Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 10.10. 2012 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 29. Від шлюбу народилася одна дитина, - син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на на її утриманні та вихованні. Спільним сімейним життям прожили до березня 2015 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що в них різні характери та погляди на життя, у зв"язку з чим вони не розуміли одне одного. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач безпричинно покинув сім"ю, нехтував сімейними цінностями. Впевнившись у тому, що вони остаточно втратили почуття любові та поваги одне до одного, та що шлюб існує лише формально, вважає що подвальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про розірвання шлюбу. З дня припинення спільного проживання відповідач не забезпечує сім"ю матеріально, як батько дитини, не цікавиться його духовним та моральним розвитком, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання сина. Їй одній важко утримувати та забезпечувати сина всім необхідним. Їй одній важко утримувати та забезпечувати сина всім необхідним. На даний час вона проживає у будинку батьків, власного житла не має, працює у Річанській ЗОШ соціальним педагогом, але отриманих коштів не вистачає для утримання сина. Відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців не має, тому вважажє, що він має змогу надавати кошти для утримання сина. На підставі наведеного, просить шлюб між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище [PERSON]. Стягувати з ваідповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], встановивши їх у твердій грошовій сумі по 800 гривень та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання жодного разу не з"яивився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не подавав. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 10.10.2012 рокуу виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про що в Книзі реєстрації шлюбів вчинено відповідний актовий запис № 29. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки [PERSON], остання разом з дитиною проживає у будинку батьків, власного житла не має, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Верхньоводянської сільської ради № 228 від 16.04. 2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] З огляду на матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя через поважні причини. Подружні відносини між сторонами припинені з березня місяця 2015 року, що встановлено з пояснень позивачки. У даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. У відповідності до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12. 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. В даному випадку, суду відома позиція позивачки, як однієї із сторін подружжя, а саме суперечність її інтересам перебування у шлюбних відносинах з відповідачем, натомість останній в судове засідання жодного разу не з'явився, свої міркування та доводи з приводу заявлених вимог суду не навів, у зв'язку з чим суд вважає за можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON], як особа, яка після реєстрації шлюбу, змінила прізвище, виявила надалі іменуватися прізвищем "Гузій". Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу, і матеріальне становище відповідача, який в судове засідання не з"явився, жодних доказів свого матеріального стану, стану здоров"я чи наявності інших об"єктивних причин, які враховуються судом при вирішенні питання стягнення аліментів не надав, тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі та у розмірі, зазначеному позивачкою - по 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 20.04.2015 року. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved