Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до Очеретинської селищної ради Ясинуватського району, третя особа: ПАТ «Національний депозитарій України» про визнання права власності на цінні папери у порядку спадкування.В обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді інвестиційних сертифікатів ПІСІФ «Абсолют-ІНВЕСТ», емітованих ТОВ « КУА Абсолют ЕССЕТ Менеджмент». Загальна вартість сертифікатів становить 500 грн. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. У 2013 році він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково її оформив отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. У 2018 році постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки встановити наявність цінних паперів не є можливим. Таким чином, позивач вважає, що він як спадкоємець за законом після смерті батька має право на спадкування майна, у вигляді інвестиційних сертифікатів ПІСІФ «Абсолют-ІНВЕСТ», емітованих ТОВ « КУА Абсолют ЕССЕТ Менеджмент» серії 01 № 081510, 01 № 058510. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи: ПАТ «Національний депозитарій України» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не скористався правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив суду не надав. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не може бути задоволено зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане повторно 25.11.1999 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Як вбачається із свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданого 17.11.1999 року Авдіївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON]». [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 07.09.2010 року відділом РАЦС Авдіївського міського управління юстиції Донецької області. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Положеннями статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За нормою статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Згідно заяви про прийняття спадщини №248 поданої приватному нотаріусу Ясинуватського районного нотаріального округу 10.09.2013 року позивачем, він приймає спадщину після смерті батька [PERSON] 24.12.2013 року приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу було видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване у реєстрі за №4856 після смерті [PERSON] у вигляді грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаціями. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.01.2018 року за №179/02-31 приватного нотаріуса Ясинуватського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цінні папери після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до вимог статті195 ЦК України в Україні в цивільному обороті можуть бути такі групи цінних паперів: 1) пайові цінні папери, які засвідчують участь у статутному капіталі, надають їх власникам право на участь в управлінні емітентом і одержання частини прибутку, зокрема у вигляді дивідендів, та частини майна при ліквідації емітента; 2) боргові цінні папери, які засвідчують відносини позики і передбачають зобов'язання емітента сплатити у визначений строк кошти відповідно до зобов'язання; 3) похідні цінні папери, механізм розміщення та обігу яких пов'язаний з правом на придбання чи продаж протягом строку, встановленого договором, цінних паперів, інших фінансових та (або) товарних ресурсів; 4) товаророзпорядчі цінні папери, які надають їхньому держателю право розпоряджатися майном, вказаним у цих документах. Законом можуть визначатися також інші групи цінних паперів. 2. Види цінних паперів та порядок їх обігу встановлюються законом. 3. Цінні папери можуть існувати в документарній та бездокументарній формі відповідно до закону. Статтею 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) i особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Цінні папери за формою існування поділяються на бездокументарні цінні папери та документарні цінні папери. Закон України «Про депозитарну систему України» визначає правові засади функціонування депозитарної системи України, встановлює порядок реєстрації та підтвердження прав на eмiciйні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів. Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про депозитарну систему України" передбачено, що реєстр власників іменних цінних паперів - перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм або, у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією. Згідно статті 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» система реєстру власників іменних цінних паперів (система реєстру) - сукупність даних, що забезпечує ідентифікацію зареєстрованих у цій системі власників, номінальних утримувачів та емітента, а також іменних цінних паперів, зареєстрованих на їх ім'я, облік усіх змін інформації щодо вищевказаних осіб та цінних паперів, одержання та надання інформації цим особам і складання реєстру власників іменних цінних паперів. Як визначено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про депозитарну систему України», набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери. У системі депозитарного обліку можуть реєструватися обмеження прав за цінними паперами у випадках та в порядку, встановлених Комісією. Відповідно до статті 6 Закону України «Про депозитарну систему України» депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік). При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами, Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами чи їх клієнтами. Відповідно до статті 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Інвестиційний сертифікат - цінний папір, який розміщується інвестиційним фондом, інвестиційною компанією, компанією з управління активами пайового інвестиційного фонду та посвідчує право власності інвестора на частку в інвестиційному фонді, взаємному фонді інвестиційної компанії та пайовому інвестиційному фонді. Емітентом інвестиційних сертифікатів виступає інвестиційний фонд, інвестиційна компанія або компанія з управління активами пайового інвестиційного фонду(ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок»). Згідно копії сертифіката на право володіння іменними інвестиційними сертифікатами серії 01 №081510 виданого 28 вересня 1996 року [PERSON] є власником 979 інвестиційних сертифікатів Закритого Акціонерного товариства « Інвестиційна компанія «Тект». Згідно копії сертифіката на право володіння іменними інвестиційними сертифікатами серії 01 №058510 виданого 28 вересня 1996 року [PERSON] є власником 21 інвестиційних сертифікатів Закритого Акціонерного товариства « Інвестиційна компанія «Тект». Як видно з відповіді наданої на запит приватного нотаріуса Ясинуватського районного нотаріального округу, в базах даних депозитарних установ ПАТ « ВіЕс Банк» та ТОВ « ТЕКТ-ТРЕЙД», прийнятих депозитарієм як уповноваженим на зберігання рахунок [PERSON] не обліковується. Іменні інвестиційні сертифікати Пайового інтервального диверсифіковапого інвестиційного фонду «АБСОЛЮТ-ІНВЕСТ» ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АБСОЛЮТ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» обліковувались на рахунках у цінних паперах наступних зберігачів: ПАТ «УКРСОЦБАНК», ПАТ «ВіЕс Банк», Росан-Цінні папери», ТОВ «ТЕКТ-ТРЕЙД», ТОВ «РЕГІОНАЛЬНА ФОНДОВА КОМПАНІЯ», ТОВ «ГАРАНТІНВЕСТ». Наявність рахунків в цінних паперах спадкодавця [PERSON] у вказаних зберігачів не обліковується. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення зазначених статей узгоджуються із сталою практикою Європейського Суду, так у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Всупереч ст.81 ЦПК України позивач не надав суду жодних доказів, що підтверджують наявність цінних паперів, емітованих ПІСІФ «Абсолют-ІНВЕСТ», емітованих ТОВ « КУА Абсолют ЕССЕТ Менеджмент» на ім'я [PERSON]. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог. Суд не вирішує питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Outcome: dismissed