Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У березні 2021 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (надалі - ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути на користь позивача збитки за не обліковану електричну енергію за актом порушення № 53190 від 16.09.2019 року у розмірі 7994,38 грн., три відсотка річних - 281,23 грн., інфляційні витрати - 583,59 грн., та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є побутовим абонентом та споживачем послуг, що надаються ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно наряду - допуску №8171 від 20 березня 2019 року квартира відповідача відключено від постачання електричної енергії за несвоєчасну сплату за використану електричну енергію в сумі 3020,24 грн. За адресою відповідача, в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 16 вересня 2019 року виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (надалі - ПКЕЕН), а саме - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу після відключення, про що складено акт № 53190 від 16.09.2019 року. На підстав якого проведено засідання комісії та вирішено питання про проведення розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН у відповідності до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику у загальному розмірі в сумі 7994,38 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача, разом із 3% річних та інфляційні витрати за несвоєчасність оплати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 11 березня 2021 року головуючим суддею в даній справі визначено Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі. Правом надання відзиву, в порядку передбаченому положенням ст. 178,191 ЦПК України відповідач не скористався. Відповідач [PERSON] , повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової кореспонденції за місцем його реєстрації та розміщенням оголошення на офіційному сайті судової влади. Не скористався правом безпосередньої участі в судовому засіданні, в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Судом встановлено, що позивач ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» здійснює постачання електричної енергії до квартири [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання за № 14713368 від 20 квітня 2021 року відповідач [PERSON] був зареєстрований за вище зазначеною адресою в період з 24 січня 2014 рок по 19 вересня 2019 року. Отже в зазначений період був споживачем послуг з постачання електричної енергії. На його ім`я відкритий особовий рахунок (а.с.23). На підставі наряда- допуску № 8171 від 20 березня 2019 року у зв`язку із наявною заборгованістю, яка становила 3020,24 грн. здійснено відключення від клемника лічильника фазний провід споживача [PERSON] (а.с.21). За адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 16 вересня 2019 року виявлено порушення ПКЕЕН, самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, без дозволу після відключення 20.03.2019 року. Самовільне підключення виконано відкритим способом зі використанням алюмінієвого проводу 2х4 мм.(а.с.27) На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення № 53190 від 16 вересня 2019 року, який підписали три представники енергопостачальника.На засіданні комісії з розгляду акту, що відбулося 29 жовтня 2019 року, споживач не з`явилась, прийнято рішення провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 20.03.2019 по 16.09.2019 року відповідно до п. 8.4.11 Методики, за формулою 5, нарахована суму збитків - 7994,38 грн. Повідомлення надіслано відповідачу (а.с. 14,15,26,27). Заборгованість за споживання електричної енергії в сумі 3020,24 грн. сплачена споживачем [PERSON] у вересні 2019 року, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.23-25). Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 квітня 2021 року, відповідач [PERSON] за договором купівлі-продажу від 09 жовтня 2019 року відчужив квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Враховуючи характер спірних відносин, які склались в сфері постачання та користування електроенергією, суд приходить до висновку, що вони регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (далі Методика). Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», споживач зобов`язаний дотримуватись умов договору, ПКЕЕН та чинного законодавства. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку. Відповідно до ст.77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", який набрав чинності з 11.06.2017 року, учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Аналогічні положення містяться і в ст.ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику». Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). У разі відмови споживача підписати акт, акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше, ніж трьома представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). При цьому, акт можуть підписувати тільки особи, які брали участь в контрольному огляді. Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. З дослідженого акту про порушення № 53190 від 16.09.2019 року, акту про усунення порушення від 17.09.2019 року судом встановлено, що представниками позивача ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» за місцем проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] , виявлено порушення п. 9,18,32 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі після відключення. Дійсність виявленого порушення та факт самовільного підключення підтверджуються письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. Нормативне положення пункту 53 ПКЕЕН передбачає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, якщо позивач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника. Викладені в актах обставини суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду доказами, і не спростовані відповідачем, досліджені акти суд вважає допустимим доказом порушення ПКЕЕН та надає підстави для стягнення збитків, завданих без обліковим використанням електричної енергії, оскільки складені належним чином, підписані трьома представника постачальника електричної енергії та відповідають вимогам п. 53 ПККЕН, тобто є дійсним. До того ж в актах міститься вся необхідна інформація та опис порушення, яке було виявлене на момент складення кожного акту про порушення, а також необхідні дані для визначення згідно з Методикою обсягу та вартості не облікованої електричної енергії. Відповідно до п.37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. На засіданні комісії, що проведена по розгляду складеного 16 вересня 2019 року протоколу вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за визначені в протоколах засідання комісії періоди з часу відключення до встановлення факту самовільного підключення (20.03.2019-16.09.2019) на загальну суму 7994 грн., відповідно Методики, проведено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням. Перевіряючи правомірність та обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку розміру відшкодувань збитків, суд керується Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, п. 3.3. Методики, розмір завданих енергопостачальнику збитків, тобто розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останньої технічної перевірки приладу обліку (контрольного огляду приладу обліку) до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики. Перевіряючи розрахунок збитків, наданий позивачем, суд погоджується з обчисленим позивачем розміром відшкодування збитків в загальному розмірі 7994 грн., які розраховано на підставі актів про порушення ПКЕЕН відповідно до Методики (а.с.15). Враховуючи правильність наданого позивачем розрахунку та відсутність доказів в його спростування з боку відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позивачем розміру заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення збитків, які завдані ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в результаті споживання не облікованої електроенергії, що визначає специфіку спору, оскільки відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН через самовільне підключення поза приладом обліку, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. За загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Таким чином, заподіяння шкоди може породити цивільно-правове зобов`язання, де потерпілий виступає як кредитор, та доводить розмір збитків (ч.2 ст.623 ЦК України), а заподіювач шкоди - як боржник. При цьому, зобов`язання у зв`язку із завданням шкоди виникає за наявності трьох умов (крім наявності підстави виникнення - завдання шкоди), з яких дві мають об`єктивний характер і одна - суб`єктивний. У сукупності вони складають «генеральний делікт» за формулою: хто завдав іншому шкоди, зобов`язаний її відшкодувати. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України. Майнова шкода у розумінні ч.1 ст.1166 ЦК України - це зменшення майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження чи знищення його майна або внаслідок порушення його особистих немайнових прав. Знищення або пошкодження предметів матеріального світу спричиняє майнову шкоду, грошове вираженні якої називається збитками. Шкода в деліктних зобов`язаннях не тільки є обов`язковою умовою відповідальності, а й виступає як її міра. У ЦК України поняття, види і зміст збитків поміщено в розділі І «Основні положення», та ці норми є універсальними, оскільки терміном «збитки» законодавець оперує в усіх інститутах цивільного права, у тому числі при застосуванні норм про власність, юридичних осіб, відшкодування недоговірної шкоди тощо. Значення шкоди в деліктних зобов`язаннях залежить від їх цільового призначення, яке полягає в усуненні майнових наслідків правопорушення, відновлення майнової сфери потерпілого в тому стані, в якому він знаходився до завдання йому шкоди. Ця мета досягається, якщо завдана шкода буде відшкодована в повному обсязі. Обов`язковою підставою деліктної відповідальності є протиправність поведінки заподіювача шкоди. Делікті зобов`язання ґрунтуються на принципі генерального делікту, згідно з яким кожному забороняється завдавати шкоди майну чи особі. Отже, будь-яке завдання шкоди іншій особі вважається протиправним, якщо особа не уповноважена на це. При цьому слід урахувати, що для права мають значення лише ті людські дії чи бездіяльність, що, виражають волю людини, втілюються у її вчинках. Вольова дія (чи бездіяльність) людини завжди припускає наявність конкретної мети в її свідомості, що й визначає спрямованість її волі, яка виражається в тому чи іншому вчинку. Для притягнення особи до відповідальності необхідно, аби її дія була протиправною. Протиправність звичайно визначається як суперечність поведінки вимогам норми права з одночасним порушенням суб`єктивного права іншої особи. Протиправність є юридичним вираженням шкідливості дій (бездіяльності) правопорушника. Ці дії є шкідливими (суспільно небезпечними), тому що посягають на визначений інтерес, і протиправними тому, що порушують правову охорону цього інтересу. Необхідною умовою відповідальності за завдання шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Із цього випливає, що відповідальність за наслідками, які настали, можлива лише тоді, коли вони були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотивом, але не причиною наслідків, які настали. Так, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У правовідносинах із відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, що означає, що не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди, що визначено ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Оскільки правопорушення щодо користування електричною енергію для населення виникло 17 вересня 2019 року, під час споживання саме відповідачем, який в даний період був зареєстрований за зазначеною адресою, саме [PERSON] має нести тягар утримання майна та відповідати за завдану шкоду. Відповідно до ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п. 45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Натомість, в порушення вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідачі не надали суду належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б свідчили про відсутність їх вини у заподіянні шкоди. Стаття 321 ЦК України передбачає, що саме на власника покладається тягар утримання майна. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У зв`язку з простроченням сплати збитків заявлені позивачем до стягнення 3 % річних за період з 01 грудня 2019 року по 01 березня 2021 року у розмірі 281,23 грн. та інфляційні витрати за зазначений період у розмірі 583,59 грн. є обґрунтованими та правомірними. Судом перевірено правильність наданого позивачем розрахунку, з яким повністю погоджується (а.с.20). Враховуючи доведеність в ході судового розгляду завдання збитків АТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» відповідачем, як власником квартири, в результаті здійснення ним споживання електроенергії без дозволу після відключення від мережі, що є порушенням в силу п. 48 ПКЕЕН із спричиненням збитків, та визначає наявність деліктних зобов`язань, в яких вина споживача є доведеною та не спростована відповідачем, а відтак є юридичною підставою для покладення на відповідача відповідальності із стягненням завданих збитків, 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання та інфляційних витрат . Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved