Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 09 грудня 2015 рокузвернулися до суду із позовом, просять визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, та на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,096 га, що розташовані по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначені земельні ділянки. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі. Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки в зв"язку з тим, що не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дані земельні ділянки та присвоїти їм кадастровий номер неможливо у зв"язку із смертю їх власника. В судове засідання позивачі та представник позивача [PERSON] [PERSON] не з"явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Київської міської ради двічі в судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. [INFO] в м.Київ помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] ( а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,250 га, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,096 га, що розташовані по [ADDRESS] та належали померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11 жовтня 2001 року (а.с.11). Позивачі звернулися до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 965/2014 після померлого [PERSON] (а.с.7). У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки позивачу [PERSON] нотаріусом було відмовлено в зв"язку з тим, що вони не були зареєстровані у Державному земельному кадастрі та не мають кадастрових номерів (а.с.9). Відповідно до листа Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі № 138 від 07 квітня 2015 року зареєструвати земельну ділянку, власник якої помер, та присвоїти їй кадастровий номер неможливо до переходу права власності до іншої особи (а.с.10). Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі, що базуються на нормах чинного законодавства та підтверджені матеріалами справи. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved