overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати договір № 5078 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири № 59, яка знаходиться за адресою: місто Миколаїв, вул. Малко - Тирнівська (Ульянових), 1, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 серпня 1996 на ТОВ "Південна товарна біржа". Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Про причини неявки в судове засідання відповідачів суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 серпня 1996 року на ТОВ "Південна товарна біржа" між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 5078 купівлі-продажу квартири № 59, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Малко - Тирнівська (Ульянових), 1, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 28 серпня 1996 року № 19541. Вказана квартира належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі "Свідоцтва про право власності на житло від 18 липень 1995 року, зареєстрованого БТІ 10 листопада 1995 року, за р.№ 19541. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавці передали зазначену квартиру покупцям у власність, а покупці передали продавцям обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла 23 квітня 2015 року в місті Миколаєві, постановою від 29 лютого 2016 року відмовлено [PERSON] вчиненні нотаріальної дії, оскільки вказаний договір був укладений із порушенням Цивільного законодавства України та Закону України "Про товарну біржу". Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу приміщення зерноскладу в [ADDRESS], який було укладено 07 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що він купив вищевказане майно і сплатив за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та підтвердив факт укладення договору купівлі-продажу між ним та позивачем. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 07 квітня 2013 року відбулися загальні збори співвласників майнових паї ліквідованого КСП "Оріон" с. Піщане Зборівського району Тернопільської області на території Ратищівської сільської Ради Зборівського району. На порядку денному зборів пайовиків слухалось питання щодо відчуження розпайованого майна, зокрема приміщення зерноскладу в [ADDRESS], за яке позивач сплатив домовлену суму. [PERSON] уповноважена пайовичками вирішувати питання щодо підписання договору купівлі-продажу приміщення зерноскладу, що підтверджується Протоколом загальних зборів пайовиків. Після виконання позивачем свої зобов'язань йому було передано ключі від приміщення зерноскладу. Однак позивач позбавлений можливості отримати правовстановлюючі документи на викуплене майно, оскільки відсутні первині документи КСП "Оріон", тому, що за час існування КСП "Оріон", протоколи правління і загальних зборів не велися, що підтверджується довідкою Ратищівської сільської Ради Зборівського району №385 від 29 квітня 2013 року. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивачка просить суд визнати недійсною додаткову угоду укладену між сторонами про надання їй, як абоненту власної телефонної мережі, додаткової платної послуги "Відкритий доступ" до мережі Інтернет з компютера підключеного до телефонної лінії, а також стягнути з відповідача на її користь зайво сплачені кошти за ненадані послуги в суму 253 грн. 70 коп. та судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з тих підстав, що вищезгадана додаткова угода є віртуальною, укладена поза волею позивачки, внаслідок чого вона зайво сплатила відповідачеві 253 грн. 70 коп. за телефонний зв'язок через Інтернет з абонентами інших країн, яких насправді не було. Представник відповідача позов не визнала, оскільки позивачка за допомогою міжнародного телефонного звязку користувалась Інтернет. За вказані телекомунікаційні послуги остання розрахувалась з відповідачем, як постачальником цих послуг. Ніяких будь-яких додаткових платних угод щодо користування Інтернет відповідач з позивачкою не укладав. Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до типового договору про надання послуг електрозвязку від 25.03.2005 року, позивачка користується послугами електрозвязку та має телефон № 40-82-38 (а с. 22-27). У період з 01.09.2009 року по 30.09.2009 року з телефонного номеру позивачки 40-82-38 здійснювались телефонні зв'язки з операторами країн Естонії та Австрії вартістю 502 грн. 36 коп. Це підтверджується рахунками за телекомунікаційні послуги та деталізацією нарахувань за міжміські та міжнародні розмови (а с. 7,8, 36-40). Будь-яких доказів на спростування вищевказаних фактів позивачка суду не надала. Також позивачка не надала суду жодного належного, достатнього та допустимого доказу про існування між сторонами додаткової угоди "Відкритий доступ", яка б відповідала ст. 202 ЦК України щодо поняття та виду цієї угоди, а також ст. 203 ЦК України щодо загальних вимог, необхідних для її чинності. Наданий позивачкою звіт про споживання послуги "Відкритий доступ" протягом 01.09 - 15.09.2009 року (а.с. 29) не вказує на укладання між сторонами згаданої додаткової угоди та не спростовує тривалість і вартість міжнародних розмов зазначених у рахунках та деталізації нарахувань за вказаний період. З огляду на викладене доводи позивачки є голослівними та безпідставними, оскільки остання не довела в суді факт укладення сторонами оспорюваної угоди, а також факт зайвої сплати на користь відповідача 253 грн. 70 коп. за міжнародний звязок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

В провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ПАТ "Миколаївобленерго" про захист прав споживача. Рішенням Єланецького районного суду 13.03.2014 року в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ "Миколаївобленерго" про захист прав споживача відмовлено. 28.10.2014 року до суду надійшла заява ПАТ "Миколаївобленерго" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, пов'язаних з проведенням судової електрично-технічної експертизи по вищевказаній цивільній справі. В судовому засіданні представники позивача просили відмовити в задоволенні вищезазначеної заяви. В судовому засіданні представники відповідача просили заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 476/91/13-ц про розподіл судових витрат, пов'язаних з проведенням судової електрично-технічної експертизи. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а тому слід ухвалити додаткове рішення про розподіл вказаних витрат. Рішенням Єланецького районного суду 13.03.2014 року по цивільній справі № 47691/13-ц в задоволенні позовної заяви [PERSON] до ПАТ "Миколаївобленерго" про захист прав споживача відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ухвалою Єланецького районного суду від 14.06.2013 року по вищевказаній цивільній справі за клопотанням представників відповідача призначено судову електрично-технічну експертизу. Відповідачем було сплачено витрати за проведення вказаної експертизи в сумі 2352,00 грн. (а.п.2). При ухваленні судом рішення по справі не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Оскільки судом в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, суду необхідно стягнути з нього на користь ПАТ "Миколаївобленерго" витрати понесені останнім на проведення судової електрично-технічної експертизи в сумі 2352,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" про визнання неправомірними дій щодо звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, моральної шкоди. Рішенням суду від 16.04.2014 року позовні вимоги позивача задоволено частково, поновлено [PERSON] на посаді, стягнено з ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення суду набрало законної сили. Ухвалою суду від 17.11.2014 року було частково задоволено заяву [PERSON] до ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Стягнуто з ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки поновлення на роботі з 16.04.2014 року по 30.06.2014 року у розмірі 2847,33 грн. До суду надійшла заява ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі, в якій заявник просить вирішити питання про стягнення з заробітної плати податків та зборів, які підлягають стягненню, відповідно до Податкового кодексу України. Дослідивши заяву ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" про ухвалення додаткового рішення та додані до неї матеріали, вивчивши матеріали цивільної справи №335/1000/14-ц, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Згідно із ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в резолютивній частині ухвали по цивільній справі №335/1000/14-ц від 17.11.2014 року про стягнення з ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки поновлення на роботі, не було зазначено що вказана сума зазначена без урахування утримання податків та інших обов'язкових платежів. При вищевикладеному,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж", треті особи: [PERSON], Міністерство освіти і науки України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням суду від 16.07.2014 року позовні вимоги позивача задоволено частково, поновлено [PERSON] на посаді, стягнено з ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за вирахуванням податку на прибуток та інших обов'язкових платежів. Рішення суду набрало законної сили. Ухвалою суду від 17.11.2014 року було частково задоволено заяву [PERSON] до ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Стягнуто з ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки поновлення на роботі з 16.07.2014 року по 14.09.2014 року у розмірі 2901,78 грн. До суду надійшла заява ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі, в якій заявник просить вирішити питання про стягнення з заробітної плати податків та зборів, які підлягають стягненню, відповідно до Податкового кодексу України. Дослідивши заяву ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" про ухвалення додаткового рішення та додані до неї матеріали, вивчивши матеріали цивільної справи №335/932/14-ц, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Згідно із ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в резолютивній частині ухвали по цивільній справі №335/932/14-ц від 17.11.2014 року про стягнення з ДВНЗ „Запорізький будівельний коледж" на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки поновлення на роботі, не було зазначено що вказана сума зазначена без урахування утримання податків та інших обов'язкових платежів. При вищевикладеному,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

24.09.2018 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилалися на те, що відповідач звернувся до позивача з заявою від 04.09.2013 року на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується тарифами банку, відповідач підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.1.1.3.2.3 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов'язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору №б/н від 04.09.2013 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 29.08.2018 року в сумі 14951,50 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 5450,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2115,98 грн., заборгованість за пенею в сумі 6196,95 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 688,17 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 04.09.2013 року станом на 29.08.2018 року в сумі 14951,50 грн. та судові витрати в сумі 1762 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту станом на 01.04.2015 року та розрахунок заборгованості по кредиту станом на 29.08.2018 року, витяг з тарифів обслуговування кредитних карток "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 04.09.2013 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк", прохав справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. 12.10.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 03.12.2018 року. Відповідач відзив на позов не надав. 03.12.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено на 14.01.2019 року. 14.01.2019 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документу, мотивуючи заяву тим, що він не може розпорядитися належною йому земельною ділянкою в зв"язку з тим, що в Державному акті на право власності на неї невірно записано його ім"я а саме "[PERSON]" замість "[PERSON]". Прохає суд постановити рішення яким встановити факт належності йому [PERSON] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 148341 від 25.06.2009 року виданого Лубенським районним відділом земельних ресурсів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВАО № 554406 посвідченого державним нотаріусом Другої Лубенської ДНК Ярмак Н.О. від 15 вересня 2003 року , зареєстрованого в реєстрі за № 2251 на [PERSON], що є власником земельної ділянки площею 4, 20 га. на території Ісковецької сільської ради Лубенського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги заявника [PERSON] підтримала повністю, прохаючи їх задовольнити. Зацікавлені особа в судове засідання не з"явилися, згідно листів прохають справу слухати у відсутність їх представників, заявлені вимоги визнали не заперечують проти їх задоволення. Дослідивши обставини справи, докази, заслухавши представника заявника , суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено, що заявнику [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 15.09.2003 року належить спадкове майно , що залишилося після смерті його матері [PERSON] та складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Ісковецької сільської ради Лубенського району Полтавської області загальною площею 4, 2 га. передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні заявника до Лубенського районного відділу земельних ресурсів отримав Державного акту про право приватної власності на землю серії ПЛ № 148341 від 25 червня 2009 року, в якому його прізвище було зазначено [PERSON]. Те що, Державний акт серії ПЛ № 148341 від 25.06.2009 року на [PERSON] належить заявнику [PERSON], підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.09.2003 року серія ВАО № 554406 (а.с.6). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 148341 від 25 червня 2009 року на ім"я [PERSON], який проживає в [ADDRESS] (а.с.7). Згідно паспорта заявник значиться [PERSON], [INFO] Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] - державного акту серії ПЛ № 148341 від 25 червня 2009 року виданого на ім"я [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

09.10.2014 року до суду звернувся Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ з позовом до [PERSON] про відшкодування до Державного бюджету витрат, пов'язаних з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. В позові позивач посилався на те, що навчальний заклад відповідно до умов договору про підготовку фахівців № 1301 від 01.09.2011 року здійснив підготовку за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "Спеціаліст" за спеціальністю "Правознавство", після закінчення навчання з 26.06.2012 року відповідач призначений на посаду слідчого СВ Жовтневого РВ Запорізького МУ, однак останній звільнився з посади за власним бажанням 12.06.2014 року до закінчення трирічного терміну перебування на службі, передбаченого договором, посилаючись на умови договору та ст.18 Закону України "Про міліцію" прохають стягнути з відповідача витрати, пов'язані з навчанням в сумі 7181,47 грн., та судовий збір в сумі 243,60 грн. 11.11.2014 року до суду звернувся представник позивача Плахотня Н.Ю. з заявою про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача Плахотня Н.Ю., належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надада. Суд,

Outcome: approved