Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

До суду 11.02.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та зобов`язання скасувати наказ про виплату премії, стягнення втраченої частини заробітку, моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представник роботодавця в структурному підрозділі АТ «Укрзалізниця» мелітопольського локомотивного депо, діючи перманентно, умисно в зловживання владою вкотре змінив умови оплати праці голові профкому незалежної профспілки, всупереч засад ст. 252 ч. 2 КЗпП та ст. 41 ч. 2 ЗУ «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», порушивши також засади ст.148 КЗпП в пропуск термінів на накладання стягнення. [PERSON] працює машиністом тепловоза в Мелітопольському локомотивному депо. 3 2016 р. є член профкому первинної Вільної профспілки працівників локомотивного депо Мелітополь (далі - ВППЛДМ), з 27.12.2019р. його обрано головою профспілки - головою профкому, що в Депо є загальновідомим. Представник роботодавця намагається переслідувати за профспілкову діяльність. 24.09.2019 р. [PERSON] звинуватили в перевитратах пального. 06.10.2019р. до профспілки звернувся неуповноважений представник роботодавця юрисконсульт Савчук О .С. , який повідомив що буде проведено оперативну нараду наслідком якого може застосуватись дисциплінарне стягнення, під головуванням іншої особи. 11.10.2019р. подано Подання вих. № 05-118 від 11.10.2019 р., начальника Мелітопольського локомотивного депо Ю.Ю. Дядченко, з вимогою розглянути погодження на притягнення до дисциплінарної відповідальності машиніста тепловозу структурного підрозділу АТ Укрзалізниця Мелітопольського локомотивного депо - [PERSON] . 26.10.2019 р. профком відмовив представнику адміністрації Мелітопольського локомотивного депо, в праві притягнення до дисциплінарної відповідальності. Рішення профкому набуло юридичної сили. 04.11.2019 р. Дядченко Ю.Ю. надав чернетку наказу № 157/с, на яку також отримав обґрунтоване заперечення. Наказ не було введено в дію по накладанню дисциплінарного стягнення, зміни умов оплати (якої не погоджувалось) і за листопад сплачена додаткова оплата (премія погодинникам (шифр 95 та 125), а також будь якої матеріальної відповідальності не накладалось. 27.12.2019 р. позивача було обрано головою незалежної профспілки 06.01.2020р. отримавши табуляграму за грудень 2019р., стало відоме про самоправну зміну умов оплати праці в порушення ст. 148, 252 ч. 2 КЗпП, за події від 24.09.2019р. ПАТ «Укрзалізниця» сплатили в грудні усім працівникам основну та додаткову заробітну плату. Розмір додаткової становив від 20-25 відсотків від основної плати. З пояснень бухгалтерії відрахування були покладені на підставі Наказів, Положення про оплату праці, Генеральної Угоди та Колективного договору. Але положень Договорів і Угод, наказів, та норми цих локально нормативних актів роботодавця [PERSON] не відомі та не узгоджувалось з профспілкою, членом якої він є, в порушення норм ст. 247 КЗпП. Вони також відсутні на робочих місцях, в порушення засад ст. 149 КЗпП та ст. 9 ЗУ «Про колективні договори та угоди». Згідно розрахунку позовних вимог в частині відшкодування частини заробітку у відповідності до табуляграми відповідно до нарахувань за грудень місяць 2019р., тому: додаткова оплата становить 3 703,68 х 20-45% = 925,92 - 1666,66 грн. На підставі чого просить суд визнати незаконним та зобов`язати АТ «Українська залізниця», скасувати Наказ про виплату премії по діючим положенням працівникам депо у грудні 2019р. в частині про зміну умов оплати праці [PERSON] . Стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] (втрачену частину заробітку, з урахування обов`язкових платежів, в розмірі який буде встановлено після надання відповідачем документів, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Ухвалою суду від 12.02.2020 року провадження по справі відкрито, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у АТ «Українська залізниця» наступні документи: наказ про прийняття на роботу [PERSON] ; накази про виплату премії по діючим положенням працівникам депо у грудні 2019 року; генеральну угоду; колективний договір локомотивного депо Мелітополь з додатками; статут АТ «Українська залізниця» (а.с. 24-25, зворот). 25.03.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Савчука О.С. відповідно до якого АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ "Укрзалізниця" вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам законодавчих і нормативних актів, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно копії наказу начальника структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» від 04.11.2019 №157/С, після тексту наказу стоїть дата, час (14:00 година 06.11.2019 року) та особистий підпис [PERSON] , де [PERSON] виказав свою незгоду з оголошенням йому догани і цим актом підтверджено, що [PERSON] з наказом був ознайомлений. На підставі частини 1 статті 233 КЗпП України, яка містить посилання на строки оскарження дисциплінарної відповідальності, та частини 3 статті 241-1 КЗпП України вказує, що останні день на оскарження дисциплінарної відповідальності був 06.02.2020. Позовна заява не містить звернення до суду з поновленням строку. На підставі протоколу від 09.10.2019 №42 була проведена нарада під головуванням в.о. начальника з експлуатації по оборотному депо Запоріжжя-2 Савєльєва І.В. , на якій було встановлено: на виконання вимог розпорядження від 05.06.2012 ЦЗ-1-С-8/703 щодо розслідувань простою маневрових тепловозів в період з 15 квітня по 15 жовтня в режимі холостого ходу більше ЗО хвилин, викликано машиніста тепловоза [PERSON] по маршруту від 24.09.2019 №2156699. На підставі тих документів, які знаходились у наявності при проведенні наради. Нарада ухвалила рішення клопотати перед керівництвом структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" щодо притягнення машиніста [PERSON] до дисциплінарного стягнення. Через надання недостовірної інформації щодо часу гарячого простою, чим машиніст завищив право витрат палива по маршруту від 24.09.2019 №2156699, вирішено не нараховувати машиністу тепловоза [PERSON] преміальну винагороду за економію палива по результатам вересня місяця 2019. Посилання позивача на той факт, що йому було змінено умови оплати праці як члену виборчого органу первинної профспілкової організації не є дійсним. Умови оплати праці у відповідності до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. З боку Керівництва структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" протидії стосовно профспілковій діяльності позивача не чинилось. До позивача було застосована дисциплінарна відповідальність тільки за невиконання своїх робітничих обов`язків (а.с. 38-44). 30.03.2020 року представником позивача - Чижовим С.В. надано відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що відповідач перешкоджає розгляду справи і в порушення диспозитивності судового процесу, намагається затвердити як докази надані документи, які не мають ознаку доказів. Окрім того, відсутні докази уповноваженості особи, яка направила Відзив до суду від імені АТ Укрзалізниця. Відзив підписано від Уповноваженої особи АТ «Українська залізниця» О.С. Савчук», але Позов подано до АТ Укрзалізниця, яке є відповідачем по справі як унітарне підприємство, і ні до якої будь іншої юридичної особи (а.с. 110-111) 14.04.2020 року уповноваженою особою АТ «Укразалізниця» О.С. Савчуком надано заперечення на відповідь на відзив згідно якого зазначає, що наказ який оскаржує Позивач було видано в структурному підрозділі 'Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" "Укрзалізниця", та зберігається у відділі кадрів структурного підрозділу, на підставі 5.17 Положення про Структурний підрозділ затвердженого наказом від 13.10.2016 № 572/Н, це в черговий раз доказує необхідність залучення регіональної Філіїї "Придніпровська залізниця" в особі структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" АТ "Укрзалізниця" в якості третьої особи. Ухвалою суду від 11.06.2020 було залишено без задоволення клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про відмову у допуску Савчука О.С. як представника АТ «Укрзалізниця». Ухвалою суду від 11.06.2020 р. було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі. Ухвалою суду від 11.06.2020 р. було відмовлено у задоволенні клопотанні представника відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 28 грудня 2019 року по Структурному підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» прийнятий наказ №554 «Про виплату премій по діючим положенням працівникам депо у грудні 2019 року». Відповідно до п.п. 3.2.1 п. 3 було прийнято рішення не нараховувати премію за основні результати роботи працівникам депо, до яких застосовувались дисциплінарні стягнення (догани) - машиністу тепловоза оборотного депо Запоріжжя 2 [PERSON] за порушення вимог п.5 «Інструкції локомотивній бригаді» №ЦТ-0106 - наказ від 04.11.2019 р. №157/С (а.с.134-136). В судовому засіданні позивач підтвердив, що саме цей наказ в частині, що його стосується, тобто п.п. 3.2.1 він просить скасувати. 04.11.2019 р. по Структурному підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» був виданий наказ «Про притягнення до відповідальності» №157/С за яким машиністу тепловоза [PERSON] було оголошено догану (а.с.103-104). Підставою заявлених вимог позивач вважає те, що оспорюваний наказ №554 прийнято з порушенням вимог частини 2 статті 252 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зокрема без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. Також вказує, що роботодавець змінив умови праці без погодження з профспілковою організацією. При перевірці доводів позивача суд керувався такими нормами права. Згідно з ч. 2 ст. 252 КЗпП України, зміна умов оплати праці працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 97 КЗпП України унормовано, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт (ч. 1). Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (ч. 2). Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 3). Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами (ч. 4). Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці (ч. 5). За приписами ст. 32 КЗпП істотні умови праці це зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен повідомлятись не пізніше ніж за два місяці. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. При вирішенні спору суд виходить з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. За приписами п. 3.1.12 Колективного договору преміювання працівників депо проводити згідно з положенням, погодженним з відповідними профспілковими комітетами. Такого положення сторонами суду не надано. В судовому засіданні встановлено, наказ №157/С від 04.11.2019 р. по Структурному підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до відповідальності» №157/С за яким машиністу тепловоза [PERSON] було оголошено догану позивачем не оспорювався, він не скасований на теперішній час. Позовні вимоги про визнання незаконним цього наказу позивачем не заявлялися, отже його законність не може бути предметом розгляду в цій справі. Таким чином, при прийнятті рішення суд виходив з того, що рішення відповідача про невиплату премії позивачу [PERSON] в грудні 2019 року обґрунтовано приймалося на підставі дійсного, неоспорюваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності . Діюче законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором). Всі доводи позову перевірені судом, проте вони не знайшли свого підтвердження та відповідності діючому законодавству. Суд зазначає, що преміювання працівників є правом, а не обов`язком роботодавця, отже позбавлення позивача премії в даному випадку не можна кваліфікувати як зміну умов оплати праці, яка допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членом якого він є та про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений. У зв`язку з чим, судом не встановлено підстав для задоволення вимог [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу№554 «Про виплату премій по діючим положенням працівникам депо у грудні 2019 року». Позовні вимоги про стягнення втраченої частини заробітку та моральної шкоди є похідними від основної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу, оскільки судом відмовлено у задоволенні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу№554 «Про виплату премій по діючим положенням працівникам депо у грудні 2019 року», тому підстави для стягнення втраченої частини заробітку, моральної шкоди, відсутні.

Outcome: dismissed