Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

16 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати її право на земельну частку (пай) в розмірі 2,5 умовних кадастрових гектарів землі по Колоденській сільській раді Томашпільського району Віницької області, як члена сільськогосподарського товариства «Колоденка». Даний позов обґрунтований наступним. В 1990 році вона була прийнята на роботу в колгосп ім. Жданова, який було реформовано в СТОВ «Колоденка», де вона пропрацювала до 1999 року включно. 01 лютого 1996 року КСП «Мир» було зареєстровано та видано державний акт на право колективної власності на землю серії ВН № 000045, тобто на час видачі даного акту вона була членом КСП і мала право на земельну частку пай і повинна була бути включена до списку осіб, які мають право на земельну частку ( пай), однак включена не була. В зв'язку з вказаним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Вапнярської обєднаної територіальної громади Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова селищної ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника селищної ради, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному зясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»(п.1,2) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним\~\~товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).\~\~ Також, даним Указом визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до преамбули Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам земельних часток (паїв)"\~цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядку обміну цими земельними ділянками. У п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року\~"Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п. 17\~розділу Х "Перехідних положень "Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7\~Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95\~"Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акту на право колективної власності на землю з обовязковим додатком-списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Судом встановлено, що з листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05.11.2018 року вбачається, що згідно книги записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за порядковим номером реєстрації 23 КСП «Мир» було зареєстровано та видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН № 000045 від 01.02.1996 року (а.с.10). У відповіді відділу у Томашпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на заяву від 11.10.2018 року стосовно надання копії Державного акта на право колективної власності на землю членів КСП «Мир» с. Колоденка, де в додатку до акту (списку) зазначена [PERSON]М (а.с.11). На звернення від 11.10.2018 року [PERSON], виконавчий комітет Вапнярської селищної ради повідомляє про відсутність державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 12). Середній розмір земельної частки (паїв) по Колоденській сільській раді становить 2,5 га, що підтверджується листом відділу у Томашпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 2 листопада 2018 року ( а.с.9). Як вбачається із списку осіб, що мають право на отримання державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай) згідно виданих сертифікатів по СТОВ «Колоденка» с. Колоденка на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] в даному списку не значиться (а.с.7-8). Проте, з довідки від 12 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] перебуває членом колгоспу ім. Жданова, на даний момент колгосп реорганізований в СТОВ «Колоденка» (а.с.13). Кількість вироблених трудоднів (людиноднів) [PERSON] значиться у відомостях ( а.с.13 зворот). Тобто, [PERSON] мала право на земельну частку (пай), як член СТОВ «Колоденка» с. Колоденка, однак помилково не була включена до списку власників земельних паїв на виготовлення державного акту на право власності на земельну частку (пай). Невнесення [PERSON] до списків на виготовлення державних актів на право власності на земельну частку (пай) не позбавляє її права на земельну частку (пай), а внаслідок того, що позивач була помилково пропущена у списках на право на земельну частку (пай), тому право позивача необхідно захистити постановленням судового рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції Приватбанк № 0.0.1185095623.1 від 15 листопада 2018 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 704 гривень 80 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 копійок. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved