Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду у своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації у Вінницькій області про визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку. У позовній заяві позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Зі своїм чоловіком позивач мешкала по [ADDRESS] . Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] . Спільне проживання позивача зі спадкодавцем, на думку позивача, підтверджується даними акту обстеження матеріально-побутових умов від 29.11.2017. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Вказаний будинок належав чоловікові позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У серпні 2014 року відповідач [PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Терешківської сільської ради Барського району про визнання права власності на спадкове майно після смерті сина - [PERSON] . У позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що інших спадкоємців після смерті сина нема, та рішенням Барського районного суду Вінницької області від 05.09.2014 позов [PERSON] було задоволено, визнано за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . 30.09.2014 [PERSON] зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Коли позивач дізналася про це, то у листопаді 2018 року подала апеляційну скаргу на вказане рішення Барського районного суду Вінницької області від 05.09.2014, та постановою Вінницького апеляційного суду від 06.02.2019 апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення Барського районного суду Вінницької області від 05.09.2014 - скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові [PERSON] . Позивач зазначає, що у постанові від 06.02.2019 Вінницький апеляційний суд вказав: "Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими аргументи апеляційної скарги, що оспорюваним рішенням вирішено питання про права та обов`язки [PERSON] , а також малолітнього [PERSON] , оскільки вони разом проживали з спадкодавцем на момент його смерті в орендованому помешканні, квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , без проведення реєстрації місця проживання, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов від 29.11.2017, а тому, в силу положень частини третьої, четвертої статті 1268 ЦК України, вона та її малолітній син є такими, що прийняли спадщину". На підставі вказаної постанови Вінницького апеляційного суду 06.03.2019 було скасовано право власності на спірний будинок за [PERSON] . Позивач вважає, що вона та її малолітній син мають право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , тому просила визнати за нею та за сином по 1/3 частці житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Невольчук С.П. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] відповідач не визнає повністю. На обґрунтування зазначив, що позивач просить визнати за нею та за її малолітнім сином право власності на 2/3 частки житлового будинку. Для підтвердження факту прийняття спадщини позивач надала суду акт обстеження матеріально-побутових умов, який відповідач вважає неналежним доказом у справі. Представник відповідача посилається на положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання за місцем проживання спадкодавця, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Також представник відповідача зазначив, що відповідно до положень вказаного порядку, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Таким чином, представник відповідача вважає, що [PERSON] не прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Крім того, представник відповідача вважає, що у вказаному позивачем акті обстеження зазначена інформація, що не відповідає дійсності. [PERSON] не проживав постійно по [ADDRESS] . Останнім часом, близько 6 місяців перед смертю, [PERSON] проживав у своєї матері [PERSON] у с. Гавришівка Барського району. Поряд з цим, представник відповідача вважає, що дана категорія справ не підсудна судам, оскільки лише до повноважень нотаріусів входить видача свідоцтва про право на спадщину. Позивачем подано до суду відповідь на відзив. Щодо аргументів відповідача про те, що дана категорія справ не підсудна суду, оскільки лише нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину, позивач зазначила, що сама [PERSON] не звернулася до нотаріуса та не отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, коли у 2014 році оформлювала право власності на усе спадкове майно після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до суду та вказала неправдиві відомості про відсутність інших спадкоємців. Позивач зазначила, що дійсно проживала з чоловіком по [ADDRESS] з 20.08.2012 по 05.02.2014. Позивач також звернула увагу суду на те, що [PERSON] не оскаржувала постанову Вінницького апеляційного суду від 06.02.2019. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, просила задовольнити їх з підстав, що викладені у позовній заяві, визнати за нею та за її малолітнім сином [PERSON] право власності по 1/3 частці житлового будинку по [ADDRESS] . Додатково пояснила, що з [PERSON] позивач познайомилася у 2012 році, у серпні вони зняли квартиру та почали разом проживати, 03.12.2013 офіційно уклали шлюб. [PERSON] розповідав позивачеві, що у них з мамою та сестрою погані стосунки, вони ділять будинок, який передав йому у спадщину його дідусь. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Шевчук Н.Й. підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково звернула увагу суду на те, що у постанові Вінницького апеляційного суду від 06.02.2019 вказано, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , також цей факт підтверджується даними акту обстеження та показаннями свідків. Просила позов задовольнити. За клопотанням позивача, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] були сусідами [PERSON] та [PERSON] , коли вони мешкали по [ADDRESS] , у судовому засіданні підтвердили, що регулярно бачили [PERSON] , які мешкали за вказаною адресою з 2012 по 2014 роки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що квартира по [ADDRESS] належить їй. [PERSON] та [PERSON] орендували квартиру з 2012 по 2014 рік, після смерті [PERSON] [PERSON] пожила у квартирі ще кілька місяців і переїхала. На запитання представника відповідача, свідок суду пояснила, що бачила [PERSON] регулярно, оскільки він платив їй за квартиру, крім того, свідок приїжджала у квартиру, щоб перевірити чи все гаразд, [PERSON] завжди були разом. У судовому засіданні представник відповідача не визнав позовні вимоги з підстав, що викладені у відзиві на позов. Додатково звернув увагу суду на те, що акт обстеження матеріально-побутових умов не може бути належним доказом прийняття спадщини, позивачем не дотримано порядок отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, тому просив у задоволенні позову відмовити. За клопотанням представника відповідача у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили суду, що [PERSON] до смерті проживав разом з матір`ю у с. Гавришівка. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є рідною сестрою [PERSON] , та донькою відповідача. Зазначила, що її брат [PERSON] жив разом з матір`ю, брат працював вахтовим методом у м. Києві. Про те, що брат одружився, свідкові не було відомо, про наявність невістки - [PERSON] вона дізналася після смерті брата. Додатково на запитання свідок пояснила, що вона не жила з матір`ю, але часто відвідувала її у вихідні дні. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є чоловіком племінниці відповідача, проживає у с. Гавришівка неподалік [PERSON] свідок вказав, що часто бачив там [PERSON] , який допомагав йому з побутових питань. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є онукою відповідача, донькою свідка [PERSON] . Свідок зазначила, що проживає у м. Хмельницькому, однак влітку 2012 року гостювала у бабусі, тому їй відомо, що її дядько [PERSON] жив у с. Гавришівка разом з [PERSON] . Органом опіки та піклування Барської районної державної адміністрації подано до суду висновок № 01-1-26/1284 від 23.06.2020 про доцільність визнання права власності за малолітнім [PERSON] , [INFO] , на частку житлового будинку. Судом були встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до даних копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , змінив своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", про що 18.06.1999 зроблено запис № 8 (а.с. 10). Згідно з даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00013463861, батьком [PERSON] був [PERSON] (а.с. 53). [PERSON] , 1979 року народження, успадкував майно після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.02.1996 (а.с. 11). 03.12.2013 [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 12). [INFO] у подружжя [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть (а.с. 17). Згідно з даними копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 29.11.2017, у [ADDRESS] постійно проживав [PERSON] разом з дружиною [PERSON] без реєстрації у період з 20.08.2012 по 05.02.2014 (а.с. 18). Оригінал вказаного акту знаходиться на а.с. 88. Житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , складається з житлового будинку (літера "А"), житловою площею 63,5 кв.м., загальною площею 83,5 кв.м. з належними до нього будівлями та спорудами: веранда "а", прибудова "а1", хлів "Б", підвал "Б1", хлів прибудова "б", паркан "1", ворота "4", хвіртка "5", колодязь "6" (а.с. 19-25). Вартість вказаного житлового будинку станом на 02.03.2020 106470 грн, а вартість 2/3 часток - 70980 грн відповідно (а.с. 27-51). Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 143323336, станом на 30.10.2018 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 52). Постановою Вінницького апеляційного суду від 06.02.2019 у справі № 125/2223/14-ц апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] , задоволено частково. Постановлено: рішення Барського районного суду Вінницької області від 05.09.2014 у даній справі скасувати та ухвалити нове; у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за законом відмовити; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1690 гривень (а.с. 14-16). У судовому засіданні було оглянуто оригінал вказаної постанови Вінницького апеляційного суду, що зберігається у матеріалах цивільної справи № 125/2223/14-ц. Під час розгляду справи, апеляційним судом було встановлено таке: "Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими аргументи апеляційної скарги, що оспорюваним рішенням вирішено питання про права та обов`язки [PERSON] , а також малолітнього [PERSON] , оскільки вони разом проживали з спадкодавцем на момент його смерті в орендованому помешканні, квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS] , без проведення реєстрації місця проживання, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов від 29.11.2017, а тому, в силу положень частини третьої, четвертої статті 1268 ЦК України, вона та її малолітній син є такими, що прийняли спадщину". Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 158654298, станом на 06.03.2019 на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 06.02.2019 № 125/2223/14-ц внесено відомості про скасування права власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 54). Згідно з даними довідки Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області № 237 від 15.05.2020, [PERSON] постійно проживала разом з сином [PERSON] з січня 2013 року по [INFO] , який був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] (а.с. 65). Відповідно до даних акту обстеження факту проживання громадянки [PERSON] [ADDRESS] від 14.05.2020, підтверджено, що [PERSON] був прописаний і проживав постійно з матір`ю [PERSON] з січня 2013 року по день смерті [INFO] дійсно за адресою: [ADDRESS] (а.с. 66). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані такими нормами права. Згідно з частиною першою, другою статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. За правилами частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною четвертою статті 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Оцінюючи надані сторонами докази, суд виходить з такого. Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таке виключення встановлено у частині четвертій статті 82 ЦПК України, відповідно до якої - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладені положення процесуального законодавства, суд не приймає у якості доказу того факту, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав з матір`ю, відтак, позивач не прийняла спадщину після смерті чоловіка, - довідку Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області № 237 від 15.05.2020, акт обстеження факту проживання громадянки [PERSON] [ADDRESS] від 14.05.2020, що надані представником відповідача, та показання свідків, оскільки та обставина, що позивач [PERSON] станом на день смерті чоловіка [PERSON] проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , відтак, прийняла спадщину після його смерті, встановлена рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили (постанова Вінницького апеляційного суду від 06.02.2019). Таким чином, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України ці обставини не доказуються під час розгляду даної справи, у якій беруть ті самі особи.

Outcome: approved