Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа Банк» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору та стягнення зайво сплачених коштів, вказавши, що 08.09.2011 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №401011002. Згідно умов зазначеного договору відповідач надав йому споживчий кредит у розмірі 10444 гривень 06 копійок для придбання товарів та послуг. Станом на дату подання даного позову дія кредитного договору закінчилась, тіло кредиту та проценти за користування кредитними коштами ним виплачено у повному обсязі - останній платіж здійснено у 2013 році. 08.05.2014 року він звернувся до відділення ПАТ «Альфа Банк» у м. Хмельницькому із проханням надати йому інформацію (виписку по рахунку), про рух коштів по кредитному рахунку [NUMBER]. Вказаний рахунок було відкрито для зарахування на нього наданих йому у кредит коштів. Співробітник банку повідомила йому, що виписка по рахунку є платною послугою - її вартість становить 75 гривень. Із причини відмови йому і наданні виписки він звернувся до відповідача із письмовим зверненням до просив надати виписку по рахунку - лист-звернення від 08.05.2014 року. Проте листом №41196-23.1-б/б від 14.05.2014 року у видачі довідки йому було відмовлено. Окрім процентної ставки за користуванням кредитом, підпунктом (б) п.2.8 договору передбачено щомісячний платіж за надання виписок (інформації) за рахунком у розмірі 0,99% від суми кредиту. Відповідно до положень ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів зі дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. А тому відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України він вважає, що пп. б п.2.8 договору, який встановлює оплату за надання виписок є прямим порушенням вимог Закону України "Про захист прав споживачів" та Постанови НБУ №168 від 10 травня 2007 року та сума коштів у розмірі 2481 гривні 06 копійок підлягає поверненню. Також відповідно до п. 4 кредитного договору передбачено так зване третейське застереження, згідно якого сторони у випадку виникнення спорів щодо виконання, зміни та розірвання договору зобов'язані звертатися до Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнські громадські організації "Всеукраїнський фінансовий союз. Однак відповідно до положень п.14 ч.1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" - третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) (частину першу статті 6 доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-УІ від 03.02.2011 року. Таким чином положення кредитного договору в частині третейського застереження повністю суперечить нормам затвердженим у Законі України "Про третейські суди". Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання, що було призначене на 31 жовтня 2014 року не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки не відома. В попередньому судовому засідання проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи. Суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 08.09.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №401011002. Згідно умов зазначеного договору відповідач надав позивачу споживчий кредит у розмірі 10444 гривень 06 копійок для придбання товарів та послуг, окрім процентної ставки за користуванням кредитом, підпунктом (б) п.2.8 договору передбачено щомісячний платіж за надання виписок (інформації) за рахунком у розмірі 0,99% від суми кредиту. Станом на дату подання даного позову дія кредитного договору закінчилась. 08.05.2014 року позивач звернувся до відділення ПАТ «Альфа Банк» у м. Хмельницькому із проханням надати йому інформацію (виписку по рахунку), про рух коштів по кредитному рахунку [NUMBER]. Листом №41196-23.1-б/б від 14.05.2014 року у видачі довідки [PERSON] було відмовлено з посиланням на те, що надання довідок здійснюється платно, відповідно до тарифів, затверджених Тарифним Комітетом Банку. Згідно ст.. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлено, зокрема, ч. 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства , а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Законом України «Про захист прав споживачів» -споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. П. 3.6. Постанови Правління Національного Банку України від 10.05.2007 N 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Відповідно до п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Частину першу статті 6 доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 2983-VI ( 2983-17 ) від 03.02.2011 . Враховуючи вищевикладене підпунк (б) пунку 2.8 та п. 4 кредитного договору №401011002 від 08.09.2011 року слід визнати недійсними. Крім того судом встановлено, що позивачем відповідно до підпункту (б) пункту 2.8. договору, який визнано судом недійсним, було здійснено сплату коштів в розмірі 2481 гривні 60 копійок, які підлягають поверненню на користь [PERSON] у відповідності до вимог ст. 216 ЦК України.

Outcome: approved