Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати договори КП № 000011, та ДП [NUMBER] 000012, які були укладені між ФОП [PERSON] та [PERSON] про виготовлення, оформлення, купівлю та встановлення пам`ятнику та додаткових робіт згідно Специфікації від 07.11.2018 року, стягнути з [PERSON] сплачені кошти [PERSON] у розмірі 55000,00 гривень, за не виконання умов договорів КП [NUMBER] 000011, та ДП № 000012 від 07.11.2018 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.11.2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договори КП № 000011, та ДП № 000012 про виготовлення, оформлення, купівлю та встановлення пам`ятнику та додаткових робіт згідно Специфікації. Загальна сума замовлення складала 97000,00 гривень. Для виконання умов договору [PERSON] заплатив готівкою Фізичній особі-підприємцю [PERSON] передоплату у розмірі 55000,00 гривень. Договори КП № 000011, та ДП № 000012 від 07.11.2018 року було складено та підписано в двох екземплярах, які ФОП [PERSON] залишив у себе, проте видав товарний чек. Після отримання передоплати для виконання договорів, Відповідач почав повністю ігнорувати будь-яке виконання зобов`язань за договорами перед Позивачем. Не відповідав на телефонні дзвонки, при особистих зустрічах в його магазині давав обіцянки, що в найближчий час виготовить пам`ятник та почне його встановлювати, проте, цього не відбувалось. Позивач чекав більше одного року. 02.09.2019 року ФОП [PERSON] припинив свою діяльність. Досудове врегулювання спору проводилось шляхом надіслання Вимоги про повернення коштів, але станом на 20.12.2019 року Вимога не була виконана, умови вищезазначених договорів не виконано, передоплату не повернуто. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 10 лютого 2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням яке повернулось з відділення пошти з відміткою «За закінченням строку зберігання», відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не подав відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договори КП № 000011, та ДП № 000012 на загальну суму 97000,00 гривень про виготовлення, оформлення, купівлю та встановлення пам`ятника. З матеріалів справи встановлено, що позивач повністю виконав умови договору, та здійснив передоплату у розмірі 55000,00 гривень, що підтверджується товарним чеком № 1 від 07.11.2018 року (а.с.5). 29 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся із вимогою до ФОП [PERSON] , про повернення коштів у розмірі 55000,00 гривень за непоставлений товар, оскільки станом на 30.10.2019 року умови договорів не виконані, передоплату не повернуто (а.с.8). Згідно роздруківки з сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП [PERSON] 02.09.2019 року припинив свою діяльність (а.с.6-7). Відповідно до ч. 2 ст.627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Закон України "Про захист прав споживачів"\~регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно\~ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»\~крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього\~Закону\~та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:\~\~порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До виниклих правовідносин підлягає застосуванню ст. 693 ЦК України, згідно із якою якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару,\~не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Стаття 653 ЦК України встановлює правові наслідки зміни або розірвання договору. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. З матеріалів справи встановлено, що відповідач зобов`язань\~перед Позивачем не виконав, отриману від позивача передплату у розмірі 55000,00 грн. не повернув, домовленості досягнуто не було, отже договір між сторонами не розірвано, оскільки він був укладений у формі замовлення шляхом попередньої оплати за послуги, у зв`язку із чим зобов`язання сторін не припинилися що відповідає ст. 653 ЦК України. Як зазначає позивач, замовлення виконане не було, відповідних доказів зворотного суду не представлено, отже повернення попередньої оплати буде відповідати вимогам ст. 693 ЦК України, оскільки повернення суми попередньої оплати здійснюється у разі не передання товару у встановлений строк, тому вимоги позивача про розірвання договорів та повернення коштів за невиконання умов договору підлягають задоволенню. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Положеннями\~ч.\~1\~статі 13\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України). Належним\~чином повідомлений про розгляд справи по суті, відповідач відзиву на позов суду не надав, тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, отже [PERSON] як споживач, що звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору за подання позову. З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved