Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про виділення в окреме домоволодіння частки будівлі з тих підстав, що їм в рівних часках по 13/100 часток на праві спільної часткової власності належить 13/50 частки домоволодіння [ADDRESS] . Фактично 13/50 частки зазначеного домоволодіння є самостійною часткою домоволодіння та реально окремим об`єктом нерухомого майна. Іншим співвласником домоволодіння є [PERSON] - 37/50 частки. Вони фактично використовують свою частину будинку яка складається з житлової прибудови літ. А101 загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., сараїв літ. Б та літ. Ж, вбиральні літ. К, як окреме домогосподарство та не зачіпає інтересів сусідів по будинку. У свою чергу у власності та користуванні відповідача знаходиться житловий будинок літ. А, сараї літ. В та літ. Д, вбиральня літ. Г. На теперішній час, він має намір вільно розпоряджатися своєю власністю. Однак, наявність спільної часткової власності не дозволяє їм вільно, без згоди інших співвласників, розпоряджатися та використовувати належну їм частину будинку. Крім того враховуючи, що у матеріальному (фізичному) аспекті їх частка та часка відповідача є майже рівними, що відповідним чином впливає на порядок користування земельною ділянкою, також її подальшу приватизацію. Оскільки згоди із відповідачем з цього питання у добровільному порядку не досягнуто вони вимушені звернутись із даним позовом до суду. Просили суд виділити у натурі частку їх майна в спільній частковій власності - 13/50 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] до складу якої входять: житлова прибудова літ. А1-1 площею 47,5 кв.м. житлова площа 29,1 кв.м.; сараї літ. Б, літ. Ж, вбиральня літ. К та відповідно визнати право власності як на самостійний об`єкт права власності по Ѕ частці кожному, виділити к власність відповідачу окреме індивідуально визначене нерухоме майно: житловий будинок літ. А, сарай літ. В, сарай літ. Д, вбиральню літ. Г, припинити право спільної часткової власності. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ в натрі часки віз майна. В обґрунтування позову зазначив, що з первісним позовом не згоден вказуючи та те, що відповідно до договору від 27.08.2002 р. йому належить 37/50 часки спірного будинку із відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд за адресою [ADDRESS] . В свою чергу відповідно до договору купівлі-продажу від 27.07.2019 р. [PERSON] та [PERSON] належить 13/50 в рівних часках того ж домоволодіння. Згідно технічної інвентаризації та технічного паспорту виготовленого 25.07.2019 р. його ідеальна часка у відсотках становить 74%, а часка інших співвласників становить 26%. Проте фактична часка, що знаходиться в його користуванні становить 52,66%, а фактична часка Воєводіних 47,34%. Отже, виділивши в натурі майно сторонами по справі в часках, що знаходяться в їх фактичному користуванні призведе до суттєвого відхилення від ідеальних часток. Огорожа мала б залишитись в спільному користуванні, проте позивачі обмежили можливість користуватись нею шляхом заміни замків на воротах огорожі. Позивачі вважаючи себе власниками майже половини спірного домоволодіння не зважаючи на те, що він є власником 37/50 частки здійснювали проби приватизувати земельну ділянку таким чином, що їх часка буде дорівнювати половину без узгодження з ним цього питання. Позивачами за первісним позовом при зверненні до суду незважаючи на те, що вони бажали припинити його право власності на 21,34125% не внесено попередньо грошову компенсацію вартості цієї часки на депозитний рахунок суду. Крім того між сторонами склались недобросусідські відносини. Просив припинити право спільної часткової власності між сторонами на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] шляхом його виділу в натурі, а саме: виділити йому у власність житловий будинок літ.А-1 площею 58,3 кв.м., погріб літ. а/п площею 3,7 кв.м., веранди літ. а-1 площею 7,6 кв.м., літню кухню літ. В-1 площею 21,5 кв.м., сарай літ. Д-1 площею 8,8 кв.м., ганок літ.а4 площею 2.1 кв.м. Виділити у власність [PERSON] , [PERSON] житлову прибудову літ. А1-1 площею 35,5 кв.м., тамбур літ. а1-1 площею 7,8 кв.м., прибудову літ.а1-1 площею 14,9 кв.м., тамбур літ. а3-1 площею 4,3 кв.м.. сарай літ. Б-1 площею 22,6 кв.м., сарай літ. Ж-1 площею 5,6 кв.м., вбиральню літ. К-1 площею 1,0 кв.м по Ѕ частці кожному. Стягнути з відповідачів на йог користь в рахунок компенсації 21,34125% частки права спільної часткової власності та судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові. Від проведення експертизи на предмет можливості виділення своєї частки відмовилися. Додатково вказали, що просять виділити в натурі належну їм часку домоволодіння і не вважають, що мають сплатити якусь різницю вартості, про що зазначено у висновку експерта. Крім того звернули увагу, що експертом зроблено розрахунок вартості різниці у часках з урахуванням гаражу літ. Л-1, який фактично не введено в експлуатацію. Оскільки позивачами заявлені вимоги про виділ їм в натурі саме тієї часки будівлі яку вони придбали за договором купівлі - продажу і ніяким чином вони не просять виділити заяву частину будинку належну відповідачу то з будь-якою грошовою компенсацією вони не згодні. Просили позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю. Судові витрати які складаються із сплачено судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 4300 грн. просили стягнути на їх користь з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, приймав участь у розгляді справи через свого представника [PERSON] , який в судовому засіданні підтримав зустрічний позов з підстав зазначених у ньому, вважав, що фактичні часки спірного домоволодіння які використовуються сторонами відповідають вказаним у висновку експерта та вважає, що розмір компенсації визначений експертом є таким, що відповідає ринковій її вартості та згоден на неї згідно додаткового висновку експерта. Крім того вказав, що оскільки на даний час його довірителем не сплачено гонорар за надання правової допомоги та не передано для доручення до матеріалів справи квитанції на підтвердження витрат за проведення експертизи то ним буде подано відповідно до норм ЦПК клопотання про розподіл судових витрат. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вислухавши сторони, експерта, дослідивши матеріали справи, інвентарної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу частини будинку від 27.07.2019 р. посвідченого приватним нотаріусом Бедненко С.В. за реєстровим №3277 [PERSON] та [PERSON] придбали в особисту приватну спільну часткову власність по 13/100 часток кожний 13/50 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та побудов, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . До складу житлового будинку в цілому входить: житловий будинок літ.А-1, житлова прибудова літ.А1-1, сарай літ. Б-1, сарай літ. В-1, сарай літ. Д-1, сарай літ. Ж-1, вбиральня літ. Г-1, вбиральня літ. К-1, огорожа №1-3, замощення І ( а.с. 5-7). Згідного інформації Маріупольського БТІ від 18.10.2019 р. №4200 вбачається, що ідеальна частка [ADDRESS] згідно матеріалів інвентаризаційної справи за №5657 складаються з житлової прибудови літ. А1-1, прибудови літ.а2-1, тамбуру літ.а3-1, тамбуру літ. а1-1 (загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м.) убиральні літ. К-1, сараю літ. Ж-1, сараю літ. Б-1, огорожі №3, Ѕ частки вимощення І ( а.с.164). Крім Позивачів домоволодіння [ADDRESS] належить Відповідачу. Так 37/50 частки домоволодіння з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд на праві спільної часткової власності належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 27.08.2002 р. приватним нотаріусом Танаджи Г.Г. реєстровий №6317 зареєстрованого 05.09.2002 р. БТІ за №9021. ( а.с.28). З технічного паспорту виготовленого 25.07.2019 р. Маріупольським БТІ будинок №52 з господарським будівлями та спорудами по [ADDRESS] фактично розділений між співвласниками, у саме у користуванні [PERSON] знаходиться житловий будинок літ. А-1 площею 58,3 кв.м., погріб літ. а/п площею 3,7 кв.м., літня кухня літ. В-1 площею 21,5 кв.м., гараж літ. Л-1 площею 18,6 кв.м., сарай літ. Д-1 площею 8,8 кв.м., ганок літи. А4 площею 2,1 кв.м. загальною площею 49,7 кв.м.; відповідно у користуванні Воєводіних знаходиться житлова прибудова літ. А1-1 площею 35,5 кв.м., тамбур літ. А1-1 площею 7,8 кв.м., прибудова літ. А2-1 площею 14,9 кв.м., тамбур літ. А3-1 площею 4,3 кв.м., сарай літ. Б-1 площею 2,6 кв.м., сарай літ. Ж-1 площею 5,6 кв.м., вбиральня літ. К-1 площею 1,0 кв.м. ( а.с.40-45). Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці Маріупольської міської ради. З приводу узгодження меж земельної ділянки та її приватизації у сторін виникають суперечки, що підтверджується непоодинокими скаргами та заявами Відповідача. Крім того у зв`язку із виникненням конфліктів між сторонами маються звернення до органів поліції ( а.с.50-55). Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Під час розгляду справи за клопотанням представника відповідача по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта №10/с від 14.09.2020 р. ринкова вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою [ADDRESS] становить 665694 грн. ринкова вартість 21,34125% - 142067 грн. Розподіл в натурі будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою [ADDRESS] на 13/50 та 37/50 ідеальних часток кожного співвласника не можливий згідно ДБН В 2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» тому, що загальна площа, що приходиться на ідеальну 13/50 частку менш мінімальної межі площі однокімнатної квартири. Запропоновано розподіл в натурі будинку з урахуванням фактичного користування. Власнику 37/50 частки пропонується виділити житловий будинок літ. А-1 з погребом літ. а/п, веранду літ. а-1, ганок літ.а4, а саме 1-3 коридор 11,4 кв.м., 1-3 кухня 8,3 кв.м., жила кімната 1-4 площею 14,9 кв.м., жила кімната 1-5 площею 7,6 кв.м., веранда І площею 7,5 кв.м. , загальною площею 49,7 кв.м., що на 22,2 кв. м. менше чим приходиться на ідеальну 37/50 частку; сарай літ. Д-1, літня кухня літ. В-1; гараж літ. Л-1, 37/50 частини огорожі №1 ринковою вартістю 350591 гривні, що вкладає 53/100 частки. Власнику 13/50 частки пропонується виділити житлову прибудову літ. А1-1, тамбур літ. а1-1, прибудову літ. а2-1, тамбур літ. а3-1, а саме 203 житлова кімната 11,9 кв.м., 2-4 житлова кімната 10,0 кв.м., 2-5 житлова кімната 7,2 кв.м., 2-6 кухня площею 8,3 кв.м., 2-7 ванна площею 1,9 кв.м., ІІ тамбур 3,4 кв.м., ІІІ коридор 3,2 кв.м., ІУ комора площею 1,6 кв.м., загальною площею 47,5 кв.м., що на 22,2 кв.м. більше чим приходиться на ідеальну 13/50 частку; сарай літ. Б-1, сарай літ. Ж-1, вбиральню літ. К-1, 13/50 частини огорожі №1 ринкова вартість 315103 гривень, що складає 47/100 частки. Компенсація власнику 37/50 частки за зменшення частки вкладає 142023 грн. Частини співвласників є окремими та не потребують переобладнання. В приміщенні 1-2 власника 37/50 частки влаштовано ванну, а в приміщенні 1-3 туалет ( а.с. 120-134). Допитаний в судовому засідання експерт [PERSON] пояснив, що під час проведення експертизи ним було встановлено, фактичне користування часками сторін. Так 13/50 часки домоволодіння фактично складає 47/100 часки, відповідно 37/50 становить фактично 53/100 часки. При розрахунку ринкової вартості компенсації ним було зроблено розрахунок між фактичними частками і первісними частками. Враховані всі наявні будівлі в тому числі і гараж літ.Л-1 оскільки до його компетенції не входить перевіряти наявність самовільно побудованих будівель тому при визначенні вартості компенсації ним було враховано гараж літ. Л-1. Також експерт вказав, що ним може бути проведено коригування за зменшенням вартості частки без врахування гаражу. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Приморської районної адміністрації від 27.04.2005 р. №56/2 надано дозвіл [PERSON] на будівництво гаражу по [ADDRESS] (а.с. 47) однак вказаний гараж який міститься у технічному паспорті однак не введено в експлуатацію. У зв`язку із чим за клопотанням представника відповідача судом було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу. Додатковим висновком експерта №10/с/д від 03.03.2021 р. вартість грошової компенсації власнику 37/50 частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою [ADDRESS] за зменшення частки без врахування гаражу літ. Л-1 складає 108738 гривень (а.с. 160-161). Таким чином, на підставі вище викладеного та з урахуванням відмови сторони позивача від проведення відповідної експертизи, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачами [PERSON] , [PERSON] не доведено, що розподіл в натурі спірного будинку на 13/50 та 37/50 ідеальних часток кожного із співвласників можливий та враховуючи, що належні позивачам 13/50 частки фактично становить 47,5 кв.м., що на 22,2 кв. м. більше чим приходиться на ідеальну 13/50 частку, що складає 47/100 частки у зв`язку із чим компенсація різниці за збільшення становить 108738 грн., відповідно ідеальна часка відповідача 37/50 загальною площею 49,7 кв., що на 22,2 кв.м. менше чим приходиться на ідеальну 37/50 частку, що складає 53/100 частки та враховуючи, що частини співвласників є окремими та не потребують переобладнання, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню у зв`язку із чим у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] слід відмовити. Проте варіант віділу частки за зустрічним позовом [PERSON] суд вважає таким, що жодним докозом позивачем не спростований, підтверджений висновком експерта, тому суд вважає можливим задовольнити зустрічний позов, оскільки при цьому цільове призначення домоволодіння не зміниться, законні права та інтереси інших осіб порушені не будуть і такий виділ відповідає фактичним часками які використовуються співвласниками. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено судові витрати понесені [PERSON] , [PERSON] відповідно до ст. 141 ЦПК України не відшкодовуються, а судові витрати у виді сплаченого судового збору [PERSON] підлягають стягненню з позивачів по 384,20 грн. з кожного.

Outcome: approved