Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

28.04.2017 року Виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області в інтересах неповнолітніх: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що відповідачі є батьками дітей: [PERSON], [PERSON] У свою чергу відповідач [PERSON] є також матір'ю дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.02.2016 р. у відповідачів відібрано без позбавлення батьківських прав їх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 17.03.2016 року №92 діти набули статусу "дитини, позбавленної батьківського піклування!. На разі діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], влаштовані на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] Малолітній [PERSON] перебуває у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з ураженнями ЦНС та порушення психіки. Працівниками служби у справах дітей неодноразово було роз'яснено відповідачам, що протягом року у них є можливість усунути причини, які призвели до вилучення дітей з сім'ї та звернутись із відповідним позовом до суду про повернення дітей на виховання в сім'ю, але доля дітей їм нецікава. Вони жодного разу не з'явились, не зателефонували до служби у справах дітей щодо вирішення питання про повернення дітей. Відповідачі єдиного разу 30.04.2016 року відвідали дитину [PERSON] у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини. Допомога у вигляді ліків, одягу продуктів харчування батьками не надавалась. 08.02.2017 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Жмеринської міської ради, на якому вирішувалося питання щодо звернення до суду із позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідачі на засідання комісії не з'явились, хоча були повідомлені належним чином. Рішенням виконкому Жмеринської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх дітей. Відповідачі не створили належних умов для проживання, виховання та розвитку дітей, не займаються їх лікуванням, оздоровленням, умисно самоусунулися від догляду та забезпечення нагальних потреб дітей. Не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також у відповідності до норм ст. 166 СК України просить стягнути з відповідачки [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2454 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 961 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. (47-52) Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Представник позивача [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, в разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем їх проживання, вдруге не з'явились в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не представили. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Відповідно до ч.1,4 ст.15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Здідно положень ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Стаття 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, передбачає, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.1, 2 ст.3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом. За змістом ст. 157 СК України визначено обов'язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст.166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України, ч.4 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). Згідно ч.4,5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; зжа рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.. Згідно із ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст. 9 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК України). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ст. 212 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. За змістом п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Так, з обгрунтувань позовної заяви вбачається, що відповідачі тривалий час ухиляються від утримання та виховання власних неповнолітніх дітей. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7,8) вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), серії [NUMBER] (а.с. 9), серії [NUMBER] (а.с. 10), відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дане також підтверджується копіями повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 11-20) Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.02.2016 року вирішено: відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] у їх матері [PERSON], [INFO] без позбавлення останньої батьківських прав; відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] року у їх батька [PERSON], [INFO] без позбавлення останнього батьківських прав; передати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] на піклування органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області для подальшого їх влаштування. Рішенням Виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 17.03.2016 року №92 (а.с. 27-28) малолітнім дітям: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], надано статус "дитина, позбавлена батьківського піклування", направлено [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням ЦНС та порушенням психіки. Рішенням Виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 22.04.2016 року №117 (а.с. 29) вирішено направити на виховання та спільне проживання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], жителів с.Хоньківці Могилів-Подільського району Вінницької області. Розпорядженням Могилів-Подільської райдержадміністрації від 27.04.2016 року №111 (а.с. 30-31) було створено 28.04.2016 року прийомну сім'ю на базі родини [PERSON], [PERSON], жителів с. Хоньківці Могилів-Подільського району Вінницької області, надано цій сім'ї статус прийомної та передано 28.04.2016 р. на виховання у прийомну сім'ю неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно копії протоколу від 30.06.2016 року (а.с. 31) із відповідачем [PERSON] було проведено бесіду щодо працевлаштування її чоловіка [PERSON], обслуговування їх житлового будинку, догляду за дітьми та відвідування сина [PERSON] у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини. Відповідно до копії довідки-характеристики квартального комітету "Добробут" м.Жмеринка від 01.02.2017 року на відповідача [PERSON] (а.с. 22) останній за час вилучення дітей із сім'ї не зробив нічого задля їх повернення, покращення умови проживання, в будинку відсутні електроенергія, вода, газове опалення. [PERSON] зловживає спиртними напоями. Відповідно до інформації Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженнями ЦНС та порушенням психіки від 08.02.2017 року №1-57 (а.с. 32) неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьки відвідали лише один раз 30.04.2016 року. Згідно копії повідомлення начальника відділу опіки та піклування служби у справах дітей Жмеринської міської ради від 06.02.2017 року (а.с. 33) при обстеженні помешкання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] було встановлено неможливим обстеження умов проживання через те, що будинок був зачинений; з візуального спостереження за будинком і прибудинковою територією встановлено, що будинок не підключено до електропостачання, розпочате понад рік тому будівництво вигрібної ями досі не завершено. Спроби подзвонити відповідачам на всі відомі номери телефону результату не дали, через відсутність сигналу у мережі зв'язку. Рішенням Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 16.02.2017 року №39 вирішено надати висновок органу опіки та піклування Жмеринської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], та звернутися в інтересах дітей з відповідною заявою до Жмеринського міськрайонного суду (а.с. 34). Відповідно до висновку від 03.03.2017 року №02-5/10-649 орган опіки та піклування виконкому Жмеринської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення батьківських прав: громадянина [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; громадянку [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки ці громадяни вже понад шість місяців не цікавляться життям та здоров'ям своїх дітей, станом на 16.02.2017 року батьки не спромоглися створити умови для утримання проживання, виховання та розвитку дітей, ведуть антигромадський спосіб життя (а.с. 35-36). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із додержанням вимог закону, не суперечать один одному і ніким не заперечуються. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, доведених сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, наведених вище, у тому числі висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради, заявлений позов про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та стягнення із них аліментів на утримання неповнолітніх дітей достатньо аргументований, оскільки судом встановлено, що відповідачі тривалий час безпідставно ухиляються від належного утримання та виховання власних неповнолітніх дітей, ці обставини відповідачами ні в який спосіб не спростовані, що становить достатні підстави для позбавлення їх батьківських прав щодо вказаних дітей та стягнення із них аліментів на утримання дітей, а тому даний позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідачів слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі по 1600 грн. з кожного, виходячи із відповідної частки суми ставок вимог майнового та немайнового характеру ((1600 грн. + 1600 грн.) / 2), від сплати якого позивача звільнено законом. Враховуючи викладене, відповідно до Конвенції про права дитини, ст.15, 18, 19, 150, 155, 157, 164, 165, 166, 167 СК України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved