Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовною заявою у якій вказано, що 28.12.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 25140 доларів США. 28.12.2007 року між Банком та [PERSON] та [PERSON] , відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] в рамках забезпечення виконання зобов`язання умов за кредитним договором було надано в іпотеку квартиру, за адресою: [ADDRESS] ., яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] на підставі договору дарування ( 8/25 часток квартири), посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Лучко Н.Г. 02.10.1998 року та зареєстровано в реєстрі за № 2529, та на підставі договору дарування ( 17\\25 часток квартири), посвідченого другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 14.08.1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-975. Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». 28.11.2018 року на підставі рішення державного реєстратора Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. був внесений запис про реєстрацію права власності на іпотечне майно за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-банк». В подальшому 16.01.2020 року державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Міюц С.О. було проведено реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» як правонаступника АТ «Укрсоцбанк». Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2019 року залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 20.08.2020 року позов задоволено, зокрема суд постановив: Скасовано запис 29192787, вчинений 28.11.2018 року о 16:26:32 годині державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем щодо реєстрації права приватної власності на 1/1 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк». АТ «Альфа-Банк» звернувся до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг із заявою про виконання рішення, однак було відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки прийняте судом рішення не може бути виконано, зважаючи на положення ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Позивач звернувся з позовом до суду в лютому 2019 року коли діяла попередня редакція ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень», ч. 2 якої передбачала можливість скасування в судовому порядку запису про реєстрацію права власності. Однак рішення у справі обох інстанцій було прийнято після 16.01.2020 року, коли набрала чинності нова редакція вказаної статті, а тому рішення суду згідно наведених перехідних положень не може бути в повній мірі виконане, оскільки воно набрало законної сили пізніше, а саме 26.05.2020 року. Відновити запис про право власності за попереднім власником немає технічної можливості, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, такий міститься в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно який перестав функціонувати з 01.01.2013 року а замість нього запроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень де запис про право власності на спірне майно за попереднім власником може бути внесено тільки на підставі рішення суду про припинення за АТ «Альфа-Банк» та визнання за відповідачами права власності на відповідне майно. Для відновлення прав позивача як іпотекодержателя, при наявності рішення суду яким скасовано запис про право власності за позивачем на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, з метою відновлення в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно права власності іпотекодавця на предмет іпотеки, необхідним є отримання судового рішення про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності за іпотекодержателем та визнання права власності за іпотекодавцем на предмет іпотеки. Просить суд скасувати рішення державного реєстратора Міюц С.О. Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, індексний номер 50772678 від 23.01.2020 року; припинити за Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» право власності на квартиру під номером [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту 233827823101); визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру під номером [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту 233827823101). Ухвалою від 12.01.2021 року, позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 02.02.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 18.03.2021 року до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву у якому вказано, що відповідач по справі « [PERSON] », а не « [PERSON] ». 28.11.2018 року рішенням Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільюшенковим С.О. був внесений запис про реєстрацію права власності на іпотечне майно за АТ «Укрсоцбанк». 16.01.2020 року державним реєстратором Міюц С.О. було проведено реєстрацію права власності за АТ «Альфа-банк» як правонаступника АТ «Укрсоцбанк». Далі в позові йдеться, що «АТ «Альфа-Банк» звернувся до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг із заявою про виконання рішення суду, однак вказаним органом було відмовлено в державній реєстрації. В прохальній же частині йдеться «скасувати рішення державного реєстратора Міюц С.О Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 23.01.2020 року». Заявлено негаторний позов. Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають пoзивaчу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонам правовідносин. Якщо на момент подання позову правопорушення, що є об`єктом негаторного позову, припинилося, то підстав для задоволення позову у суду немає. В позові взагалі не вказано, в чому полягає порушення відповідачами прав позивача. Навпаки, таким позовом, вимагаючи визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] , позивач захищає саме їх право власності, перебуваючи сам номінальним власником. Подружжя [PERSON] не уповноважували банк захищати право власності. Суд не є органом, який оформлює правовідносини між сторонами правочинів щодо нерухомого майна. Суд захищає право. Позов не містить вказівок на те, хто і як порушує права позивача. Позов не містить вказівок на те, які саме права позивача порушуються, в чому незаконність дій реєстратора і яким чином скасування рішення реєстратора та визнання права власності за відповідачами поновить права Банку. Просить в позові відмовити. Ухвалою суду від 15.06.2021 року, закрите підготовче провадження. Представник позивача надала суду заяву про проведення засідання за її відсутності, та позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, на викладеному у відзиві наполягає, просить у позові відмовити. Третя особа: Державний реєстратор відділу державної реєстрації Василівської районної державної адміністрації Міюц С.О. до суду не з`явилась, за повідомленням Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, Міюц С.О. звільнена з посади державного реєстратора з 05.10.2020 року. Третя особа: Державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізької області Ільющенков С.О., надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За положенням ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.12.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07П202-К, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 25140 доларів США зі сплатою 13,5% річних з кінцевим терміном повернення кредиту 27.12.2022 року(а.с. 12-18). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2019 року, позовні вимоги [PERSON] до АТ «УКРСОЦБАНК», виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району, Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича, третя особа: [PERSON] задоволені, та скасовано запис 29192787, вчинений 28.11.2018 року о 16:26:32 годині державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем щодо реєстрації права приватної власності на 1/1 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк»(а.с. 36-42, 92-98). Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.08.2020 року, рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2019 року, залишено без змін(а.с 49-53, 81-90). Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «УКРСОЦБАНК» (а.с.58-61). Відповідно до тексту рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2019 року, 28.12.2007 року між Банком та [PERSON] та [PERSON] відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] в рамках забезпечення виконання зобов`язання умов за кредитним договором було надано в іпотеку квартиру, загальною площею 69.36 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.11.2018 року о 16:26:32 годині державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем проведено реєстрацію права приватної власності на 1/1 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] за Акціонерним товариство «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ 00039019, м. Київ, вул. Ковпака, будинок 29 на підставі статті 5 вказаного договору, в порядку позасудового врегулювання, передбаченого ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку»(а.с. 36-42, 92-98). Відповідно до інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно…, 16.01.2020 року(дата, час державної реєстрації) державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Міюц С.О., проведено реєстрацію права власності на квартиру, розташованої за адресою [ADDRESS] , за АТ «Альфа-Банк» на підставі рішення АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, та протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» і передавального акту від 15.10.2019 року. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень індексний номер 50772678 від 23.01.2020 року(а.с.54-57). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється, та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону). Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. Як убачається з позовної заяви, спірні правовідносини у справі, виникли між позивачем та відповідачем, так як третя особа державний реєстратор Василівської районної державної адміністрації Міюц С.О. зареєструвала за позивачем право власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] , яка до цього належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , та вибула з їх власності до АТ «Укрсоцбанк», в порядку позасудового врегулювання, передбаченого ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України № 1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Суду не надано доказів у підтвердження тверджень позивача про звернення до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг із заявою про виконання рішення про скасування запису 29192787, вчиненого 28.11.2018 року державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем щодо реєстрації права приватної власності на 1/1 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», та відмову в цьому. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Не вказуючи у чому саме порушені його права, позивач вважає, що обраний ним спосіб захисту порушеного права, та задля відновлення прав позивача як іпотеко держателя, з метою відновлення в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно права власності іпотекодавця(відповідача) на предмет іпотеки, просить ухвалити рішення про припинення за ним(позивачем) право власності на предмет іпотеки та визнати за відповідачами, без їх усвідомленої згоди, право власності на квартиру, що вважає має бути має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного свого права. Крім того, вимоги АТ «Альфа-Банк» про скасування рішення державного реєстратора, згідно з яким за ними зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, є підставою для припинення права власності цього товариства на квартиру, і заявляючи такі вимоги, позивач фактично має намір скасувати запис про державну реєстрацію права власності на квартиру, який вчинено, у тому числі, на підставі протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» і передавального акту від 15.10.2019 року. На підставі викладено, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved