Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 13021,27 грн. боргу за порушення умов договору кредиту. Позов мотивовано тим, що згідно умов Договору кредиту від 24.12.2008 року позивачем було надано відповідачу в тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, грошові кошти в сумі 10300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості. Однак, свої зобов'язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків відповідач не виконує, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 13021,27 грн., яку позивач просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заяву в якій зазначив, що просить провести розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що заборгованість за тілом кредиту 7085,52 грн., процентам по кредиту 3837,67 грн., та по комісії за користування кредитом 1001,83 грн. визнає повністю. Поряд з цим відповідач вважає, що в позовних вимогах щодо стягнення штрафних санкцій на загальну суму 1096,25 грн. слід відмовити в зв"язку з пропуском строку позовної давності, яку просить суд застосувати. Також відповідач просить суд відповідно до Закону України про "Захист прав споживачів" реструктуризувати заборгованість шляхом надання відстрочки сплати суми основного боргу на три роки. Вислухавши пояснення відповідача, її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно умов Договору кредиту, укладеного між сторонами 24.12.2008 року, позивач прийняв на себе зобов'язання відкрити відповідачу картковий кредитний рахунок і перерахувати з нього свої кошти в сумі 10300 грн. Відповідач, в свою чергу, прийняла на себе зобов'язання повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання, іншими платежами та можливими штрафними санкціями в порядку, що визначений умовами договору. Як вбачається з матеріалів справи позивачем виконані зобов'язання щодо відкриття карткового рахунку та перерахування суми кредиту в повному обсязі. Відповідач, передбачені кредитним договором зобов'язання, щодо своєчасності виплат не виконує. В результаті чого прострочена заборгованість по кредитному договору позивачем нарахована у розмірі 13021,27 грн., і складається з заборгованості відповідача по Договору кредиту 7085,52 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 3837,67 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1001,83 грн., а також штрафу (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 596,25 грн. Відповідачем визнається та не оспорюється розмір нарахованої позивачем заборгованості щодо тіла кредиту, процентів по кредиту та комісії за користування кредитом. Щодо стягнення нарахованих штрафних санкцій на загальну суму 1096,25 грн., які оспорюються відповідачем в зв"язку з пропуском позовної давності, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак цим Кодексом встановлено строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовна давність. До вимоги про стягнення штрафу заявленої позивачем застосовується спеціальна позовна давність, встановлена п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, тривалістю в один рік. Виходячи з приписів ч. 1 ст.261 ЦК України суд вважає, що перебіг позовної давності почався від дня, коли позивач міг довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Згідно п.2 укладеного між сторонами кредитного Договору, сам Договір складається з: заяви, пам"ятки клієнта, умов і правил надання банківських послуг, тарифів. Відповідно до п.8.6 Договору при порушенні клієнтом термінів сплати платежів по любому з грошових зобов"язань, передбачених вищевказаним договором більше чим на 120 днів, клієнт зобов"язаний сплатити щтраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором наданої позивачем (а.с.4) регулярне порушення відповідачем термінів сплати платежів розпочалось з 30.11.2011 року. Відповідно позивач станом на 30.11.2011 року мав інформацію щодо заборгованості відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом термін нарахування штрафу (після спливу 120 днів) - 30.03.2012 року. Ця дата являється початком перебігу спеціальної позовної давності, термін якої сплив 30.03.2013 року, а позивач з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом та штрафу звернувся до суду лише 09 квітня 2014 року. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). З таким клопотанням про застосування спеціальної позовної давності звернувся відповідач до суду першої інстанції. Підстави зупинення, переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини її пропущення відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення штрафу на загальну суму 1096,25 грн. у зв'язку зі зверненням позивача до суду після спливу позовної давності. Поряд з цим не підлягає судовому вирішенню заперечення відповідача щодо реструктуризації заборгованості шляхом надання відстрочки сплати суми основного боргу на три роки, оскільки це протирічить положенням ст.627 ЦК України про свободу договору. На підставі викладеного,

Outcome: partial