Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до МРВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області, в якості третьої особи зазначивши ГТУЮ у Харківській області, в якому просив зняти арешт з усього його майна та заборону на його відчуження, накладений постановою серії ВП № 21228288 від 08.09.2010 року ВДВС Чугуївського МРУЮ в Харківській області, посилаючись на те, що під час звернення до державного нотаріусу він дізнався про те, що на все його майно накладено арешт та заборону на його відчуження. В обґрунтування позову зазначив, що на виконанні перебувало ВП № 21228288 з виконання виконавчого листа № 2а-40238/09/2070 від 09.11.2009 року, виданого Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з підприємця [PERSON] на користь держави в особі Чугуївської ОДПІ суми податкового боргу в розмірі 1000,00 грн. 08.09.2010 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON] . За вказаними виконавчими провадженнями винесені постанови про повернення виконавчого документу 15.02.2011 року. В архіві управління ДВС ГТУЮ у Харківській області відсутнє завершене ВП № 21228288 від 08.09.2010 року по стягненню з [PERSON] на користь держави в особі Чугуївської ОДПІ боргу в сумі 1000,00 грн. Відповідач втратив право на стягнення заборгованості за виконавчим листом № 2а-40238/09/2070, у зв`язку із закінченням строків його повторного пред`явлення до виконання. Отже, виконавчі провадження, де він є боржником, на виконанні не перебувають. Наразі статус зазначеного виконавчого провадження значиться в реєстрі виконавчих проваджень як «завершене», у зв`язку з чим арешт, накладений на його майно повинен бути знятий. Ухвалою судді від 21 червня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за зазначеною позовною заявою. Ухвалою суду від 17 липня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник МРВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області до суду не з`явився, просив розглядати справу без його участі, надавши до суду відзив, згідно якого він просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що виконавчий лист № 2а-40238/09/2070, виданий 09.11.2009 року Харківським окружним адміністративним судом, було повернуто стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання через відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, рішення суду про стягнення боргу не було виконано фактично, тобто й підстави щодо припинення обтяження були відсутні, а виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій не стягнуті і на даний час. При поверненні виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року, який діяв на той час, арешт з майна боржника не знімається. Від позивача надійшла відповідь на відзив, де він зазначив, що твердження відповідача є безпідставним, він наполягає на доводах, зазначених у позові. Представник ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, надавши до суду пояснення, в яких зазначив, що ГТУЮ у Харківській області не наділене повноваженнями щодо поновлення порушених прав позивача, про які ним зазначається у позові, вважає, що в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, повинен бути залучений представник Чугуївської міжрайонної прокуратури Харківської області, оскільки такі вимоги зачіпають інтереси стягувача - держави. Виконавче провадження було завершено, тобто виконавчий документ був повернутий до суду без виконання, у зв`язку з відсутністю у боржника майна та коштів, на які можливо було звернути стягнення, та дії щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, тобто рішення суду фактично виконано не було, а було повернуто без виконання. Відповідно до вимог ст.38 та ч.2 ст.40-1 ЗУ «Про виконавче провадження», що діяли на час прийняття державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документа, тобто станом на 15.02.2011 року, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст.37 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, зокрема, крім повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст.40 та ст.40-1 цього Закону. Тобто, в даному випадку арешт з майна боржника не знімається. Суд, вислухавши позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" регламентує порядок зняття арешту з майна. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що 09 листопада 2009 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції до Фізичної особи підприємця [PERSON] -задоволений в повному обсязі, стягнуто за рахунок активів фізичної особи підприємця [PERSON] на користь держави в особі уповноваженого органу Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції суми податкового боргу в розмірі 1000,00 грн. Згідно повідомлення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року представнику Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції 22.01.2013 року виданий виконавчий лист по зазначеній справі. На виконанні Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області перебувало ВП № 21228288 з виконання виконавчого листа № 2а-40238/09/2070 від 09.11.2009 року, виданого Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з підприємця [PERSON] на користь держави в особі Чугуївської ОДПІ суми податкового боргу в розмірі 1000,00 грн. 08.09.2010 року державним виконавцем, з посиланням на ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, що діяв до 08.03.2011 року), винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (з накладанням арешту на майно боржника). 15.02.2011 року державним виконавцем, з посиланням на ч.2 ст.40-1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, що діяв до 08.03.2011 року), винесена постанова про повернення виконавчого документа. Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.10.2016 року на все майно ФОП [PERSON] накладений арешт постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2010 року ВП № 21228288. Суд звертає увагу на той факт, що державний виконавець при поверненні виконавчого листа 15.02.2011 року пунктом 2 резолютивної частини припинив чинність арешту майна боржника та скасував інші заходи примусового виконання рішення. Таким чином, суд приходить до того, що на даний час питання щодо арешту майна позивача вирішено державним виконавцем в 2011 році. Однак, як зазначалося вище, представнику Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції 22.01.2013 року виданий виконавчий лист по зазначеній справі, тобто стягувач отримав виконавчий лист повторно. Арешт майна проведено у виконавчому провадженні, де стягувачем була Чугуївська об`єднана державна податкова інспекція, а боржником [PERSON] [PERSON] просить в судовому порядку звільнити майно з-під арешту, для цього подав позов в порядку цивільного судочинства, де відповідачем зазначив міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, хоча стягувачем є Чугуївська об`єднана державна податкова інспекція. В постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», викладений підхід до визначення кола осіб, які мають бути залучені до участі в справі за позовами про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна), який фактично не втратив свою чинність, а саме позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Оскільки залучення у справу співвідповідачів є правом позивача та суд за власної ініціативи, в розумінні ч.1 ст.51 ЦПК України, позбавлений права залучити співвідповідача чи замінити його, вважає, що вирішити питання про права та інтереси без залучення до участі в справі в якості відповідача стягувача є неправомірним. Клопотання про залучення співвідповідача чи заміну відповідача від [PERSON] та його представника не надходило. Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів, предмет та підстави позову. Доводи [PERSON] в тій частині, що виконавчий документ за спливом часу вже не може бути пред`явлений до виконання, не приймаються, так як стягувач повторно отримав виконавчий документ та не позбавлений процесуального права звернутися до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Наразі судове рішення про відмову Чугуївській об`єднаній державній податковій інспекції у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутнє. За викладених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed