Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У січні 2019 року позивач, Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО - страхування», звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 13 369,61 грн, витрати по оплаті судового збору розмірі в розмірі 1 762,00 грн та 3 000,00 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, 30 серпня 2017 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] уклали Поліс № АМ/1343076 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „Mercedes-Benz", реєстраційний номер [NUMBER] . 22 квітня 2018 року в місті Миколаєві на вулиці Океанівській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „Nissan ALMERA", реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , та забезпечений транспортний засіб „Mercedes-Benz", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Відповідно до Висновку/Калькуляції № 128326 від ЗО липня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу „Nissan ALMERA", реєстраційний номер [NUMBER] , становить 14 369,61 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 10 серпня 2018 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено Страховий акт № 128326. Відповідно до даного страхового акту страхове відшкодування, що належить до виплати, становить 13 369,61 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 14469 від 13 серпня 2018 року АТ «ПРОСТО - страхування» виплатило страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 13 369,61 гривень. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 13 369,61 гривень. 18.09.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди № 04-2954, однак відповідач залиши її поза увагою. Через відмову відповідача у позасудовому порядку відшкодувати позивачеві понесені ним витрати, він змушений був змушений звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 26.03.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачу [PERSON] була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надав, в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентованої виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судовим розглядом встановлено, що 22 квітня 2018 року в місті Миколаєві на вулиці Океанівській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „Nissan ALMERA", реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , та забезпечений транспортний засіб „Mercedes-Benz", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 10 серпня 2018 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено Страховий акт № 128326. Відповідно до даного страхового акту страхове відшкодування, що належить до виплати, становить 13 369,61 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 14469 від 13 серпня 2018 року АТ «ПРОСТО - страхування» виплатило страхове відшкодування потерпілій [PERSON] в розмірі 13 369,61 гривень. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз`яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 762,00 грн., а також витрати на у розмірі 3000,00 грн., пов`язаних зі сплатою професійної правової допомоги.

Outcome: approved