Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом з вимогами до відповідачів ТОВ «Київмонтажбуд», ТОВ «Глобалстрой - 3» про визнання за нею права на спадкове майно (майнові права), які залишились після смерті її матері [PERSON], а саме на кв. [ADDRESS]. Зобов'язати ТОВ «Київмонтажбуд» та ТОВ «Глобалстрой - 3» вчинити дії спрямовані на набуття та реєстрацію за нею, [PERSON], права власності на кв. [ADDRESS], які випливають із договору купівлі-продажу майнових прав від 17.11.2014 р., а саме: надати [PERSON] документи, необхідні для реєстрації за нею права власності на зазначену квартиру. Посилаючись на норми ст. ст. 1218,1220-1223, 1258, 1268-1270, 1297 ЦК України, вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла її, [PERSON], мати - [PERSON] Спадкоємцями першої черги після [PERSON] були - чоловік матері [PERSON] та їх донька [PERSON], при цьому [PERSON] помер [INFO]. Заяви про прийняття спадщини після [PERSON] подала лише [PERSON], а [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавав. До складу спадкового майна після спадкодавця [PERSON] увійшли поміж іншого майнові права на кв. [ADDRESS]. За своє життя, 17.11.2014 р. спадкодавець [PERSON] уклала договір купівлі-продажу майнових прав з ТОВ «Глобалстрой - 3» (замовник будівництва) та ТОВ «Київмонтажбуд» (продавець квартири за договором). За умовами вказаного договору купівлі-продажу майнових прав [PERSON] купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах передбачених цим договором, розташований в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS]. Об'єктом придбання майнових прав було визначено за договором - однокімнатну кв. [ADDRESS] /пункт 2.2 цього договору/. На виконання спадкодавцем [PERSON] своїх зобов'язань за договором 19.11.2014 р. ТОВ «Київмонтажбуд» було видано [PERSON] довідку про фінансування 100% майнових прав об'єкта нерухомості по Договору купівлі-продажу майнових прав від 17.11.2014 р. 21.04.2016 р. між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ «Глобалстрой - 3» (замовник будівництва) і ТОВ «Київмонтажбуд» (продавець квартири за договором) було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав від 17.11.2014 р. Вказаною додатковою угодою від 21.04.2016 р. сторони домовились, що об'єктом нерухомості - майнові права на який передаються за договором є однокімнатна кв. [ADDRESS]. За результатами обмірів БТІ, спадкодавець [PERSON] зобов'язувалася не пізніше 25.04.2016 р. сплатити на поточний рахунок продавця грошову суму в розмірі 25 440 грн. у якості доплати за додаткові 1, 59 кв. м. В цей же день - 21.04.2016 р. спадкодавець [PERSON] внесла до каси продавця ТОВ «Київмонтажбуд» 25 440, 00 грн. 22.04.2016 р. продавець квартири ТОВ «Київмонтажбуд» надав спадкодавцю [PERSON] довідку про фінансування 100 % майнових прав об'єкта нерухомості до договору купівлі-продажу майнових прав від 17.11.2014 р., якою підтверджено факт належного виконання спадкодавцем [PERSON] фінансових зобов'язань зі сплати вартості вище вказаної квартири. В цей же день, тобто 22.04.2016 р. між ТОВ «Київмонтажбуд», ТОВ «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3», ТОВ «ВЕП «ВЕСТА» із одного боку та спадкодавцем [PERSON] було укладено Акт приймання-передачі кв. [ADDRESS]. Підписанням цього Акту було підтверджено, що всі умови по договору купівлі-продажу майнових прав від 17.11.2014 р. сторонами було виконано належним чином, об'єкт нерухомості було передано покупцю (спадкодавцю) [PERSON] Однак за своє життя [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на сплачену нею квартиру, оскільки [INFO] померла. 24.04.2017 р. за заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Л.А. було відкрито спадкову справу по смерті [PERSON] 22.06.2017 р. за заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Л.А. було відкрито спадкову справу по смерті [PERSON] 30.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Л.А. було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на кв. [ADDRESS] із тих підстав, що на момент відкриття спадщини за спадкодавцем [PERSON] не було зареєстровано право власності на спірну вищезазначену квартиру. Як після матері, так і після батька, позивачу [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину щодо іншого спадкового майна, яке не є об'єктом цього судового спору, що підтверджує ту обставину, що позивач [PERSON] є єдиним і законним спадкоємцем, вступила у спадкові права та прийняла спадщину після своїх батьків. На неодноразові письмові звернення позивача [PERSON] до ТОВ «Глобалстрой - 3», ТОВ «Київмонтажбуд» відповідачі не визнають спадкових прав позивача [PERSON] на спірну квартиру і відмовляються надати документи необхідні для реєстрації нею права власності на це нерухоме майно. Відповідачі не скористалися правом надання відзиву. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 31.10.2017 р. вказана цивільна справа розприділена судді Журавській О.В. 31.10.2017 р. по справі відкрито провадження. У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2018 р. цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв'язку з перебуванням судді Журавської О.В. на лікарняному та розподілена судді Саламон О.Б. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2018 р. справу прийнято до провадження судді Саламон О.Б., ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі. Позивачем та її представником зазначено, що ними подані всі докази, на які вони посилаються у позові, повідомлено всі обставини справи, які їм відомі, клопотань, заяв не мають, не заперечували щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові. За змістом ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. Оскільки відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили та не подали до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21.02.2017 р. Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис про смерть №248 від 21.02.2017 р.) Спадкоємцями першої черги після [PERSON] були - її чоловік [PERSON] та їх донька [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.04.2017 р. Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис про смерть №572 від 29.04.2017 р.) Заяви про прийняття спадщини після [PERSON] подала лише [PERSON] Чоловік померлої - [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавав. Вказана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON], яка заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Л.А. До складу спадкового майна після спадкодавця [PERSON] увійшли поміж іншого майнові права на кв. [ADDRESS], загальною площею 44, 00 кв.м. За своє життя, 17 листопада 2014 року спадкодавець [PERSON] уклала договір купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/144 із ТОВ «Глобалстрой - 3» (замовник будівництва) та ТОВ «Київмонтажбуд» (продавець квартири за договором). За умовами вказаного договору купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/144, [PERSON] купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах передбачених цим договором, розташований в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS]. Об'єктом придбання майнових прав було визначено за договором № КМБ/01/144, - однокімнатну квартиру [ADDRESS] /пункт 2.2 цього договору/. В день укладення вказаного договору, вартість майнових прав 1 метра об'єкту нерухомості складає 8 500, 00 грн. в тому числі ПДВ - 1 416, 67 грн. Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в день укладення цього договору складала 360 485, 00 грн. в тому числі ПДВ - 60 080, 83 грн. Сторони визначили наступний порядок розрахунків: покупець [PERSON] повинна була сплатити 360 485 грн. на поточний рахунок продавця ТОВ «Київмонтажбуд» строком по 20.11.2014 р. /пункти 4.1 - 4.3.1 вказаного вище договору №КМБ/01/144/. 18 та 19 листопада 2014 року спадкодавець [PERSON] двома траншами сплатила обумовлену договором суму в розмірі 360 485, 00 грн. (квитанція АТ «Укрсиббанк» на суму 200 027, 00 грн. (18.11.2014 р.); квитанція АТ «Укрсиббанк» на суму 160 485, 00 грн. (19.11.2014 р.) Вказана обставина підтверджується відповідними квитанціями АТ «Уксиббанк» від 18 та від 19 листопада 2014 року. На виконання спадкодавцем [PERSON] своїх зобов'язань за договором № КМБ/01/144 від 17.11.2014 р. - 19.11.2014 р. ТОВ «Київмонтажбуд» було видано [PERSON] довідку про фінансування 100% майнових прав об'єкта нерухомості по Договору № КМБ/01/144 купівлі-продажу майнових прав від 17.11.2014 р., якою підтверджено відповідний факт сплати майнових прав на квартиру. 21.04.2016 р. між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ «Глобалстрой - 3» (замовник будівництва) і ТОВ «Київмонтажбуд» (продавець квартири за договором) було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/144 від 17.11.2014 р. Вказаною додатковою угодою від 21.04.2016 р. сторони домовились, що об'єктом нерухомості - майнові права на який передаються за договором № КМБ/01/144, є однокімнатна квартира [ADDRESS]. За результатами обмірів БТІ, спадкодавець [PERSON] зобов'язувалася не пізніше 25.04.2016 р. сплатити на поточний рахунок продавця грошову суму в розмірі 25 440 грн. у якості доплати за додаткові 1, 59 кв. м. Таким чином загальна ціна вказаного об'єкту нерухомості (квартири) складає 385 925, 00 грн /пункти 1 - 3 додаткової угоди від 21.04.2016 р./ В цей же день, тобто 21.04.2016 р. спадкодавець [PERSON] внесла до каси продавця ТОВ «Київмонтажбуд» 25 440, 00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру №63 від 21.04.2016 р. 22.04.2016 р. продавець квартири ТОВ «Київмонтажбуд» надав спадкодавцю [PERSON] довідку про фінансування 100 % майнових прав об'єкта нерухомості до договору купівлі-продажу майнових прав №КМБ/01/144 від 17.11.2014 р., якою підтверджено факт належного виконання спадкодавцем [PERSON] фінансових зобов'язань зі сплати вартості вище вказаної квартири. В цей же день, тобто 22.04.2016 р. між ТОВ «Київмонтажбуд», ТОВ «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3», ТОВ «ВЕП «ВЕСТА» із одного боку та спадкодавцем [PERSON] було укладено Акт № 01/144 приймання-передачі кв. [ADDRESS]. Підписанням цього Акту було підтверджено, що всі умови по договору № КМБ/01/144 купівлі-продажу майнових прав від 17.11.2014 р. сторонами було виконано належним чином, об'єкт нерухомості було передано покупцю (спадкодавцю) [PERSON] Однак за своє життя [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на сплачену нею кв. [ADDRESS], оскільки [INFO] померла. 24.04.2017 р. за заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Л.А. було відкрито спадкову справу №3/2017 по смерті [PERSON], номер спадкової справи у спадковому реєстрі 60558986. Вказана обставина підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 24.04.2017 року № 47513383. 22.06.2017 р. за заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Л.А. було відкрито спадкову справу №7/2017 по смерті [PERSON], номер спадкової справи у спадковому реєстрі 60836462. Вказана обставина підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 22.06.2017 року № 48178832. 30.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Л.А. було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на кв. [ADDRESS] із тих підстав, що на момент відкриття спадщини за спадкодавцем [PERSON] не було зареєстровано право власності на спірну вищезазначену квартиру. Як після матері, так і після батька, позивачу [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину щодо іншого спадкового майна, яке не є об'єктом цього судового спору, що підтверджує ту обставину, що позивач [PERSON] є єдиним і законним спадкоємцем, вступила у спадкові права та прийняла спадщину після своїх батьків. На неодноразові письмові звернення позивача [PERSON] до ТОВ «Глобалстрой - 3», ТОВ «Київмонтажбуд» в квітні, в липні, в серпні та в вересні 2017 року - відповідачі не визнають спадкових прав позивача [PERSON] на спірну квартиру і відмовляються надати документи необхідні для реєстрації нею права власності на це нерухоме майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права та зобов'язання вчинити дії. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. Згідно із положенням ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки /ст. 1261 ЦК України/. Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вимогами ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Так, згідно із п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", ст. 384 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Таким чином, позивач [PERSON] на правах спадкоємця першої черги, яка належним чином прийняла спадщину і якій належить спадкове майно та майнові права, які входять до складу спадщини із часу її відкриття, не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Внаслідок цих обставин позивач [PERSON] змушена звернутися із цим позовом до суду із вимогами про визнання права на спадкове майно, яке не визнається відповідачами. В розумінні положення вищенаведеного цивільного законодавства та роз'яснення судової практики в спадкових справах, позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину (майнові права), які мала її мати [PERSON] на момент відкриття спадщини (на момент своєї смерті) щодо квартири [ADDRESS]. Способами захисту своїх невизнаних прав позивач [PERSON] на підставі статті 16 Цивільного кодексу України, визначає як - визнання права на спадкове майно в розумінні, що майнові права на спірну квартиру є об'єктом права спадкування та входять до складу спадщини, а [PERSON] є єдиним і законним спадкоємцем. Іншим способом захисту своїх невизнаних прав позивач [PERSON] визначає - зобов'язання відповідачів вчинити дії спрямовані на набуття та реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], які випливають із договору купівлі-продажу майнових прав №КМБ/01/144 від 17.11.2014 року, а саме: надати [PERSON] документи, необхідні для реєстрацію за нею права власності на квартиру [ADDRESS]. Виходячи з наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved