Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, [PERSON], (далі позивач) просила, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, зобов'язати Київську міську раду (далі відповідач) укласти з нею договір оренди земельної ділянки площею 0,0525 га, кадастровий номер земельної ділянки: 1211000000:02:011:0008, для розміщення існуючої адміністративно-складської будівлі, яка знаходиться на вулиці Байкальська, 7г у Дзержинському районі м. Кривого Рогу на 5 років, у редакції, викладеній в заяві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що запропонований відповідачем проект договору не відповідає в частині визначення розміру орендної плати нормам ПК, а саме в п. 7 спірного договору вказано річну орендну плату за землю у розмірі трикратного земельного податку, що встановлюється ПК України з урахуванням рішення відповідача від 26 червня 2013 року за № 2088. В судове засідання сторони не прибули, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач та його представник позов підтримують, наполягають на його задоволенні. Відповідач проти позову заперечує, просить у задоволенні позову відмовити, з урахуванням наданих заперечень. Згідно заперечень відповідача, останні не погоджуються із позовом, оскільки відносини, повязані з орендою землі, в частині розміру орендної плати, регулюються положеннями Податкового кодексу України, та рішенням КМР за № 2088 від 26 червня 2013 року (а.с. 56). Третя особа до суду не прибула, надала заперечення по суті позовних вимог, в яких просить відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Криворізької міської ради від 25 червня 2014р. №2796 „Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладеного договору» поновлено з дати закінчення договорів оренди земельних ділянок субєктам господарювання та громадянам, згідно з додатком (а.с.18-20). Згідно вказаного рішення та додатку до нього, з громадянкою [PERSON], поновлено договір оренди земельної ділянки від 12.12.2008р. терміном дії до 12.12.2013р., площею 0,0525 га, кадастровий номер земельної ділянки: 1211000000:02:011:0008, для розміщення існуючої адміністративно-складської будівлі, яка знаходиться на вулиці Байкальська, 7г у Дзержинському районі м. Кривого Рогу (а.с. 18-21). Відповідач - Криворізька міська рада Дніпропетровської області надала позивачу громадянці [PERSON], проект Договору оренди земельної ділянки (надалі проект Договору), відповідно до пунктів 1, 2 якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 25.06.2014р. №2796 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення та обслуговування існуючої адміністративно-складської будівлі, яка знаходиться по вул. Байкальській, 7г у Дзержинському районі м. Кривого Рогу; в оренду передається земельна ділянка площею 0,0525 га. (а.с. 10). Відповідно до пункту 7 проекту Договору: „Річна орендна плата вноситься „Орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 „Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу (а.с. 11). П.п.9-11 договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 60 календарних днів, з дня вручення податковим органом податкового повідомлення рішення. За неповний календарний місяць оренда сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за користування земельною ділянкою за період з дати закінчення договору оренди (держ.реєстрація 12.12.2008р.) до укладання договору проводиться «Орендарем» відповідно до Податкового кодексу України. Строки платежу не є сталими\~і можуть змінюватися відповідно до вимог чинного законодавства. Розмір нормативної грошової\~оцінки не є сталим і змінюється у звязку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог чинного законодавства. Орендар самостійно зобовязався щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору (а.с. 11). Відповідно до п.12 договору розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі: зміни умов господарювання, зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати\~за землю, базової вартості 1кв.м земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором. Згідно з пунктом 45 проекту Договору: „Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку. Невід'ємними частинами договору є: рішення міської ради від 25.06.2014р. №2796; план відведення земельної ділянки, план встановлення меж земельної ділянки; акт виносу меж та зон обмежень земельної ділянки в натурі; акт приймання передачі земельної ділянки. (а.с. 16-18). Позивачем 21 серпня 2014р. складено протокол розбіжностей до Договору оренди земельної ділянки, у якому зазначив, що має заперечення до розміру орендної плати. У Протоколі розбіжностей, спрямованому позивачем відповідачу було запропоновано викласти пункт 7 проекту Договору в наступній редакції: "7. Річна орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2013 №2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» (а.с. 28). Протокол розбіжностей вручено відповідачу 26 серпня 2014 року (а.с. 29). Відповідач відповідно до листа (вих. №145 від 09.09.2014р.) повідомив позивача про те, що [PERSON] не дотримано порядку укладання господарських договорів, передбачених п. 4 ст. 181 ГК України, тому відсутні підстави для його розгляду (а.с. 30). Відповідно до ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві з урахуванням заяви про зміну предмету позову, ставить вимоги про викладення усього тексту договору оренди земельної ділянки в його, позивача, редакції. Разом з тим, з такими доводами позивача суд не погоджується з наступних підстав. Відповідно до статей 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтями 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішення. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. За статтею 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі це - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату. Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Відповідно до частини 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України та частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель", для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель"). Отже, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності. Згідно з пунктом 14.1.72 статті 14 Податкового кодексу України, земельний податок це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Водночас, відповідно до пункту 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Отже, земельний податок і орендна плата за своєю правовою природою є різними видами платежів, які мають різний порядок обчислення та нарахування, при цьому основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 08.04.2015 року у справі № 916/2439/14, що є обов'язковим для застосування судів відповідно до положень ЦПК України. Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України регламентовано, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Відповідно до підпунктів 288.1, 288.2 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції Законів України №1166 від 27.03.2014 року) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Таким чином, для визначення розміру орендної плати за землю, використовується виключно нормативна грошова оцінка земельних ділянок (підпункт 289.1. статті 289 Податкового кодексу України). Судом також встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі №2а-423/10 визнано нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста [PERSON]. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 у справі №2а-423/10/0408 розяснено, що дія рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста [PERSON] може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року. Вказані обставини визнані сторонами в ході судового розгляду справи, та не заперечувались. Відповідно до п.п. 12.3.5 ПК України (в редакції, чинній на момент складання проекту договору) у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням мінімальної ставки місцевих податків та зборів. Згідно з п. 14.1.147. плата за землю обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Встановлено, що 26.06.2013р. Криворізькою міською радою прийнято рішення № 2088 Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу (зі змінами), згідно із пунктом 1 якого затверджено та введено в дію з 01.01.14р.: ставки податку за земельні ділянки на території міста, визначені відповідно до вимог п.1 ст. 275 Податкового кодексу України, як для міста обласного значення з чисельністю населення від 500 до 1000 тис. осіб; розмір коефіцієнтів диференціації ставки земельного податку за користування земельними ділянками певного функціонального використання та місцезнаходження в межах міста. Відповідно до п. 4.1 пункту 4: управлінню земельних ресурсів виконкому міської ради, на підставі звернень орендарів забезпечити внесення змін до діючих договорів оренди земельних ділянок, шляхом укладання додаткових угод до них. Рішенням відповідача від 25.06.2014р. № 2778 «Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013р. № 2088 «Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» розміри коефіцієнтів диференціації ставки земельного податку були викладені у новій редакції (а.с. 60-76). З урахуванням викладених положень Податкового кодексу України та зазначених рішень Криворізької міської ради в 2013-2014р.р. Криворізькою міською радою розмір орендної плати за землю по діючих договорах визначався у трикратному розмірі земельного податку. Відповідно до п. 12.3.5 ст. 12 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент розгляду справи) у разі, якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 639 ч.3 цього кодексу письмова форма договору передбачає підписання його сторонами. Згідно цієї норми такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Відповідно ж до положень статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч.2). Таким чином, Криворізька міська рада в наданому [PERSON] проекті договору оренди на момент його складання обґрунтовано визначила в п.7 договору розмір орендної плати в трикратному розмірі земельного податку. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що запропонований позивачем порядок формування розміру орендної плати, беручи за основу земельний податок, що встановлюється Податковим кодексом України, з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2013 року № 2088 "Про ставки податку на земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" (зі змінами) не відповідає чинному законодавству. Під час розгляду справи суду не представлено, нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки. Приймаючи рішення суд, виходить із того, що в місті [PERSON] Ріг на 2015 рік відсутня нормативна грошова оцінка земель комунальної власності, у тому числі й спірної земельної ділянки, оскільки з пояснень сторін встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста [PERSON]») визнано не чинним, що не є підставою для застосування іншого механізму формування розміру орендної плати, ніж визначений вищенаведеними нормами чинного законодавства, зокрема приписам Податкового кодексу України. Крім того, з набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ (з 01.01.2015 року) ст.ст. 275, 276 Податкового кодексу України було виключено, а отже, на день прийняття рішення Податковий кодекс України не містить норм, які-б встановлювали ставки податку на землю, нормативну грошову оцінку якої не проведено, а також встановлювали розмір орендної плати за землю у трикратному розмірі земельного податку. Отже, у даному випадку, запропоновані позивачем у протоколі розбіжностей спірні умови договору не можуть вважатися автоматично прийнятими, а договір не може вважатися укладеним у звязку із не погодженням сторонами його істотної умови, що також вбачається і з поведінки сторін, а саме не підписанням відповідачем протоколу розбіжностей до договору та зверненням позивачем з даним позовом до суду. З огляду на предмет позову та обставини справи, а також за умов не відповідності п. 7 проекту Договору в редакції як позивача, вимогам чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки не наділений компетенцією визначення умов цивільно-правового договору на власний розсуд. Суд, вважає, що у даному випадку, сторони не позбавлені права впорядкувати свої договірні відносини в позасудовому порядку, виходячи з чинних норм Податкового кодексу України та нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за попередніми або наступними рішеннями Криворізької міської ради про затвердження та застосування грошової оцінки земель міста [PERSON] оскільки рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010р., яким визнано таким, що втратило чинність вищевказане рішення, визнано не чинним постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. Враховуючи, що судом згідно з ст. 3, 10, 11 ЦПК України, ст.ст. 14, 15, 16 ЦК України не встановлено порушення, невизнання прав, свобод та інтересів позивача, підстав для задоволення позову не вбачається. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати не компенсуються у звязку з відмовою у задоволенні позову. На підставі вищенаведеного та ст.ст.15, 16, 638, 639, 649, 792 ЦК України, ст. 12, 116, 124 ЗК України, ст. 1, 15,21 Закону України "Про оренду землі", ст. 12, 14, 271, 288, 289 ПК України, Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи"

Outcome: dismissed