Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач - ПАТ "УкрСиббанк" звернувся з позовними вимогами до відповідачів [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 163 465,15 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 09 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11402942000, згідно умов якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит на загальну суму 26 376,00 доларів США, терміном до 09.10.2015 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,77 % річних. Пунктом 1.1.1 кредитного Договору встановлено, що позичальник підписуючи договір, одночасно погоджується з правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» затверджених 21.08.2008 р., які є невід'ємною частиною кредитного договору. 20.06.2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 11402942000 щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні та збільшення процентної ставки з 20.06.2012 року до 14,77 %. Сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як його номер, зазначений при укладенні останнього, а саме: № 11402942000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме: № 11434129000, № 11434131000. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним Договором, 09.10.2008 року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 233523, за умовами якого відповідач зобов'язався у солідарному порядку відповідати у повному обсязі за виконання відповідачкою [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11402942000 від 09.10.2008 року. 20 червня 2011 року між [PERSON] та позивачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки № 233523 від 09 жовтня 2008 року відповідно до умов якої [PERSON] надав свою згоду на зміну умов основного зобов'язання. Однак, станом на дату подання даного позову до суду відповідачами не виконано умови договору про надання споживчого кредиту, у зв'язку з чим наявна заборгованість з боку відповідачів станом на 21.01.2014 року становить 163 465,15 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 112 707,59 грн.; заборгованість по процентам - 41 119,45 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 5 898,16 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 3 739,95 грн., що є предметом позовних вимог. Оскільки заборгованість не погашена, представник позивача, підтримавши заявлені вимоги про стягнення заборгованості та надавши суду відповідну письмову заяву, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи вважаються повідомленими належним чином, - згідно вимог ст. 74 ЦПК України, причин своєї неявки суду не повідомили, письмових заперечень по суті позову і доказів на спростування викладених позивачем обставин не надали. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог Закону України „Про акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк" змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк". Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного інноваційного банку „УкрСиббанк" згідно рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року. (а.с. 40-42) Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 4 ст. 1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (у редакції Закону України від 23.10.2013 року), фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" (у редакції Закону України від 11.10.2013 року), банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Більш повне визначення міститься в Положенні про кредитування, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 28 вересня 1995 р. № 246. Цим актом кредит визначається як позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредитна операція - це договір щодо надання кредиту, який супроводжується записами за банківськими рахунками, з відповідним відображенням у балансах кредитора та позичальника. Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором. Сторонами кредитного договору є кредитодавець - банк або інша кредитна організація, яка надає кошти, а також позичальник - особа, якій надаються кошти. Предметом договору кредитування є сума грошових коштів (речей, визначених родовими ознаками), яка передається позичальникові на умовах повернення та сплати процентів. Кредитний договір укладається в письмовій формі, недодержання якої призводить до недійсності договору. Він є оплатним, консенсуальним, двостороннім. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09.10.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11402942000, відповідно до п.п. 1.1, 1.2.1., 1.2.2 якого, відповідачці було надано кредит на загальну суму 26 376,00 доларів США, що еквівалентно 129 946,31 грн., в розмірі суми кредиту, терміном до 09.10.2015 року, зі сплатою 12,77 % річних за час фактичного користування кредитом. Згідно з п. 4.1. Правил, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісії, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому Банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого Договором. Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку. Позивачем виконано умови договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11402942000 від 09.10.2008 року та надано відповідачці грошові кошти на суму 26 376,00 доларів США. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11402942000 від 09.10.2008 року, між Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк" та [PERSON] укладено Договір поруки № 233523 від 09.10.2008 року, відповідно до п. 1.1. якого сторони договору встановили, що Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед Кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11402942000 від 09.10.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. (а.с. 17-19) Згідно п.п. 1.3., 1.4 договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. 20.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством „УкрСиббанк" та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 11402942000, за умовами якої сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як його номер , зазначений при укладенні останнього, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку. Сторони дійшли згоди, що Банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у валютах, вказаних в цій Додатковій угоді у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 260 527,18 грн. у порядку і на умовах, зазначених у Договорі та цій Додатковій угоді. На дату укладення Додаткової угоди позичальнику надається транш в національній валюті в розмірі 130 263,59 грн. в межах ліміту кредитної лінії. Згідно п. 6 Додаткової угоди № 1, сторони домовились, що за використання кредитних коштів за Договором з 20.06.2011 року встановлюється процентна ставка в розмірі 12,77 % річних; з 20.06.2012 року встановлюється процентна ставка в розмірі 14,77 % річних (а.с. 12-16). Стаття 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність" передбачає право комерційних банків самостійно визначати процентні ставки як складової частини кредитної політики банку, а не підстави для її зміни в укладеному кредитному договорі. Банки самостійно визначають процентні ставки для надання послуг клієнтам, проте, зазначена в договорі процентна ставка може бути змінена на підставах передбачених законодавством. Розмір процентів за кредитним договором і порядок їх сплати є договірними умовами, які узгоджуються сторонами в договорі кредиту. Розмір процентів, узгоджений сторонами в договорі, може змінюватися, виходячи із різних факторів. Однак в будь-якому випадку така зміна має бути узгоджена банком та позичальником та закріплена на рівні додаткової угоди до кредитного договору. Збільшення розміру процентів банком в односторонньому порядку не допускається. 20.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством „УкрСиббанк" та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки, згідно якої сторони домовилися, що поручитель дає свою згоду на зміну основного зобов'язання за кредитним договором, що забезпечується Договором, а саме: сума кредитного договору становить 260 527,18 грн. Сума траншу, отриманого у гривнях, становить 130 263,59 грн. За користування кредитними коштами у встановлені Кредитним договором терміни встановлюється процентна ставка у розмірі: з 20.06.2011 року - 12,77 % річних; з 20.06.2012 року - 14,77 % річних (а.с. 20). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов'язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, проценти можуть нараховуватись (сплачуватись) і за зобов'язаннями в разі прострочення платежу. В цьому разі підставою застосування процентів є порушення зобов'язання. Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід зазначити, що проценти можуть нараховуватись (сплачуватись) і за зобов'язаннями в разі прострочення платежу. В цьому разі підставою застосування процентів є порушення зобов'язання, в тому числі відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором, додатковими угодами про зміни до Кредитного договору, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також передбачених Договором штрафних санкцій. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як вбачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачами [PERSON], [PERSON] порушено умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та пені, у зв'язку з чим, станом на 21.01.2014 року становить 163 465,15 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 112 707,59 грн.; заборгованість по процентам - 41 119,45 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 5 898,16 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 3 739,95 грн. (а.с. 21-30) Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, а саме: підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі - 163 465,15 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує солідарному стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 634,65 грн., тобто по 817,33 грн. з кожного, які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved