Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якому зазначає, що 28 грудня 2014 року о 12-20 годин [PERSON] керуючи транспортним засобом марки "Шевроле Авео" р/н [NUMBER], власником якого є [PERSON] рухаючись на перехресті вулиць [PERSON], порушивши вимоги п. 8.7.3 ПДР України здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний), внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки "Хонда" р/н АВ 4614АХ та транспортним засобом марки "Мерседес" р/н [NUMBER], в результаті чого усі транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2015 року по справі №127/27923/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАп в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Внаслідок ДТП автомобіль марки ""Мерседес" р/н [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] отримав значні технічні ушкодження. Внаслідок ДТП йому було завдано матеріальних збитків на загальну суму 133 125,79 гривень. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів відшкодування матеріальних збитків в сумі 133 125,79 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що 28 грудня 2014 року о 12-20 годин в м.Вінниці він рухався власним автомобілем Мерседес і на перехресті вулиць [PERSON] сталося ДТП з вини відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом марки "Шевроле Авео" власником якого є [PERSON] Зі сторони відповідачів на місці ДТП були обіцянки відшкодувати завдану шкоду або полагодити автомобіль. Проте ніяких спроб відшкодувати шкоду ніхто з них не зробив. Він звернувся до ПП "[PERSON]О." з проханням провести автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля і 06.01.2015 року було зроблено звіт по визначенню матеріального збитку, який складає 133 125,79 гривень, які він просить стягнути з відповідачів. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що його довіритель 28.12.2014 року потратив в ДТП, яке сталося з вини відповідачів. Під час ДТП було пошкоджено його автомобіль Мерседес і вартість завданих матеріальних збитків складає 133 125,79 гривень. Відповідачі добровільно відшкодувати шкоду відмовляються, тому просить суд стягнути 133 125,79 гривень з відповідачів. Також просить стягнути грошові кошти в сумі 600 гривень за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків і також витрати по сплаті судового збору. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В задоволенні позову в частині стягнення шкоди з відповідачки [PERSON] просить відмовити, оскільки вона є лише власником автомобіля і передала його на відповідній правовій підстав своєму батькові, який 28.12.2014 року керував ним, тому завдана шкода підлягає до стягнення лише з відповідача [PERSON] Крім того зазначив, що позов визнають в частині стягнення завданої шкоди в сумі 75559,87 гривень., яка визначена висновком автотоварознавчої експертизи №2129/16-21 від 20.01.2017 року. Оскільки вважає, що експертиза проведена кваліфікованим спеціалістом, головним експертом з великим досвідом, який попереджений судом про кримінальну відповідальність. Позов в частині стягнення 133 125,79 гривень не визнає, оскільки автотоварозначе дослідження проводилося [PERSON], якому вони не довіряють, оскільки він не попереджався про кримінальну відповідальність та огляд проводився в присутності лише [PERSON] Відповідачів ніхто на огляд не запрошував. А тому висновок експерта [PERSON] брати до уваги з цих підстав не можливо. Також просить стягнути на користь його довірителів витрати понесені на оплату юридичної допомоги та оплату експертизи. Із копії Звіту №05/15 оцінки майна по визначенню розміру матеріального збитку, завданого власникові КТЗ марки "Мерседес" р/н [NUMBER] від 06.01.2015 року (а.с.9-14), копії ремонтної калькуляції (а.с.17-22), копій фотографій до нього (а.с.23-29) судом встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу в результаті його пошкодження під час ДТП оцінювач [PERSON] визначив в розмірі 133 125 гривень 79 копійок. Із копії квитанці (а.с.30) судом встановлено, що [PERSON] за проведення оцінки майна сплатив 600 гривень. Із копії постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2015 року (а.с.48-49) встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАп в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Із висновку автотоварознавчої експертизи за №2129/16-21 від 20.01.2017 року (а.с.144-148), копії ремонтної калькуляції (а.с.149-151), копій таблиці ілюстрації до нього (а.с.154-157) судом встановлено, що фактичний розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 75 559,87 гривень. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що позов в частині стягнення завданої майнової шкоди з [PERSON] до задоволення не підлягає, оскільки вона є лише власником транспортного засобу, але не керувала ним в момент ДТП. ЇЇ вини у скоєнні ДТП не встановлено. В момент ДТП автомобілем керував [PERSON], вина якого встановлена постановою Вінницького міського суду від 30.04.2015 року. Відповідно до статей 1187, 1188 ЦК України, шкода відшкодовується винною особою, а не власником транспортного засобу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] шкоду в розмірі 75 559 гривень 87 копійок, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, що підтверджено висновком експерта№ 2129/16-21 від 20.01.2017 року. Суд не бере до уваги Звіт з оцінки майна від 06.01.2015 року складеного оцінювачем [PERSON] в частині розміру матеріального збитку, оскільки він виконаний без попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також те, що огляд транспортного засобу проводився у відсутність особи, яка завдала шкоду. Враховуючи, що суд не бере до уваги звіт з оцінки майна [PERSON], тому суд вважає необхідним відмовити в стягнення оплати за його послуги. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи ту обставину, що позов задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача відшкодування по оплаті судового збору в розмірі 755,60 гривень тобто пропорційно задоволеним вимогам. Під час розгляду справи, представник відповідачів [PERSON] подав суду клопотання про відшкодування витрат повязаних з наданням правової допомоги та відшкодування витрат на оплату за проведення експертизи, пославшись на статтю 88 ч.1 ЦПК України. Суд вважає, що клопотання представника відповідачів [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу на користь його довірителів до задоволення не підлягає, оскільки в статті 88 ЦПК України чітко зазначено. що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони. Також суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання щодо відшкодування витрат за проведення експертизи на користь [PERSON] , оскільки ухвалою суду при призначенні експертизи такі витрати було покладено на [PERSON], а тому він повинен відшкодовувати дані витрати, а не позивач.

Outcome: partial