Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача [PERSON] за договором про надання юридичних послуг № 256/15 ЮП [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди. , свої вимоги мотивує тим, що 30.01.2015 року близько 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Почайнинська мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER], який належить Позивачу на праві власності. В результаті даної ДТП було пошкоджено зазначені транспортні засоби. Постановою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/1413/15-п винним у настанні означеної вище ДТП було визнано [PERSON] На виконання умови Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована Відповідачем. Заява про виплату страхового відшкодування, яку було подано 06.02.2015 року. Таким чином крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 06.05.2015 року. Однак, по сьогоднішній день Відповідач не виконав жодного із свої обов'язків передбаченого як Полісом обов'язкового страхування так і Законом України «Про обов'язкове страхування» чим грубо порушує права Позивача. Відповідно до Висновку про вартість матеріального збитку завданого пошкодженням ТЗ № 31/01-T3 від 28.07.2015 р. вартість матеріального збитку завданого Позивачу внаслідок ДТП 30.01.2015 р. становить 17 283 грн. 23 коп. Страховиком не було виконано означений обов'язок, у зв'язку із чим Позивач був вимушений звернутись до Екперта-оцінювача [PERSON] для визначення розміру збитку, за проведення дослідження Позивачем було сплачено 950 грн. 00 коп. У зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь 17 283 грн. 23 коп. невиплаченого страхового відшкодування 950 грн. 00 коп. витрат на проведення дослідження та судовий збір. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, про те, через загальну канцелярію за вх. № 48969 від 45 жовтня 2015 року, надіслав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила задовольнити позов з підстав визначених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач ПрАТ СК "Україна" про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик, незважаючи на те, що вона повернулась до суду із довідкою пошти за закінченням терміну зберігання , направлялась відповідачу за місцем його знаходження , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, однак предстаник позивача в судове засідання - не з'явився, причини неявки не повідомила, тому судом визнано за можливе розглянути справу в їх відсутність. Суд, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 січня 2015 року близько 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Почайнинська мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER], який належить Позивачу на праві власності. В результаті даної ДТП було пошкоджено зазначені транспортні засоби. Постановою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/1413/15-п винним у настанні означеної вище ДТП було визнано [PERSON] На виконання умови Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована Відповідачем. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV,), вказаний нормативно-правовий акт здійснює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно із статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно із статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована, Позивач, дотримуючись положень Закону України «Про обов'язкове страхування» подав до ПрАТ «СК «Україна» усі документи, що передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування», зокрема останнім документом, що вимагає ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування» була Заява про виплату страхового відшкодування, яку було подано 06.02.2015 року. Відповідно до 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Таким чином крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 06.05.2015р. Однак, по сьогоднішній день Відповідач не виконав жодного із свої обов'язків передбаченого як Полісом обов'язкового страхування так і Законом України «Про обов'язкове страхування» чим порушує права Позивача. Відповідно до Закону України від 07.03.96 p. № 85/96-ВР «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування» регулює виплату страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, визначаючи, що У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик (Відповідач), надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку виплачує страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру матеріального збитку. Відповідно до Висновку про вартість матеріального збитку завданого пошкодженням ТЗ № 31/01-T3 від 28.07.2015 р. вартість матеріального збитку завданого Позивачу внаслідок ДТП 30.01.2015 р. становить 17 283 грн. 23 коп. Відповідно до п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування» Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ). зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Страховиком не було виконано означений обов'язок, у зв'язку із чим Позивач був вимушений звернутись до Екперта-оцінювача [PERSON] для визначення розміру збитку, за проведення дослідження Позивачем було сплачено 950 грн. 00 коп., що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера № 19 від 31.01.2015р. Означені кошти повинні бути відшкодовані Страховою компанією у відповідності із наведеними вище нормами. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із п. З статті 20 Закону № 85/96-ВР при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно із статтею 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Стаття 988 ЦК України встановлює, що у випадку настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved