Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що вироком Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.04.2013р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки останній 18 лютого 2011 року о 18 год., рухаючись автопоїздом у складі автомобіля - силового тягача "MERCEDES-BENZ ACTROS 1846 LS" реєстраційний номер [NUMBER] та бортового напівпричепа "SCHWARZMULLER SPA 3/E" реєстраційний номер [NUMBER] по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки в районі 515 км + 140 м поблизу смт. Новий Яричів Кам'янка-Бузького району Львівської області, порушив правила дорожнього руху та зіткнувся з автомобілем, яким керував [PERSON] Згідно висновку судово- медичного експерта [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого ступеня важкості та після проведеного стаціонарного лікування згідно висновку МСЕК від 07.06.2011 р. останньому встановлено другу групу інвалідності до липня 2012 р. У зв'язку із вищенаведеним, позивач просить стягнути з ТзОВ «Закарпатенергокомплект» на його користь моральну шкоду в сумі 247 450 грн.00 коп. та 2550 грн. 00 коп. моральної шкоди з АТ «страхова група «ТАС». У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «Закарпатенергокомплект» в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що підприємство може виплатити позивачу 10000, 00 грн. Представник відповідача АТ «страхова група «ТАС» в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1,2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 3 вказаної статті передбачено відшкодування моральної шкоди грішми. Згідно із до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що [PERSON] 18 лютого 2011 року о 18 год., керуючи автопоїздом у складі автомобіля - силового тягача "MERCEDES-BENZ ACTROS 1846 LS" реєстраційний номер [NUMBER] та бортового напівпричепа "SCHWARZMULLER SPA 3/E" реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись ним по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки в районі 515 км + 140 м поблизу с.м.т. Новий Яричів Кам'янка-Бузького району Львівської області, порушив вимоги розділу 1 п.п. 1.2,1.5; розділу 2 п. 2.3 б); розділу 10 п.10.1; розділу 14 п.п. 14.2 в), г), 14.6 г) та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 (вузька суцільна лінія) розділу 34 "ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА" Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи обгін попутних автомобілів на ділянці дороги з обмеженою видимістю, пересік вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху та у тому, що смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, такими своїми діями створив аварійну обстановку водію автобуса "БАЗ А 079.19" реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], котрий рухався у зустрічному йому напрямку по смузі, на яку він виїхав під час виконання маневру обгону, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок зіткнення автопоїзд у складі автомобіля - сідлового тягача "MERCEDES-BENZ ACTROS 1846 LS" реєстраційний номер [NUMBER] та бортового напівпричепа "SCHWARZMULLER SPA 3/E" реєстраційний номер [NUMBER] і автобус "БАЗ А 079.19" реєстраційний номер [NUMBER] отримали значні технічні пошкодження, водій автобуса [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.04.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Ухвалою судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 18.10.2013 р. вирок Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.04.2013 р. залишено без змін. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 319/11 від 05.08.2011р. у [PERSON] травма тіла у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, закритого перелому лівої ліктьової кістки та ран на обидвох ногах. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитись 18.02.2011 р. Травма викликала стійку втрату працездатності більше однієї третини і за цією ознакою відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Після спричинених внаслідок ДТП ушкоджень, [PERSON] з 18.02.2011р. по 23.02.2011 р. перебував на стаціонарному лікуванні в КМКЛ швидкої медичної допомоги, а з 23.02.2011 по 13.04.2011 р. в комунальній 8-й міській клінічній лікарні м. Львова, що підтверджується виписками з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого № 4141 від 23.02.2011 р. та № 1806 від 13.04.2011 р. Після проведеного стаціонарного лікування [PERSON] згідно акту МСЕК № 817668 від 07.06.2011 р. встановлено другу групу інвалідності. В ході розгляду кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальніст ТзОВ «Закарпатенергокомплект», як власника транспортного засобу застраховано за полісом ВЕ 07761091 від 18.11.2010 р. укладеного з АТ «Страхова група «ТАС» (приватне). Як вбачається із позовної заяви, пояснень позивача, завдані йому тілесні ушкодження, які він отримав внаслідок неправомірних дій [PERSON], потягли за собою необхідність відновлення стану здоров'я. Так, після госпіталізації позивач переніс тривалий курс стаціонарного та амбулаторного лікування, та потребує тривалої реабілітації. Внаслідок ДТП [PERSON] було завдано тяжких тілесних ушкоджень, порушено нормальний спосіб життя, оскільки змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров'я. Під час нанесення ушкодження та після операції позивач відчував сильний біль. Протягом 3 місяців лікування [PERSON] не бачив своєї сім'ї. Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень позивач став інвалідом 2 групи. Також внаслідок ДТП [PERSON] позбавлено можливості працювати на роботі водієм, де останній працював на протязі 30 років, і це є його єдиною професією та джерелом доходів. На даний час будучи інвалідом 3 групи позбавлений такої можливості, оскільки у [PERSON] ушкодження ноги, яка досі не відновила своїх функцій, що унеможливлює водіння автомобілем. Крім цього, [PERSON] з 1980 року проживає в с.Банюнин в приватному будинку і постійно займався підсобним господарством, городництвом, тваринництвом, що значно підвищувало добробут сім'ї, а на даний час займатись даною діяльністю останній не має змоги у зв'язку із станом здоров'я. Зазначає, що вже протягом більше 3 років позивач ніде не працює, змушений постійно бути в дома і існувати за мізерну пенсію по інвалідності. Ці обставини призвели до погіршення відносин в сім'ї, що значно погіршує емоційний та психологічний стан позивача. Згідно ст.22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3,4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Заподіяння моральної шкоди потерпілому внаслідок вчинення злочину підсудним, суд вважає встановленим і така полягає у спричиненні позивачу моральних страждань (фізичного та душевного болю та інших негативних для неї наслідків) у зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями, що спричинило ряд негативних наслідків. Зокрема, фізичний біль (від отриманих тілесних ушкоджень), стрес, переживання, зокрема, за своє майбутнє, відносини в сім'ї, загальний стан здоров'я, оскільки він став інвалідом 2-ї групи, необхідність докладати значних додаткових зусиль для відновлення своїх життєвих зв'язків та укладу свого життя: витрачати значний час та кошти на стаціонарне та амбулаторне лікування, тривалий час відчувати дискомфорт з приводу отриманих ушкоджень, неможливість у повній мірі доглянути за собою та необхідність залучення для цього інших людей, тощо. Неможливість протягом тривалого періоду часу в повній мірі (у зв'язку з нанесеними тілесними ушкодженнями та необхідністю лікування) реалізовувати свої звички, бажання, уподобання. Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. П. 17 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Суд при визначенні розміру заподіяної моральної шкоди враховує обсяг і розмір моральних страждань потерпілого та вважає, що із АТ "СГ "ТАС" (приватне), слід стягнути в користь потерпілого 2550 грн. (згідно ст.ст. 9, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" а ст.23 Цивільного кодексу України для відшкодування моральної шкоди у межах ліміту відповідальності страховика). Крім цього, з ТзОВ "Закарпатенергокомплект" в користь потерпілого слід стягнути 77450,00 грн. для відшкодування моральної шкоди (згідно ст.ст. 23, 1167, 1172, 1187 ЦК України) як із володільця джерела підвищеної небезпеки, яким було заподіяно шкоду та юридичною особою, у якій працював на час заподіяння шкоди підсудний та спричинив яку, виконуючи трудові обов'язки.

Outcome: partial