Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

03 рудня 2012 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказавши, що 04.08.2013 року сталась ДТП за участю належного їй автомобіля «Мітсубіші Паджеро», д/н [NUMBER], під керуванням її чоловіка [PERSON], та автомобіля відповідача «Рено Логан», д/н [NUMBER], - з вини відповідача. Внаслідок ДТП їй, як власнику транспортного засобу, завдано матеріальних збитків та моральної шкоди. Просить стягнути з відповідача на її користь 56 792,76 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, тобто 45 328,53 грн. реальних збитків згідно висновку автотехнічного дослідження, 1 172,50 грн. оплати вартості проведення автотехнічного дослідження, 11,73 грн. банківських послуг, 9640 грн., сплачених нею в результаті придбання додаткового обладнання, пошкодженого в ДТП, 640 грн. оплати проведення дефектовки автомобіля перед виконанням автотехнічного дослідження і 20 000 грн. моральної шкоди, та понесені судові витрати у справі. Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІнтерТрансПоліс», що є страховиком відповідача [PERSON] 17 лютого 2014 року позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з [PERSON] 45 328,53 грн. матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля, 1 172,50 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 11,73 грн. вартості банківських послуг, 500 грн. франшизи, та 20 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник уточненні позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки вважає, що ці вимоги повинні пред'являтись позивачем до страхової компанії ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс», з якою у відповідача укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник третьої особи ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс», в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності представника третьої особи. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Відповідач [PERSON] є власником автомобіля марки «RENAULT Logan», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується повідомленням ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Хмельницького, Хмельницького та Волочиського районів від 24.01.2013 року № 5/873. 04.08.2012 року за участю автомобілів «MITSUBISHI Pajero», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «RENAULT Logan», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] у м. Хмельницький сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті котрої автомобілі отримали механічні пошкодження. У вчиненні ДТП визнано винним [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 24.09.2012 року, постановою судді Апеляційного суду Хмельницької області від 02.11.2012 року, копії яких наявні в матеріалах справи. В результаті ДТП позивачеві як власнику автомобіля «MITSUBISHI Pajero», д/н [NUMBER], пошкодженням її майна було заподіяно збитки та завдано моральну шкоду. Так, згідно висновку № 036/09/2012 від 26.09.2012 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «MITSUBISHI Pajero», д/н [NUMBER], станом на 18.09.2012 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику цього автомобіля (позивачеві), становить 45 328,53 грн. За виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження з урахуванням оплати банківських послуг позивачем сплачено 1172,50 грн. та 11,73 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копією договору № 036 від 18.09.2012 року, квитанцією від 26.09.2012 року. Таким чином, розмір реальних збитків, завданих позивачеві, складає: 45 328,53 грн. + 1172,50 грн. + 11,73 грн. = 46512,76 грн. Обґрунтованість їх розміру додатково підтверджується актом № 036/09/2012 огляду колісного транспортного засобу, калькуляцією дефектів № 036.09.12 від 26.09.2012 року, копії яких наявні в матеріалах справи. Крім понесених матеріальних збитків, внаслідок ДТП позивачеві була завдана і моральна шкода, котра виразилась в душевних стражданнях з приводу пошкодження її майна. Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань, в тому числі необхідність зміни усталеного способу життя внаслідок неможливості користуватися пошкодженим автомобілем впродовж значного проміжку часу, з урахуванням принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір компенсації завданої моральної шкоди в сумі 2 000 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як власника транспортного засобу «RENAULT Logan», д/н [NUMBER], на період з 2.09.2011 року по 01.09.2012 року була застрахована в ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс»,, при цьому ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, було визначено в розмірі 50 000 грн. (500 грн. франшиза), що підтверджується полісом № АА/6007855 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копія котрого наявна в матеріалах справи. Таким чином, в межах ліміту відповідальності 50 000 грн. шкоду, заподіяну майну позивача, має обов'язок відшкодувати ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс»,. Вказана сума повністю поглинає реальні збитки, що були заподіяні позивачеві внаслідок ДТП та підтверджені ним в судовому засіданні. У відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 ст. 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку з цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу або Моторне (транспортне) страхове бюро України. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до заподіювача шкоди у відповідному розмірі. На пропозицію суду щодо залучення до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс», позивач та її представник в судовому засіданні категорично заперечили. Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як вбачається із фіскальних чеків Хмельницького поштамту та УДНПЗ «Укрпошта», копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 108,109), передбачений цим пунктом Закону обов'язок відповідач [PERSON] виконав своєчасно. У відповідності до вимог ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування з рядом додатків. Як пояснили в судовому засіданні представники позивача, позивач не зверталась за виплатою страхового відшкодування до зазначеної страхової компанії, вважаючи такий спосіб захисту своїх прав неефективним, враховуючи наявність інформації про великий розмір несплаченої заборгованості страховика перед іншими особами. Проте у відповідності до п. 37.3 ст. 37 Закону, незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Також, в матеріалах справи відсутня відмова у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) страхової компанії. Разом з тим, згідно абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Як вбачається з поліса № АА/6007855, розмір франшизи становить 500 грн., отже, обов'язок сплати саме цієї суми коштів лежить на відповідачеві [PERSON] Крім того, згідно ст. 26-1 Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виходячи із наведеного, обов'язок відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди лежить на відповідачеві, оскільки в якості підстави компенсації моральної шкоди заявлено позивачем та встановлено судом пошкодження майна позивача, а не ушкодження здоров'я. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи - 500 грн. і компенсації моральної шкоди - 2 000 грн., а всього 2 500,00 грн. та відмови в решті позовних вимог. Разом з тим, в матеріалах справи наявна довідка про доходи відповідача [PERSON] (Том № 1 а.с.50), згідно якої на користь позивача з заробітної плати відповідача вже стягнуто 1 021,22 грн. (на виконання рішення суду по даній справі, яке було скасовано), що підтверджується матеріалами виконавчого провадження ВП № 38459767. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 500,00-1 021,22=1 478,78 грн. Судові витрати у справі складаються із судового збору, який, відповідно до ціни позову (47012,76 грн. збитків та 20 000 грн. компенсації моральної шкоди), за подання позовної заяви має становити 670,12 грн., а сплачений позивачем на суму 561,53 грн. Суму недоплаченого судового збору в розмірі 108,59 грн. слід стягнути з позивача в дохід держави. Також, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 25 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial