Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності у порядку спадкування за законом на майно, в порядку спадкування за законом, яке відкрилось після смерті матері [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначав, що 24.06.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Железною О.В. йому, позивачу, було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує реєстрацію права власності в КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач, не з"явився, скориставшись правом представництва. Під час розгляду справи представник позивача - адвокат Коргут С.А. підтримав позов просив його задовольнити. У подальшому, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просив їх задовольнити. Представник відповідача не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Третя особа до надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 1070 від 12 грудня 1989 року, матір'ю позивача являється [PERSON] (а.с.12). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [NUMBER], актовий запис № 615 від 10.06.2005 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вищевказане житлове приміщення належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27 серпня 2004 року згідно з розпорядженням від 26 липня 2004 року за № Дз- 261 (а.с.7,13). З метою оформлення спадкових прав, позивач [PERSON] 24 червня 2014р. звернувся до приватного нотаріуса КМНО у Дніпропетровській області Железної О.В., для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно матері - [PERSON], померлої [INFO] , що складається з 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак, Приватним нотаріусом КМНО у Дніпропетровській області Железною О.В., йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №78/02-31 від 24.06.2014р., у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та реєстраційні посвідчення (а.с. 6). Частиною першою ст.182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до абзацу третього частини другої ст.331 ЦКУ право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У зв»язку з відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, позивач [PERSON], звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити факт належності [PERSON] за життя Ѕ частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки таке володіння підтверджувалось ордером домоуправи місцевої Ради №136 від 17.03.2004р. на отримання квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] з реєстрацією другої особи - сина - [PERSON]; свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 27 серпня 2004 року згідно з розпорядженням органу приватизації УЖКГ Криворізької міської ради від 26 липня 2004 року за Дз- 261. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2015 року у справі №210/4767/14-ц, пр. № 2-о/210/7/15 за заявою [PERSON], зацікавлені особи - Криворізька міська територіальна громада в особі Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради, приватний нотаріус КМНО ГУЮ у Дніпропетровській області Железна Олена Володимирівна, про встановлення факту належності майна, встановлено що [PERSON] 27 серпня 2004року отримала свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 27 серпня 2004 року згідно з розпорядженням органу приватизації УЖКГ Криворізької міської ради від 26 липня 2004 року за Дз- 261, але у зв'язку з тяжкою онкологічною хворобою зареєструвати вищезазначене майно в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» не встигла і померла [INFO]. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачений порядок реєстрації прав на житлове приміщення за померлим, а мати позивача - [PERSON] за життя не встигла зареєструвати у державному органі реєстрації у зв'язку з тяжкою онкологічною хворобою, тому заява [PERSON] про встановлення факту належності задоволена. Вбачається, що вищевказаним рішенням суду, яке набрало законної сили 06 лютого 2015 року, та відповідно до ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення при розгляді справи щодо спірного майна, встановлено факт належності за життя [PERSON] майна у вигляді 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,0 кв. м , яка знаходиться на 3 поверсі 3- поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 43,50 кв. м, у тому числі: 1-а кімната - 14,3 кв. м, 2-а кімната - 16,0 кв. м, 3-я кімната - 13,20 кв. м, кухні - 5,4 кв. м, ванної кімнати площею 2,60 кв. м, вбиральні (поєднаної) - 1,10 кв. м, коридору - 10,90 кв. м, балкону -1,67 кв. м. та належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27 серпня 2004 року згідно з розпорядженням органу приватизації УЖКГ Криворізької міської ради від 26 липня 2004 року за №Дз- 261 (а.с. 16-17). Таким чином, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування у зв"язку з нездійсненням померлою [PERSON] реєстрації 1/ 2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1223, 1258, 1261 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, і таке право виникає у день відкриття спадщини. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, у разі наявності підстав для застосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України, питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини не вирішується, оскільки вважається, що особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті, прийняла спадщину, якщо не заявляє про відмову про неї. Судом встановлено, що [PERSON] не зверталась із заявами про відмову від прийняття спадщини протягом строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, разом з тим він прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав із нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 12, 13). Заповіт [PERSON] за її життя не складався, у зв»язку з чим суд застосовує положення про спадкування за законом, тому виходячи із положень ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги (а.с. 8, 9, 12). З матеріалів спадкової справи № 09/2014 заведеної 25 квітня 2014 року після смерті [PERSON], [INFO], померлої [INFO] та інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 30 вересня 2015 року за № 41665694 вбачається, що інших спадкоємців, окрім позивача, після смерті [PERSON] не встановлено. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вибір способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, приходить до висновку, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, позбавлений можливості оформити спадщину за законом, яка залишилась після смерті матері, яку прийняв у встановленому порядку згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, що буде відповідати положенням ст. 55 Конституції України, норми якої мають пряму дію, та ст. 6 Конвенції. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та задовольняє їх в повному обсязі. Як вбачається з експертного висновку від 12 червня 2015 року ринкова вартість трикімнатної квартири, загальною площею 64,0 м.кв. розташованої за адресою: [ADDRESS], становить 199110,00 грн.; відповідно ? частки квартири - 99555,00грн. (а.с.65-75). Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України за розгляд справи покладаються на позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved