Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 листопада 1993року, виданого Бюро приватизації жилфонду ПО "Станкозавод". 1/4 частка у праві власності на вказану квартиру належить її сину [PERSON] - відповідачу у справі, який зареєстрований разом з позивачем у вказаній квартирі, але не проживає, оскільки виїхав для проживання в Російську Федерацію, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. В теперешній час позивач зі згоди відповідача вирішила продати вказану квартиру, але реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає розпорядитися нею. Самостійно зняти його з реєстрації позивач не може, оскільки це потребує особистої присутності відповідача, що й стало підставою звернення до суду. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнав, подав суду заяву про розгляд справу за його відсутності, яка засвідчена нотаріусом нотаріального округа Санкт-Петербурга РФ. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб,тому приймається судом, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є співвласниками власником квартири [ADDRESS], у якій разом з позивачем зареєстрований, але не проживає її син [PERSON] - відповідач у справі( а.с.8,10). Факт непроживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом комісії ОСББ "Верстатобудівників,3" від 23 червня 2016року, згідно якому встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні( а.с.9). Відповідно до копії довіреності 78 АА 9954556, виданої 18 березня 2016року, яка засвідчена нотаріусом нотаріального округа Санкт-Петербурга РФ, [PERSON], громадянин Російської Федерації, уповноважує [PERSON] розпоряджатися належною йому 1/4 часткою у праві власності на квартиру№ [ADDRESS] продати за ціною на свій розсуд, підписати договір купівлі-продажу, отримати грошові кошти і виконувати усі дії, пов"язані з цим дорученням( а.с.24). Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у вказаній квартирі як син позивача та співвласник квартири. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки відповідач не має наміру користуватися належною йому часткою квартири, продати яку він довірив своєї матері [PERSON] - позивачу у справі, однак особисто з"являтися в реєстраційний орган для зняття з реєстрації він не бажає, оскільки проживає на території іншої держави, суд вважає доцільним усунути перешкоди у здійсненні позивачем [PERSON] свого права користування та розпорядження майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], що буде слугувати підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved