Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути на його користь з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою, в розмірі 20 000 грн., 180 000 грн. страхового відшкодування внаслідок втрати годувальника, а також понесені судові витрати. Відповідно до позовної заяви свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 жовтня 2020 року приблизно о 09 год. 10 хв. на 136 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, неподалік с.Нова Любомирка Рівненського району Рівненської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Renault Master» р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої водій автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. [NUMBER] [PERSON] та пасажир цього ж автомобіля [PERSON] отримали тілесні ушкодження, від яких померли на місці події. З приводу вказаної вище події відомості внесені до ЄРДР із правовою кваліфікацією ч.3 ст.286 КК україни, та розпочато досудове слідство. Позивач [PERSON] , є сином загиблого [PERSON] , через що йому заподіяно моральну шкоду, а також шкоду, пов`язану із втратою годувальника. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», згідно полісу №АР4120771, то відповідач, як страховик, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має відшкодувати [PERSON] завдану моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 20000 грн., а також шкоду, пов`язану із втратою годувальника, розмір якої визначено позивачем у сумі 180 000 грн. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Про час та місце розгляду справи ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомлялось відповідно до закону. Відповідачем, відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України. Клопотань сторонами заявлено не було. Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок смерті потерпілого. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вказану норму предметом судового розгляду у цивільному судочинстві є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності), що встановлено п.3 ч.1 ст.980 ЦК України. Відповідальність водія транспортного засобу - легкового автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. [NUMBER] , застрахована ПрАТ «УПСК», що доводиться копією полісу №АР4120771, діючим на 09 жовтня 2020 року. Згідно із витягом з ЄРДР №12020180000000303 - 09 жовтня 2020 року внесено повідомлення із правовою кваліфікацією ч.3 ст.286 КК України - за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю, в тому числі, автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого на місці події загинули водій цього автомобіля [PERSON] та пасажир [PERSON] . Вказані вище обставини доводяться наданою суду копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3020284447518749, відповідно до якої о 09 грд. 10 хв. 09 жовтня 2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : автомобіля марки «Renault Master» р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відповідальність якого застрахована ПРАТ СК «ВУСО» та автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , застрахованого ПРАТ «УСПК». Судом із досліджених копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2020 року та копії довідки про причину смерті від 09 жовтня 2020 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у с.Нова Любомирка Рівненського району Рівненської області, причиною смерті є масивна травма тіла з переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів. Відповідно до ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, в тому числі, : у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 2 ст.1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до ст.27 вказаного вище закону - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3.). Позивач - [PERSON] , дійсно є сином загиблого [PERSON] , що доводиться наданою суду копією свідоцтва про народження від 02 жовтня 1999 року (серії [NUMBER] ). Батьки [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] , померли, відповідно, 26 квітня 1976 року та 27 вересня 2018 року, що встановлено судом із коії свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] від 13 січня 1968 року), копій свідоцтв про смерть [PERSON] (серії [NUMBER] від 20 жовтня 2020 року), [PERSON] (серії [NUMBER] від 28 вересня 2018 року). Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Отже, позивачем достовірно доведено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за участю застрахованого транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. [NUMBER] було завдано шкоду життю третьої особи - [PERSON] , через що позивач - [PERSON] дійсно має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди, відповідно до ст.ст.24, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування позивачем обчислено відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством на момент настання страхового випадку. Таким чином, вимоги позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди є обґрунтованими. Крім цього, позивач просить стягнути на його користь з відповідача шкоду, пов`язану із втратою годувальника. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом достовірно встановлено факт смерті [PERSON] внаслідок ДТП, яка сталась за участю транспортного засобу, відповідальність водія якого застрахована відповідачем, а також встановлено, що позивач є сином загиблого. Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Копія наданої позивачем суду довідки №1630 від 19 жовтня 2020 року, виданої за підписом заступника декана факультету інформатики та обчислювальної техніки Національного технічного університету України «Київський політехнічний університет імені Ігоря Сікорського», доводить, що на момент настання страхового випадку [PERSON] був студентом 1 курсу вказаного навчального закладу, через що дійсно має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника, відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, наданими позивачем суду доказами встановлено, що права позивача порушені відповідачем, який зобов`язаний сплатити йому відшкодування завданої шкоди на підставі ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.27.2 якої встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на момент настання вказаної вище страхової подіїсума страхового відшкодування, що підлягає сплаті на користь позивача, становить суму 180 000 грн. Судом враховано, що відповідачем, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України не надано заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх доведення. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені на правничу допомогу. Відповідно до статті 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. На доведення заявленої вимоги щодо розподілу судових витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги №2501 від 19 жовтня 2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Автопоміч» та [PERSON] з метою надання останньому правової допомоги, відповідно до додатку до якого плата за надані адвокатом послуги на виконання цього договору, становить 1 200 грн. за 1 годину роботи. Крім цього, суду надано детальний опис робіт (наданих послуг) за вказаним вище договором від 01 лютого 2021 року, який підтверджує, що представником позивача витрачено 3 години робочого часу при здійсненні представництва позивача, загальна вартість яких становить 3 600 грн. Однак, доказів оплати позивачем вказаних наданих вище послуг стороною суду не надано, через що вказана вимога до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 979, 990, 1194 ЦК України,

Outcome: approved