Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи - Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про витребування майна, скасування державної реєстрації прав власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], поновити реєстрацію прав власності за [PERSON], зобов"язати відповідачів повернути майно згідно акту опису та арешту від 16.05.2012 року. У ході судового розгляду [PERSON] уточнила позовну заяву у зв"язку із зміною власника спірної квартири, з [PERSON] на [PERSON] [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третьої особи - [PERSON] про витребування у [PERSON] на її користь квартири [ADDRESS], скасування державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру за [PERSON], відновлення державної реєстрації прав власності на квартиру за [PERSON] В позові зазначила наступне. 24.11.2008 року вона придбала у власність у [PERSON], в особі його представника за довіреністю - [PERSON], квартиру [ADDRESS]. На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року у примусовому порядку спірна квартира була звільнена [PERSON] та передана [PERSON] 24.06.2012 року [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року, залишеному в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013 року, рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року було скасовано і у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Як було встановлено під час розгляду справи по суті 15.10.2013 року [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON] Як зазначила позивачка в позові, права на квартиру [ADDRESS] вона позбулася не з особистої волі, а за рішенням суду від 14.09.2011 року, яке було скасоване, та з огляду на норми закону вона має право витребувати майно від добросовісного набувача - [PERSON] Ухвалою суду від 27.02.2015 року [PERSON] залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У судовому засіданні представник [PERSON] за дорученням - [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у ньому, та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] та її представник за угодою - адвокат Будовська Н.В. позов не визнали, пояснивши, що [PERSON] на законних підставах придбала спірну квартиру у [PERSON], обставини зазначені у позові їй були невідомі, вона проживає в квартирі разом зі своїм чоловіком, та утримує її. В задоволенні позовних вимог просять відмовити. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засіданні повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особо - [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про час та місце судового засіданні повідомлена у встановленому законом порядку. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши і перевіривши належність та допустимість письмових доказів, доданих сторонами до справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.11.2008 року, укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за довіреністю від 18.07.2008 року, та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В, зареєстрований в реєстрі № 2206; скасовано за [PERSON] державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]; поновлено за [PERSON] державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]; зобов"язано [PERSON] звільнити квартиру [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним та визнання права власності на майно відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року залишено без змін. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2013 року заява [PERSON] про поворот виконання судового рішення залишена без задоволення. Згідно з наданими суду ТОВ ЗМБТІ інвентаризаційними документами, судом встановлено наступне. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.11.2008 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. в реєстрі за № 2206, [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], як представник продавця, передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка згідно з витягом про реєстрацію права власності № 21264223 від 15.12.2008 року зареєстрована за [PERSON] Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.07.2012 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянтковською О.Г. в реєстрі за № 5108, [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка згідно з витягом про реєстрацію права власності № 11610950 від 24.07.2012 року була зареєстрована за [PERSON] Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 15.10.2013 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., в реєстрі за № 2939, [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка згідно з витягом про реєстрацію права власності № 10904962 від 15.10.2013 року була зареєстрована за [PERSON] При розгляді даного спору суд керується правилами ст.ст.12, 328, 387, 388 ЦК України, постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07 лютого 2014 року. Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ч.2 ст.388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що спірна квартира вибула із власності [PERSON] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року, яке було діючим на момент укладення - 24.07.2012 року наступного договору купівлі-продажу спірної квартири між [PERSON] та [PERSON], та на підставі якого була скасована державна реєстрація права власності на спірну квартиру за [PERSON], яка в подальшому відновлена не була. Під час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири 15.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] квартира під забороною не перебувала, у квартирі попередні власники зареєстровані не були та не проживали, а продавець мав всі необхідні документи, що підтверджують його право власності на спірну кватиру. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки у визначений нею спосіб не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed