Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) та про виділення земельної ділянки в натуріпосилаючись на те, що він 16 січня 1997 року був прийнятий на роботу в насінницький радгосп "Авангард" фуражиром. 22 липня 1997 року переведений на роботу трактористом в тому ж підприємстві. Увесь цей час до моменту свого звільнення 25 жовтня 2004 року він працював в даному підприємстві. На підставі наказу Фонду державного майна № 101-ат від 20 березня 1997 року та розпорядження Полтавської районної державної адміністрації № 166 радгосп "Авангард" реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство "Авангард" (про це свідчить запис у трудовій книжці за № 30). Згідно довідки вих. № 17 від 12 листопада 2004 року, виданої йому правлінням ВАТ "Авангард", рішення про безоплатну передачу земельних часток (паїв) у власність працівників радгоспу було прийнято 03 листопада 1997 року за № 594, державний акт на право колективної власності серії І-ПЛ № 000080 видано 26 листопада 1997 року. На той час він був працівником підприємства, земля колективної власності передана для розпаювання. Згідно ст. 6 Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10 липня 1996 року N 290/96-ВР, працівникам підприємства, що приватизується, та прирівняним до них особам безоплатно надається частка державного майна (акцій), розмір якої визначається як добуток вартості майна, що припадає на одного члена колективного сільськогосподарського підприємства по області, на кількість працівників підприємства, що приватизується, та прирівняних до них осіб. Вважає, що набуття права на акцію є підтвердженням членства в акціонерному товаристві, утвореному внаслідок приватизації радгоспу. Наведені вище положення законодавства свідчать, що для того, щоб набути права членства в акціонерному товаристві, яке утворене внаслідок реорганізації радгоспу, необхідно бути працівником цього акціонерного товариства. Про стаж роботи на підприємстві в даному Законі мова не йде. Згідно Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" № 720 від 08 серпня 1995 р., право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства,сільськогосподарського кооперативу,сільськогосподарського акціонерного товариства. На момент прийняття рішення про розпаювання земель він був членом ВАТ "Авангард", відповідно - набув право на земельну частку (пай) в даному господарстві. Незважаючи на це, з невідомих підстав йому відмовлено в наданні права на земельну частку (пай). Директор ВАТ "Авангард" Семенко Валентина Іванівна в 2001 році обіцяла, що право на земельну частку (пай) буде йому надано, у зв'язку з тим, що його право порушено. Він вважав, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в досудовому порядку, у зв'язку з чим пропустив строк позовної давності. Остаточну відмову в наданні права на земельну частку (пай) йому надав в усній формі голова райдержадміністрації Степенко Василь Іванович під час Приїзду в Надержинщинську сільську раду в 2004 році. У той же час, його обнадіяло рішення сьомої сесії двадцять четвертого скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району від 30 березня 2004 року «Про надання не витребуваних земельних часток (паїв) в оренду, де серед власників права на землю зазначено й [PERSON] (4,88 га). Але лист Відділу Держземагентства у Полтавському районі від 03.02.2014р. № 0121/259 зазначає, що «відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видана Полтавською РДА по ВАТ «Авангард» прізвище гр.[PERSON] - відсутнє». В ході розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги та прохав залучити як третю особу ПАТ»Альфа-Капітал» , як правонаступника ВАТ»Авангард». В судове засідання позивач не з»явився, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник : відповідача - Надержинщинської сільської ради Полтавського району, треті особи: ПАТ»Альфа-Капітал» правонаступник -Відкритого акціонерного товариства "Авангард", Полтавська районна державна адміністрація, Головне управління Держземагенства у Полтавській областів судове засідання не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та не висловили заперечень щодо позову. Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач 16 січня 1997 року був прийнятий на роботу в насінницький радгосп "Авангард" фуражиром. 22 липня 1997 року переведений на роботу трактористом в тому ж підприємстві. Увесь цей час до моменту свого звільнення 25 жовтня 2004 року він працював в даному підприємстві. На підставі наказу Фонду державного майна № 101-ат від 20 березня 1997 року та розпорядження Полтавської районної державної адміністрації № 166 радгосп "Авангард" реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство "Авангард" (про це свідчить запис у трудовій книжці за № 30). Згідно довідки вих. № 17 від 12 листопада 2004 року, виданої йому правлінням ВАТ "Авангард", рішення про безоплатну передачу земельних часток (паїв) у власність працівників радгоспу було прийнято 03 листопада 1997 року за № 594, державний акт на право колективної власності серії І-ПЛ № 000080 видано 26 листопада 1997 року. На той час він був працівником підприємства, земля колективної власності передана для розпаювання. Згідно ст. 6 Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10 липня 1996 року N 290/96-ВР, працівникам підприємства, що приватизується, та прирівняним до них особам безоплатно надається частка державного майна (акцій), розмір якої визначається як добуток вартості майна, що припадає на одного члена колективного сільськогосподарського підприємства по області, на кількість працівників підприємства, що приватизується, та прирівняних до них осіб. Вважає, що набуття права на акцію є підтвердженням членства в акціонерному товаристві, утвореному внаслідок приватизації радгоспу. Наведені вище положення законодавства свідчать, що для того, щоб набути права членства в акціонерному товаристві, яке утворене внаслідок реорганізації радгоспу, необхідно бути працівником цього акціонерного товариства. Про стаж роботи на підприємстві в даному Законі мова не йде. Згідно Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" № 720 від 08 серпня 1995 р., право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства,сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства. На момент прийняття рішення про розпаювання земель позивач був членом ВАТ "Авангард", відповідно - набув право на земельну частку (пай) в даному господарстві але йому було відмовлено в наданні права на земельну частку (пай). Позивач вважав, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в досудовому порядку, у зв'язку з чим пропустив строк позовної давності. Остаточну відмову в наданні права на земельну частку (пай) йому надав в усній формі голова райдержадміністрації під час приїзду в Надержинщинську сільську раду в 2004 році. У той же час в рішенні сьомої сесії двадцять четвертого скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району від 30 березня 2004 року «Про надання не витребуваних земельних часток (паїв) в оренду» серед власників права на землю зазначено й позивача- [PERSON] (4,88 га). Але лист Відділу Держземагентства у Полтавському районі від 03.02.2014р. № 0121/259 зазначає, що «відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видана Полтавською РДА по ВАТ «Авангард» прізвище гр.[PERSON] - відсутнє». Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних, ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є трудова книжка. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Також судом встановлено, що відповідно довідки Головного Управління Держземагенства у Полтавській області від 09.02.2015 року- згідно «Проекту розташування часток (паїв) в межах ВАТ»Авангард» на території Недержинщинської сільської ради, розроблений Полтавським філіалом землеустрою, за позивачем-Омелай С.С. числиться земельна ділянка за № 140 , але в списках власників даний громадянин відсутній. З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved