Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова група «ТАС» звернулись до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 22.04.2012 р. о 17 год. 40 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Чері Амулет»», реєстраційний номер [NUMBER] на підїзній дорозі від 109 км. автодороги Київ-Чоп, не дотримався безпечної дистанції руху і скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.05.2012 року, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «Чері Амулет», реєстраційний № [NUMBER], тобто [PERSON], внаслідок порушення статті 124 КпАП України. Автомобіль марки «Чері Амулет», реєстраційний № [NUMBER] був забезпечений в СГ «ТАС» (далі - Позивач) за полісом обовязкового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/2909873. Позивач, відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатив страхове відшкодування у розмірі 14 016 грн. 56 коп. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 48137. Враховуючи той факт, що Винуватцем ДТП було порушено п.п. г) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме відповідачем не повідомлено страховика про страховий випадок позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС» 14016 грн. 56 коп., як відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили заяву відповідно до якої просили здійснювати розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити. В своїх усних та письмових запереченнях вказав, як на підставу на яку посилається позивач, а саме неповідомлення ним до страхової компанії про ДТП вважає безпідставною, оскільки він 22.04.2012 р. після ДТП телефонував на гарячу лінію страховика та повідомив про страховий випадок. 23.04.2012 р. прийшов до офісу ПАТ СК «ТАС» в м. Коростишів, однак там було зачинено, а в подальшому не зявився до офісу, так як був зайнятий на роботі. 24.04.2012 р. направив письмову заяву повідомлення про ДТП через поштове відділення. Висновок автотоварознавчої експертизи відсутній, при огляді транспортного засобу він присутній не був, протокол огляду з виявленими пошкодженнями не підписував. Будучи опитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що відразу після ДТП її чоловік [PERSON] зателефонував до страхової компанії та повідомив про ДТП. На наступний день він ходив до страхової компанії, однак заяву не подав, так, як там було зачинено. Суд, вислухавши відповідача, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, на засадах змагальності в межах позовних вимог приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.04.2012 р. о 17 год. 40 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Чері Амулет », реєстраційний номер [NUMBER] на підїзній дорозі від 109 км. автодороги Київ-Чоп, не дотримався безпечної дистанції руху і скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що рухався попереду в тій же смузі руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Коростишівського районного суду від 23.05.2012 р. визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Власником автомобіля марки «Чері Амулет» , реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] було застраховано цивільно-правову відповідальність у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2909873, за умовами якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 грн., франшиза - 510 грн. ( а.с. 11). Відповідно до поданої письмової заяви про настання події зі страхування власник автомобіля [NUMBER] 23.04.2012 р. [PERSON] повідомила про ДТП СГ «ТАС». 27.04.2012 р. спеціалістом ПАТ «СГ»ТАС» [PERSON] було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу АА 1957 КА, про що був складений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) з фототаблицями до нього ( а.с. 27-51). Відповідно до калькуляції/висновку № 10359 від 28.04.2012 р. про оцінку автомобіля та рахунку фактури № СЧ-21904 від 28.04.2012 р. ТОВ «Автоцентр на кільцевій» вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ складає 14526 грн. 56 коп. ( а.с. 52-55). 12.06.2012 р. [PERSON] власник автомобіля ЗАЗ , державний номер [NUMBER] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування, а також дала письмове погодження про вартість відновлювального ремонту ( а.с. 20-21). На підставі страхового акта № 17048Р/07/2012 від 27.06.2012 р., розрахунку суми страхового відшкодування ПАТ «Страхова група «ТАС» 13.08.2012 р. за платіжним дорученням № 48137 було здійснено страхове відшкодування в сумі 14016 грн 56 коп. ( а.с. 56-28). Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Забезпечений транспортний засіб - це наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування, або будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована на законних підставах. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 даного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», то, відповідно до вимог закону, шкода, завдана [PERSON] майну [PERSON] була відшкодована ПАТ «СГ»ТАС», що підтверджується вищевказаними матеріалами справи . Згідно підпункту "ґ" пункту 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 зазначеного вище закону. Відповідно до п. 33.1, пп. 33.1.2, 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідач [PERSON] в своїх запереченнях посилається на ту обставину, що 22.04.2012 р. він телефонував на гарячу лінію страховика АТ «СГ «ТАС» та повідомляв про настання ДТП, вказану обставину в судовому засіданні також підтвердила і свідок [PERSON] а також підтверджується і повідомленням ПАТ «СГ»ТАС» (а.с.109). В подальшому відповідач вказав, що направив письмову заяву повідомлення про ДТП через поштове відділення. Однак на підтвердження своїх заперечень належних та допустимих доказів в розумінні глави 5 ЦПК України щодо подачі письмової заяви повідомлення про настання ДТП суду не надав. Доводи відповідача, що в матеріалах справи відсутній висновок авто товарознавчої експертизи , суд до уваги не приймає виходячи з наступного. Статтею 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. З матеріалів справи вбачається, що калькуляція/висновок № 10359 від 28.04.2012 р. була здійснена ТОВ «Автоцентр на кільцевій» відразу після настання дорожньо-транспортної пригоди, з дотриманням вимог діючого законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Суд вважає, що вищевказана калькуляція /висновок є належним та достовірним доказом вартості завданого відповідачем матеріального збитку, оскільки відображає вартість завданого матеріального збитку на час настання дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Так, при розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що відповідач свого обов'язку щодо направлення письмового повідомлення страховику про ДТП, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав. Заперечення сторони відповідача в цій частині жодним чином не доведені та не спростовують доводів позивача. За таких обставин, на думку суду, позивач має право регресної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по зверненню до суду в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Крім того, згідно зі ст.16 ЦК України позивач звертаючись до суду з позовом за власним розсудом обирає спосіб захисту та в силу ст.10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Таким чином, перелічені докази, що логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави , що позов ПАТ «СГ»ТАС» повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню. Суд

Outcome: approved