Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 14\~462,37 грн. та стягнути з відповідача судові витрати по справі. На підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 17.11.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою від 13.12.2016 року Яворівського районного суду Львівської області від 13.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до ДТП та залишення місця події. Після скоєння ДТП [PERSON] наніс важким предметом кілька ударів по кузову автомобіля позивача, внаслідок чого автомобілю позивача заподіяно матеріальну шкоду у виді пошкодження лобового скла та кузова автомобіля. Відповідно до висновку експертного дослідження від 28.12.2016 року сума матеріального збитку становить 13\~462,37 грн., окрім того, вартість експертного дослідження складає 1\~000,00 грн. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач не бажає, відтак він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що конфлікт з відповідачем розпочався у м. Новояворівську, оскільки джип відповідача стояв в снігу і позивач попросив його розчистити і зробив йому зауваження, відповідач запропонував відїхати і поговорити, вони поїхали і заїхали до лісу, відповідач намагався його вдарити, однак він їхав спереду, через 700 м відповідач його все ж таки наздогнав і своїм джипом вдарив його автомобіль, потім обігнав його і зніс йому ліве дзеркало, після цього автомобіль відповідача зїхав у кювет, відповідач вийшов зі своєї машини, взяв трубу і наніс по його автомобілю декілька ударів, а саме: по лобовому склу, по даху, розбив праве вікно. Страхова виплатила йому 32\~000 грн. шкоди, заподіяної ДТП, а шкода, від умисного заподіяння ударів трубою, заподіяна відповідачем не відшкодована. З даного приводу звертався в поліцію, однак отримав відповідь про необхідність звернення до суду. Просить позов задовольнити. Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив задовольнити позов. Зазначив, що відповідачем та його представником не надано жодного доказу, який би спростовував вину [PERSON]Є в заподіянні майнової шкоди [PERSON] або виправдовував би такі дії відповідача. Висновком експерта встановлена та обставина, що характер пошкоджень, виявлених при огляді автомобіля позивача, вказує на те, що такі пошкодження нанесені автомобілю в результаті ударів металевим предметом округлої форми. Окрім того, в своїх поясненнях, які є у висновку відділу поліції № 6453 від 17.11.2016 р. [PERSON] вказав, що він наніс гілкою з дерева удари по лобовому та боковому склі автомобіля позивача. Також факт заподіяння шкоди відповідачем [PERSON] позивачеві [PERSON] підтверджує свідок [PERSON] Враховуючи долучені докази в їх сукупному зв'язку, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, що б спростовували вину відповідача, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов повністю заперечив та пояснив, що відповідач, окрім пошкоджень внаслідок ДТП, автомобілю позивача іншої шкоди не заподіював. Після ДТП відповідач був побитий позивачем, з приводу чого, у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження. Відповідач залишив місце ДТП, оскільки мав тілесні ушкодження і потребував медичної допомоги, в той день звернувся в лікарню. Зазначив, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач [PERSON] не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності за результатами звернення [PERSON] Матеріали справи не містять жодних доказів протиправності дій відповідача чи його вини в заподіянні шкоди, а докази звернення до правоохоронних органів з приводу неправомірності дій відповідача не можуть бути підставою для його відповідальності. Наявні в матеріалах справи матеріали перевірки, які були проведені та висновок експертного дослідження не є належними доказами, які підтверджують факт заподіяння шкоди відповідачем [PERSON] Позивач просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду відповідно до висновку експертного дослідження від 28.12.2016 року, однак у даному висновку відсутнє посилання на те як саме експерт виділив пошкодження, які були отримані внаслідок ДТП, а які внаслідок пошкодження внаслідок нібито протиправних дій [PERSON] Крім того, свідок не підтвердив те, що [PERSON] умисно наніс пошкодження автомобілю та які саме пошкодження він наніс. За таких обставин, оскільки в діях відповідача відсутні протиправність діяння та вина в заподіянні матеріальної шкоди, вважає що правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків немає. Ухвалою суду від 16.03.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом уставлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки "Volkswagen Transporter", р.н. [NUMBER]. Судом установлено, що 17.11.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою від 13.12.2016 року Яворівського районного суду Львівської області від 13.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, що призвело до ДТП та залишення місця події. Відповідно до постанови Апеляційного суду Львівської області від 26.05.2017 р. скасовано постанову Яворівського районного суду Львівської області від 13.12.2016 р. в частині притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 122-4\~КУпАП\~, а провадження в цій частині закрито на підставі п. 1\~ст. 247 КУпАП. Згідно із висновком № 6453 Національної поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області за зверненням [PERSON], в ході проведеної перевірки встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 17.11.2016 року близько 9.30 год., на обїзній дорозі м.Новояворівська, біля футбольного стадіону, між собою вчинили словесний конфлікт, який переріс в шарпанину, під час якого [PERSON] взяв в руки предмет схожий на металеву трубу та наніс удари по лобовому та боковому пасажирському склі автомобіля «Фольксваген» р.н. [NUMBER]. Після чого [PERSON] зателефонував у поліцію. Відповідно до висновку експертного дослідження про вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу колісного транспортного засобу № С-00723 від 28.12.2016 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Volkswagen Transporter, ДНЗ ВС 5463 СО в результаті умисного пошкодження майна становить 13462, 37 грн. При проведенні огляду пошкодженого КТЗ, експертом було виявлено, що дані пошкодження були заподіяні ймовірно тяжким предметом округлої форми, яким нанесено декілька ударів по досліджуваному об'єкту. Відповідно до висновку експертного дослідження про вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу колісного транспортного засобу № С-00723/1 від 28.12.2016 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ Volkswagen Transporter, ДНЗ ВС 5463 СО в результаті ДТП становить 41592,94 грн. Дане дослідження проведено для послідуючого розрахунку суми страхового відшкодування. Як зазначив позивач, страхова компанія виплатила йому 32\~000 грн. шкоди, заподіяної ДТП, а шкода, від умисного заподіяння ударів трубою, заподіяна відповідачем не відшкодована. Таким чином, судом встановлено, що висновком експертного дослідження № С-00723 від 28.12.2016 виокремлено окремою калькуляцією пошкодження завдані ймовірно тяжким предметом округлої форми, а не в результаті ДТП. Відповідно до договору про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 18.11.2016 р. вартість послуг виконавця по проведенню експертної оцінки суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] складає 1000 грн. Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 18/11 ФОП [PERSON] прийняв від [PERSON] за проведення незалежної експертизи КТЗ 1000 грн. Судом встановлено, що в матеріалах висновку № 6453 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області по зверненню [PERSON] містяться письмові пояснення [PERSON], про те, що він наніс удари гілкою з дерева по боковому та лобовому склі автомобіля [PERSON], оскільки [PERSON] хотів на нього наїхати. Таким чином, [PERSON]Є визнав факт нанесення ударів по автомобілю [PERSON] Пошкодження автомобіля [PERSON] умисними діями підтверджують також показання свідка [PERSON], яка пояснила, що на початку зими 2016 року йшла на стадіон займатися спортом, було холодно і слизько, з-за повороту, виїхали два автомобіля і рухалися назустріч їй, автомобіль - чорний позашляховик з відкритою задньою частиною обганяв синій бус, автомобіль, який здійснював обгін, врізався в дерево і його водій вийшов з автомобіля, він був у камуфляжній формі, витягнув з машини щось важке і почав бити вікна у синьому бусі, бачила точно, що розбив лобове скло у бусі і збоку одне чи два. З позивачем вона не знайома, однак, на місці події залишила йому телефоні, оскільки була свідком події, яка відбувалася за 10-20 м від неї, говорила позивачу, що в разі необхідності дасть покази. Судом встановлено, що між сторонами виникли деліктні правовідносини щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Стаття 41\~Конституції України гарантує,\~що право\~приватної власності\~є непорушним,\~що узгоджується ізст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересіву\~спосіб,\~передбачений ст.\~16\~ЦК України. По відношенню до спірної по справі ситуації слід також зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, поняття яких законодавцем розкрито у ст.ст.\~12,\~13 Цивільного процесуального кодексу України. Тобто суд, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи розглядає справи на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, у відповідності до\~ст. 76 Цивільного процесуального кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За правилами ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2\~ст. 1166 ЦК України\~встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. \~Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що\~законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог\~ст. 1166 ЦК України\~покладено на відповідача. Суд, при оцінці наданих сторонами доказів, враховує, що згідно вимог ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Позивачем надано докази, які підтверджують факт завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу та її розмір. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування розміру заподіяної шкоди. Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність в його діях вини, та про те, що органами поліції перевірку припинено із зазначеням, що кримінальне правопорушення у даному випадку відсутнє, оскільки такі покликання не доводять відсутності вини в діях відповідача, які носять цивільно-правовий характер. Також суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неналежності як доказу висновку експертного дослідження № С-00723 від 28.12.2016, оскільки цей доказ не спростовано відповідачем належними доказами, під час судового розгляду справи жодних клопотань про призначення повторних експертних досліджень учасниками судового процесу заявлено не було, іншого розміру шкоди не доведено. Разом з\~тим обставини,\~зазначені позивачем\~знайшли своє\~підтвердження дослідженими\~в судовому\~засіданні доказами\~та узгоджуються\~у своїй\~сукупності з\~наявними у\~справі доказами:\~показаннями свідка\~[PERSON],\~висновком Яворівського\~ВП ГУНП\~у Львівській\~області за\~зверненням [PERSON] № 6453 від 17.11.2016 р., висновком експертного дослідження № С-00723 від 28.12.2016. Зважаючи на вищезазначене, слід вважати встановленим та доведеним факт спричинення автомобілю позивача протиправними діями відповідача за наявності його вини у формі умислу матеріальної шкоди у вигляді пошкодження автомобіля та причинний звязок між протиправними діями відповідача та спричиненою позивачу шкодою. Ст. 1192 ЦК України\~визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у спричиненні шкоди позивачеві, а тому, оскільки на момент звернення позивача з позовом пошкодження автомобіля протиправними діями відповідача, усунуто позивачем самостійно, з відповідача в користь позивача слід стягнути завдану протиправними діями матеріальну шкоду в розмірі 13462,37 грн. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Outcome: approved