійснив та має здійснити виплати: 19200 грн. моральної шкоди, 57600 грн. мінімально гарантованої шкоди по втраті годувальника, 14000 грн. на спорудження надгробного пам`ятника, залишок страхової суми за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 109 200 грн., половина від якої (54600 грн.) повинна бути стягнута на користь позивача рівними частками в розмірі 854,54 грн. щомісячно. За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується моральна шкода в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю фізичної особи . Згідно статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у 2016 році в розмірі 1600 гривень загальна сума відшкодування моральної шкоди становить 1600х12 = 19200 грн. Відповідно до страхових актів, що наявні в матеріалах справи, від 09.09.2019 АТ СК «Країна» виплатило [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] грошові кошти в розмірі 4800 грн. кожному, що разом становить 19200 грн. (а.с. 148-150). Враховуючи, що відповідачем фактично виплачені потерпілим грошові кошти на відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 83400 гривень, що складає 89,68% від заявленої позивачем суми, що становить 93000 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 14348,39 гривень, що відповідає 89,68% від понесених позивачем судових витрат під час звернення до суду та розгляду справи На підставі викладеного,

Outcome: partial