Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

30.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому вказала, що рішенням Виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області№46/5 від 26.02.2003р. "Про встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON]" позивач є опікуном малолітньої дитини [PERSON], [INFO]., який постійно проживає разом з позивачкою за її домашньою адресою. Рідна мати підопічного [PERSON] померла [INFO] Відповідач, який є батьком підопічного у 2003р., залишивши дитину без належного батьківського піклування зник, виїхавши на заробітки з міста, і з того часу про нього не було відомо нічого. У зв'язку з цим відповідача було оголошено в розшук і за рішенням суду у 2006 р. його було визнано безвісно відсутнім, а згідно рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.09.2009р. відповідача було оголошено померлим, рішення суду набрало законної сили з [INFO], й відповідно до нього було видане свідоцтво про смерть відповідача від 29.10.2009р. серії [NUMBER]. У середині квітня 2014р. позивач отримала відомості щодо відповідача, який з'явився у місті та звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області із заявою про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою від 09.04.2014р., рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 23.04.2014р. рішення суду відносно відповідача про оголошення його померлою особою скасоване. Таким чином відповідач формально поновлений у батьківських правах відносно дитини, з чим позивач не може погодитися і це суперечить правам та інтересам підопічного, про права та інтереси якого позивач за діючим законодавством зобов'язана дбати та їх захищати й охороняти. Відповідач протягом більш, як останніх 10 років фактично самоусунувся від виконання батьківських прав щодо його малолітнього сина, взагалі відповідач не приймав участі у його вихованні, не цікавився його життям тривалий час, не цікавився його навчанням, не телефонував йому, тобто прямо не бажав спілкуватися з дитиною, уникав особистих зустрічей, як сином так і з позивачем. Ніякої матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надавав. Відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина, не піклувався про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечував дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом або лікуванням, що негативно впливало та впливає на фізичний розвиток дитини, як складової її виховання , не спілкувався та не спілкується з дитиною, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до сина та його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Вищевказане позивач змушена розцінювати, як ухилення відповідача від виховання дитини виключно з умов винної поведінки відповідача, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо сина. Позивач зазначає, що її підопічний не був потрібний своєму батькові, який тривалий час навмисно не проживає поряд зі своїм сином й не здійснював своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, як до його дитини, позивач вимушена визнати той факт, що втратила до відповідача будь-яку довіру, й таким чином не в змозі доручити йому подальше виховання її підопічного. В зв"язку з цим позивач просила суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], громадянина України щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 30.05.2014р. до суду від позивача [PERSON] надійшли доповнення та уточнення до позовної заяви, в якій вона просила суд позбавити батьківських прав відповідача щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 385,80 грн. щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]., починаючи від дня пред'явлення нею позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов визнав повністю, просив справу розглянути без його участі. Представник третьої особи служба у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради Атаманюкова Ю.О. позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] підтримала повністю, вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батька батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її батьком, вона з братом [PERSON] проживає з бабусею [PERSON], яка є опікуном її брата [PERSON]. Мати їх померла, батько багато років був відсутній, про брата не піклувався. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано. Суд, вислухавши пояснення позивача, думку представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області, пояснення свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.01.2002 р. підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2003р. підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] Рішенням Виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області№46/5 від 26.02.2003р. "Про встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON]" [PERSON] призначена опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO]., визначено місце проживання дитини за місцем проживання опікуна: [ADDRESS]. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області №2-о-70/2008 від 21.09.2009р. [PERSON], [INFO] було оголошено померлим з [INFO] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2009р. [PERSON] помер [INFO] Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області№328/1187/14-ц від 23.04.2014р. скасовано рішення Токмацького районного суду від 21 вересня 2009 року про оголошення померлим [PERSON], [INFO], уродженця м.Токмак Запорізької області. 21.05.2014р. [PERSON], [INFO] Токмацьким РВ УДМС України в Запорізькій області видано паспорт громадянина України серії [NUMBER]. 22.05.2014р. Токмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Міністерства доходів і зборів України [PERSON], [INFO] зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків - реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. Відповідно до п.7 Постанови ВСУ №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків з виховання дитини. В ч.2 п.6 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав №3 від 30.03.2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно пояснень свідка [PERSON] батько [PERSON] багато років був відсутній, не піклувався про сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків щодо свого сина [PERSON] і позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини, так як вже понад 10 років бабуся [PERSON] є опікуном онука [PERSON] За ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання свого сина. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на боці позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Outcome: approved