Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

У листопаді 2017 року керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 Кравченко А. в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В позові вказав, що ухвалою Червонозаводського районного суду м Харкова від 17.06.2016 у справі № 646/11256/14-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 197-1 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності. Вказаною ухвалою цивільний позов Харківської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 91 813 грн. 91 коп. залишено без розгляду. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON], перебуваючи з 1993 року по дату винесення відповідної ухвали на посаді голови правління авто гаражного кооперативу «Прогрес», (код ЄДРПОУ 21219493) та відповідно до статуту товариства представляє його інтереси і виконує всі необхідні дії від його імені в межах компетенції та здійснює інші функції, необхідні для забезпечення нормальної роботи. Будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками, протягом 2013 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено ,маючи умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою отримання додаткових доходів на користь очолюваного нею кооперативу в результаті отримання додаткової земельної ділянки для будівництва гаражів, без отримання відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу змельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки, що передбачено «Порядком надання земельних ділянок у місті Харкові у власність і користування», затвердженого Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1191/13, в порушенні вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, шляхом явного перевищення своїї повноважень, достовірно знаючи, що вона не має права використовувати земельні ділянки комунальної власності, розташовані на території 841 м/р по вулиці Грозненській Червонозаводського району міста Харкова (юридична адреса: м. Харків, вул. Грозненська, 124), організувала самовільне зайняття земельної ділянки шляхом фактичної передачі у користування частини такої земельної ділянки ЗАТ «Київстар» Дж.Ес.Ем., для розміщення базової станції стільникового зв'язку комунікаційної системи та антенно- фідерних пристроїв зазначеної станції на піставі договору від 01.09.2010 № КНА-1165 «Про надання послуг з утримання обладнання». Загальна площа самовільно зайнятої [PERSON] земельної ділянки згідно розрахунку розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття АГК «Прогрес», (код ЄДРПОУ 21219493), на території 841 м/р по вулиці Грозненській Червонозаводського району міста Харкова, складеного 07.03.2013 головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Харківській області Гринь Є.Л., склала - 0,433 га. В результаті самовільного зайняття [PERSON] вказаної ділянки площею 0, 433 га, яка згідно ст. 83 Земельного кодексу України належить на праві власності територіальній громаді м. Харкова, а саме Харківській міській раді, потерпілій завдано матеріальної шкоди згідно висновку судово-економічної експертизи від 10.09.2013 № 7590, складеного судовим експертом ХНДІСЕ імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса [PERSON], на загальну суму 91 813, 91 гривень. Шкода завдана кримінальним правопорушенням в розмірі 91 813, 91 грн. відповідачем до теперішнього часу не відшкодована. Органом місцевого самоврядування заходів цивільно - правового характеру, спрямованих на відшкодування шкоди завданим кримінальним правопорушенням у розмірі 91 813, 91 грн. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено, що: Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор звернувся до суду з цивільним позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради. Відповідно доРішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99(справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, у яких прокурор, реалізуючи визначеніКонституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, у зв'язку з чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до вимог ст. ст.6,7,13та143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Подаючи позов в інтересах держави прокурор зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Окрім цього, зазначаючи в позові про захист інтересів держави, прокурор належним чином обґрунтовав необхідність їх захисту. Прокурор в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовільнити в повному обсязі. Позивач Харківська міська рада в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, судовими повістками. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ухвалою ухвалою Червонозаводського районного суду м Харкова від 17.06.2016 у справі № 646/11256/14-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 197-1 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності. Вказаною ухвалою цивільний позов Харківської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 91 813 грн. 91 коп. залишено без розгляду. Ухвала суду не оскаржувалась і набрала законної сили. Цивільний позов прокурором у кримінальному проваджені не пред'являвся. Разом з цим, прокурор у відповідності дост. 45 ЦПК Українине позбавлений права на звернення в суд з даним позовом в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що [PERSON] органами досудового розслідування обвинувачувалась в тому, що вона, перебуваючи з 1993 року по дату винесення відповідної ухвали на посаді голови правління авто гаражного кооперативу «Прогрес», (код ЄДРПОУ 21219493) та відповідно до статуту товариства представляє його інтереси і виконує всі необхідні дії від його імені в межах компетенції та здійснює інші функції, необхідні для забезпечення нормальної роботи. Будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками, протягом 2013 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено ,маючи умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою отримання додаткових доходів на користь очолюваного нею кооперативу в результаті отримання додаткової земельної ділянки для будівництва гаражів, без отримання відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу змельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки, що передбачено «Порядком надання земельних ділянок у місті Харкові у власність і користування», затвердженого Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1191/13, в порушенні вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, шляхом явного перевищення своїї повноважень, достовірно знаючи, що вона не має права використовувати земельні ділянки комунальної власності, розташовані на території 841 м/р по вулиці Грозненській Червонозаводського району міста Харкова (юридична адреса: м. Харків, вул. Грозненська, 124), організувала самовільне зайняття земельної ділянки шляхом фактичної передачі у користування частини такої земельної ділянки ЗАТ «Київстар» Дж.Ес.Ем., для розміщення базової станції стільникового зв'язку комунікаційної системи та антенно- фідерних пристроїв зазначеної станції на піставі договору від 01.09.2010 № КНА-1165 «Про надання послуг з утримання обладнання». Загальна площа самовільно зайнятої [PERSON] земельної ділянки згідно розрахунку розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття АГК «Прогрес», (код ЄДРПОУ 21219493), на території 841 м/р по вулиці Грозненській Червонозаводського району міста Харкова, складеного 07.03.2013 головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Харківській області Гринь Є.Л., склала - 0,433 га. В результаті самовільного зайняття [PERSON] вказаної ділянки площею 0, 433 га, яка згідно ст. 83 Земельного кодексу України належить на праві власності територіальній громаді м. Харкова, а саме Харківській міській раді, потерпілій завдано матеріальної шкоди згідно висновку судово-економічної експертизи від 10.09.2013 № 7590, складеного судовим експертом ХНДІСЕ імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса [PERSON], на загальну суму 91 813, 91 гривень. Своїми умисними та протиправними діями [PERSON] скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Зі змісту зазначеної вище ухвали суду, постановленої у згаданому кримінальному провадженні, також вбачається, що обвинуваченою та захисником обвинуваченої в ході судового розгляду було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке судом було задоволено. Зі змісту матеріалів доданих до позовної заяви, вбачається що [PERSON] погодилась із вказаною ухвалою суду, не оскаржила її, отже погодились з тим, що її звільнено від кримінальної відповідальності, а не винесено відносно неї виправдувального вироку, тобто її не було виправдано, а звільнено від відповідальності за не реабілітуючими підставами, тим самим фактично [PERSON] визнала свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях. Зі змісту тієї ж ухвали суду встановлено суму матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 91 813, 91 грн. Згідност. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаниминормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками. За правилами загальної цивільно-правової відповідальності законодавство передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимогст. 1166 ЦК Українипокладено на відповідача (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі № 3-51гс14). Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт заподіяння шкоди, розмір понесених збитків, безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між заподіянням шкоди і збитками. Згідно розяснень, що містяться в п.2постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінчення строків давності (ст. 49 КК) застосовується за наявності обставини вчинення нею певного умисного злочину при умові переконання суду в тому, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбаченіКК. Закриття провадження по кримінальній справі у зв'язку із закінченням строку давності, не звільняє особу від обов'язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам. Закриття кримінального провадження не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності, а ухвала про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченомуЦПК України. Аналогічна позиція вказана зокрема і у п.4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4. Слід зазначити, що вказана ухвала суду від 17.06.2016 року в силу положень ст.ст.57-60,64 ЦПК Україниє належним, допустимим письмовим доказом, який підтверджує доведеність позовних вимог прокурора. Згідно п. 7Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року, № 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна"у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог прокурора до [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 91 813, 91 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача також треба стягнути на користь держави судові витрати у сумі 1377,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved