Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, відповідно до укладеного договору № б/н від 13.08.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконала умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 30.09.2015 року в загальній сумі 21538,50 грн. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 09.08.2011 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто с [PERSON] 7756,30 грн., тобто різниця становить 13782,20 грн. Також додатково просили стягнути фіксовану частину штрафу за договором в розмірі 250,00 грн. та процентну складову в розмірі 689,11 грн., а всього 14721,31 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1218,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, судові повістки повернуті до суду у звязку з закінченням терміну зберігання, що за приписами ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним повідомленням). В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов'язання за договором не виконувала. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", є правонаступником усіх прав та обов'язків Банка, тип якого у відповідності до рішення загальних зборів Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк". Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 09.08.2011 р. з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк стягнуто за кредитним договором від 13.08.2008 року заборгованість в розмірі 7756,30 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. [PERSON] станом на 30.09.2015 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 21538,50 грн., яка складаєтьсяз наступного: з заборгованості за кредитом в сумі 4870,01 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 16668,49 грн., від цієї суми віднімається 7756,30 грн., яка була стягнена за рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 09.08.2011 року, різниця становить 13 782, 20 грн., до цієї суми додаються: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), та 689,11 грн. штраф (процентна складова), тому заборгованість складає 14721,31 грн. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1218 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved