Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Кредитна спілка «Кредит-Союз» звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що між спілкою та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № Че-0496 від 05.11.2014 року про надання кредиту в розмірі 50000 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до п.4.3. Договору плата за користування кредитом становить 42% річних від суми залишку кредиту. 05.11.2014 року були укладені договори поруки № Че-0496-П між кредитною спілкою та [PERSON], а також між кредитною спілкою та ПП «Телерадіокомпанія «ТАК» в особі директора [PERSON], в забезпечення виконання зобов"язань позичальника [PERSON] по договору кредиту. В зв'язку з порушенням позичальником умов кредитування виникла заборгованість за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 97522,26 грн. в тому числі: тіло кредиту- 39481,18 грн., проценти за користування кредитом - 14446,87 грн., додаткові проценти у зв'язку з простроченням кредитних зобов'язань - 26498,86 грн., сума інфляційних збитків за час прострочення - 17095,35 грн., судові витрати. В судовому засіданні представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В ході розгляду справи відповідач [PERSON], який згідно доручення представляв інтереси [PERSON], вказував, що погіршення фінансового стану призвело до утворення заборгованості. Заслухавши учансиків процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону України "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . З матеріалів справи видно, що між КС «Кредит-Союз» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № Че-0496 від 05.11.2014 року про надання кредиту в розмірі 50000 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до п.4.3. Договору плата за користування кредитом становить 42% річних від суми залишку кредиту. Відповідно до п.4.4 кредитного договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення планового платежу) повністю або частково з першого дня прострочення, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком та застосовується процентна ставка в розмірі 90% річних. Згідно з п.8.1. крединого договору строк дії договору 12 місяців. п.8.2. у випадку наявності непогашеного залишку кредиту після закінчення строку, умови договору щодо нарахування процентів за користуваня кредитомі обов"язку їх сплати продовжують діяти до фактичного погашеня процентів і кредиту. 05.11.2014 року був укладений договір поруки № Че-0496-П між спілкою та [PERSON], які поручилась за виконання зобов"язання [PERSON] по договору кредиту, Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Строк припинення поруки сторонами узгоджено тривалістю 8 років з дня укладання договору ( п.п. 3.2, 4.1 договору поруки. [PERSON] був прийнятий у члени кредитної спілки та отримав кредит, що відповідачем не заперечувалось та підтверджено заявами про видачу кредиту, заявою - анкетою на отримання кредиту, видатковими касовими ордерами від 05.11.2014 року, 18.12.2014 року. Відповідно до довідки № 320 від 15.06.2016р. Кредитною спілкою «Кредит-Союз» був наданий позичальнику кредит за рахунок власного капіталу Згідно з Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу самої кредитної установи, внесків членів кредитної спілки, не потребує отримання ліцензії. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість за кредитним договором станом на 28.03.2016 року, відповідно до розрахунку позивача, який відповідачі не оспорювали, у сумі 97522,26 грн., з яких 39481,18 грн.- заборгованість по тілу кредиту, процентів за користування кредитом - 14446,87 грн., донарахованих процентів - 26498,86 грн., сума інфляції за час прострочення - 17095,35 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113 цс 14, предметом якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, частковим погашенням позичальником підтверджено, що останній в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі. У заяві-анкеті на отримання кредиту від 05.11.2014р. позичальником підтверджено про письмове повідомлення йому про кредитні умови, орієнтовну вартість кредиту. Під час укладення договору кредиту, договору поруки в забезпечення кредитних зобов'язань відповідачі заперечень щодо їх змісту не мали. Такі умови укладених між сторонами договорів були погоджені у встановленому законом порядку та сторони проти них не заперечували. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. При укладенні зазанчених правочинів не існувало ніяких умов, які б примусили відповідачів прийняти їх умови на вкрай невигідних для себе умовах. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору та договору поруки, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Відповідно до ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідачів в рівних частках підлягають понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1462,85 грн.

Outcome: approved