Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за відсотками, яка виникла за Кредитним договором № 014/0042/82/86563 від 18.03.2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №014/0042/82/86563 від 18.03.2008р. відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами строком до 16.03.2018р. Відповідач порушив строки виконання грошового зобов"язання по вище вказаному кредитному договору, а тому представник позивача звертався до суду про стягнення із нього заборгованості по даному кредитному договору та рішенням Косівського районного суду його позовні вимоги були задоволені. Однак, на даний час рішення суду не виконано та відповідачу продовжують нараховуватись відсотки та пеня за порушення графіку та сплату відсотків. Станом на 11.12.2018р. його заборгованість по сплаті відсотків становить 8825дол.США 88 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 245154,92грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з нього заборгованість по отриманому кредиту в сумі 245154,92грн. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 26.06.2019 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №014/0042/82/86563 від 18.03.2008р. відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами строком до 16.03.2018р. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно рішення Косівського районного суду від 11.12.2013р. позов Райффайзен Банк Аваль було задоволено на суму 137064,79грн. заборгованості за кредитним договором № 014/0042/82/86563 від 18.03.2008 року. Однак, відповідачем рішення суду не виконано та не сплачена вказана сума заборгованості, а тому йому продовжують нараховуватись відсотки та пеня за порушення графіку та сплату відсотків. Відповідно до представленого розрахунку АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість відповідача по сплаті відсотків станом на 11.12.2018р. становить 8825дол.США 88 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 245154,92грн. Таким чином, враховуючи вище наведене, з [PERSON] слід стягнути на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/0042/82/86563 від 18.03.2008 року в розмірі 8825долари США 88 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 245 154,92грн. Згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 3677,32грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625,1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved