Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

21.02.2020 року [PERSON] , звернувся з позовною заявою до Триліської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що його бабусі [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . [INFO] бабуся померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яку фактично прийняв її син [PERSON] так, як був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавицею у вказаному житловому будинку. [INFO] [PERSON] помер. Позивач, як син спадкодавця і спадкоємець першої черги звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відповідь з посиланням про те, що у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання представник позивача надала письмову заяву згідно якої позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовільнити, а також просила справу слухати у її відсутність та не заперечувала прийняття рішення в разі визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача надав до суду лист про те, що проти позову не заперечують та просять справу слухати у їх відсутність. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Триліської сільської ради Фастівського району Київської області від 28.02.2012 року. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна є син померлого, позивач по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 03.07.1965 року, Триліським сільським ЗАГС Фастівського району Київської області. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно Довідки для прийняття спадщини № 505 від 10.07.2019 року виданої Триліською сільською радою, [PERSON] , помер [INFO] , на день своєї смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день своєї смерті був розлучений. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач реалізовуючи своє право звернувся до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області з заявою про прийняття спадщини на підставі якої, Перепелиця Ж . П . , приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Постановою № 20/02-31 від 12.02.2020 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. В своєму позові позивач зазначає, що батько за життя фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] але у відповідності до чинного законодавства не оформив вказане право. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якого уввійшов житловий будинок [ADDRESS] . Спадкодавиця заповіту не залишила. Спадкоємцем першої черги на час відкриття спадщини був її син [PERSON] , який був зареєстрований та проживав у спадковому будинку. Чоловік спадкодавиці помер раніше. Як зазначено в Довідці № 305 від 10.04.2019 року виданої Триліською сільською радою Фастівського району Київської області [PERSON] проживав зі своєю матір"ю [PERSON] в [ADDRESS] . Після смерті матері [INFO] , фактично вступив в управління та володіння майном матері. Відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно архівних даних КП ФМР "Фастівське БТІ" станом на 01.01.2013 рік по [ADDRESS] правовстановлюючий документ на житловий будинок не видавався. Згідно Довідки № 235 від 20.03.2019 року виданої Триліською сільською радою Фастівського району Київської області, згідно погосподарських книг Триліської сільської ради, власником будинку [ADDRESS] була [PERSON] . Згідно Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2019 року у справі № 2-о/381/69/19 за заявою [PERSON] , зацікавлена особа: Триліська сільська рада Фастівського району Київської області про встановлення фактів, що має юридичне значення, встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем його батьком [PERSON] з січня 2011 року по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] та встановлено факт родинних відносин, а саме що померла [INFO] [PERSON] доводиться рідною матір"ю [PERSON] померлому [INFO] . Також у вказаному рішенні зазначено, що відповідно до витягу погосподарської книги за 1986-1989 роки та 1996-1998 роки та довідки Триліської сільської ради власником будинку [ADDRESS] була [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved