Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Представник заявника Нечаєв В.В. звернувся в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] із встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього з покладенням на нього терміном на 6 місяців. Посилається на те, що [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства відповідно до Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству". Вказує, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.08.2013 року, від якого народили двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя у них не склалося, у зв'язку з чим заявниця подала до суду позов по розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Дізнавшись про поданий позов, 27.05.2018 року близько 00:51 год. по вул.Пушкіна в с.Олешник, [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, кричав та ображав заявницю нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. [PERSON] притягнуто до адмінвідповідальності постановою суду від 20.06.2018 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП. На розгляді суду перебуває друга справа про вчинення [PERSON] домашнього насильства, розгляд справи призначено на 02.08.2018 року. Чоловік переслідує заявницю, кричить на неї як вдома, так і на роботі, штовхає на очах дітей та родичів, постійно погрожує фізичною розправою. Оскільки після неодноразових заяв до поліції погрози не припинялись, заявник забрала сина та доньку і змушена звернутися до суду із вимогою про видачу обмежувального припису. Заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов'язки: заборонити перебувати в місці проживання з постраждалою особою [PERSON] по [ADDRESS]; обмежити спілкування з постраждалими дітьми: [PERSON] та [PERSON]; заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання ([ADDRESS]) роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою - [PERSON]; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON], якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON], переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою - [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Заявник та її представник в судове засідання не з'явилися, однак представником заявника подано до суду письмову заяву про розгляд справи без особистої участі заявника та його представника. Просить заяву задовольнити повністю. Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку передбаченому ст.128 ч.11 ЦПК України. У відповідності до ст.350-5 ч.1 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства відповідно до Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Так, [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 13.08.2013 року (актовий запис 15) від якого в них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя між подружжям не склалось, внаслідок чого заявниця подала позов до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Виноградівського районного суду від 01.06.2018 року провадження по даній справі було відкрите (299/1549/18). Після того, як [PERSON], дізнався про факт подачі позову в канцелярію суду, 27.05.2018 року близько 00:51 год. [ADDRESS], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, кричав та ображав заявницю нецензурними словами та погрожував їй фізичною розправою. Після складення поліцією протоколу про адміністративне правопорушення АА № 950880 від 27.05.2018 року, Виноградівський районний суд визнав [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, що передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП (постанова суду від 20.06.2018 року). На розгляді Виноградівського районного суду перебуває друга справа про вчинення [PERSON] домашнього насильства, однак розгляд даної справи ще не закінчився, а справа призначена на 02.08.2018 року на 09:10 год. суддя Левко Т.Ю. справа № 299/1879/18. Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оскільки після неодноразових заяв до поліції погрози не припинялись, заявник забрала сина та доньку, та змушена звернутись до суду із вимогою про видачу обмежувального припису. Чоловік переслідує заявницю, кричить на неї як вдома, так і на роботі, штовхає на очах дітей та родичів, постійно погрожує фізично розправитись із заявницею. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров'я заявника, а також здоров'я дітей, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою. Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявника впродовж останніх декількох місяців, систематичне жорстоке поводження з заявником при дітях та сторонніх особах, приниження честі та гідності заявника, а також психоемоційна неврівноваженість заінтересованої особи свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров'ю заявника та загроза психічному здоров'ю неповнолітніх дітей. Заявник постійно переживає за своє життя та здоров'я, а заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявнику постійних душевних страждань. Так, відповідно до положень статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч.2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Розроблення законопроекту «Про запобігання та протидію домашньому насильству» було передбачене постановою від 15.05.2013 N 341 Кабінету Міністрів України "Про затвердження Державної цільової соціальної програми підтримки сім'ї до 2016 року", пунктом 4 Плану заходів щодо забезпечення виконання положень Європейської соціальної хартії (переглянутої) на 2015 - 2019 роки, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року N 450-р. Проект Закону було спрямовано на реалізацію положень Національної стратегії у сфері прав людини, затвердженої Указом Президента України від 25.08.2015 року N 501/2015. Необхідність прийняття акта була зумовлена також підготовкою до ратифікації Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція). Метою цього Закону є узгодження положень чинного законодавства України у сфері протидії домашньому насильству та насильству стосовно жінок та адаптування його до європейських стандартів, що забезпечують підготування бази для ратифікації передбаченої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 N450-p, Стамбульської конвенції. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є кривдником заявника [PERSON], своєї дружини, по відношенню до якої ним вчинено домашнє насильство. З цих підстав та з врахуванням наявних ризиків до нього слід застосувати обмежувальний припис, з встановленням заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладенням на нього терміном на 3 місяці обов'язків, про які вказує заявник у своїй заяві.

Outcome: partial