Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит-Агро" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. В обгрунтування позову зазначає, що двічі, а саме: 13 грудня 2018 року та 12 березня 2019 року, направляла до ТзОВ "Фаворит-Агро" запити про надання інформації, проте жодної відповіді про результати їх розгляду не отримала. Тому, вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та просить суд зобов`язати ТзОВ "Фаворит-Агро" розглянути подані нею заяви та надати позивачу відповідь за результатами їх розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просить задоволити. Представник відповідача адвокат Гарголь В.В. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ТзОВ "Фаворит-Агро" зазначених заяв [PERSON] від 13.12.2018 року та 12.03.2019 року не отримували. Додатково вказав, що за умови подання заяви належним чином ТзОВ "Фаворит-Агро" надасть [PERSON] відповідь за результатами розгляду. Просив відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки позивач не довела, що такі заяви нею надсилались на адресу ТзОВ "Фаворит-Агро". Суд, заслухавши представника відповідача, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового чи майнового права або інтересу. Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке передбачене гарантоване статтею 34 Конституції України, а саме: право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Закріплене Конституцією України право на інформацію передбачено Законами України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року, "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року, "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року та іншими нормативно-правовими актами. Закон України "Про інформацію" встановлює, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] датована 13.12.2018 роком до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит-Агро" з вимогою надати інформацію щодо земельних ділянок, які є її власністю та можливо перебувають у розпорядженні ТзОВ "Фаворит-Агро" та повторна заява [PERSON] до ТзОВ "Фаворит-Агро" ідентичного змісту про надання інформації стосовно її земельних ділянок датована від 12 березня 2019 року. Також, в матеріалах справи наявні копії квитанцій № 215600426655 від 14 грудня 2018 року та № 215688426655 від 12 березня 2019 року, які належним чином не підтверджують, що відповідач ТзОВ "Фаворит-Агро" отримало зазначені заяви. Таким чином, належних та допустимих доказів про отримання ТзОВ "Фаворит-Агро" надісланих нею заяв позивачем [PERSON] суду не надано. Згідно з ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності відповідача є безпідставними, оскільки не встановлено порушень прав позивача. Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позивачем по справі не надано належних доказів, підтверджуючих факт того, що відповідачем ТзОВ "Фаворит-Агро" було отримано її запити про надання інформації, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит-Агро" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. За клопотанням позивача при зверненні до суду [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір, у випадку відмови у задоволенні позову, покладається на позивача. Зважаючи, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, у задоволенні позову відмовлено, тому з позивача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved