Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся із зазначеним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово уточнював заявами від 13.01.2012 року а.с.78,т.1, від 17.01.2012 року, а.с.85,т.1, від 9.02.2013 року, а.с.90, т.1, та від 20.12.2012 року а.с.163, т.1. В кінцевій редакції позову - а.с. 163 т. 1 було виділено в окреме провадження вимогу про визнання за позивачем прав власності на спадкове майно ухвалою суду від 27 лютого 2013 року. Дане судове рішення, як свідчать матеріали судової справи не оскаржувалось і є чинним. Судовому розгляду підлягали, враховуючи зазначені заяви та процесуальні рішення, лише вимоги про поділ спадкового майна а.с. 163 т.1. В ході розгляду справи - [INFO] [PERSON] помер (а.с.121 т.1). Заяви про вступ у спадщину майна останнього, відповідно до наданої спадкової справи, подали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Сини позивача - [PERSON] та [PERSON], вступили у справу як правонаступники позивача. В судовому засіданні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], щодо задоволення позову заперечувала та просила суд ухвалити відповідне судове рішення. Зустрічний позов [PERSON] (а.с.39,т.1), ухвалою суду від 3 вересня 2014 року, було залишено без розгляду. Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував надані ними документи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 червня 2008 року (справа № 2 - 237/08) за [PERSON] було визнано право власності на: 1/3 частку від 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]; 0,08 га земельної ділянки розташованої в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області; 1/3 частину вартості автомобіля марки "ВАЗ 21063" реєстраційний номер "[NUMBER]", що складає 4 тисячі гривень; 1/3 частину компенсацій грошових вкладів у філії Корольовського відділення Ощадбанку України (а.с.7,8 т.1). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2010 року (справа № 2 - 1703/10) за [PERSON] визнано право власності на: 1/6 житлового будинку [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,08 га в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області; 1/3 частину автомобіля марки "ВАЗ 21063" реєстраційний номер "[NUMBER]", що складає 4 тисячі гривень та 1/3 частину грошових вкладів у філії Корольовського відділення Ощадбанку України (а.с.9,10 т.1). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2010 року (справа № 2 - 140/10) [PERSON] виділено з житлового будинку [ADDRESS] певні приміщення, відповідно до її успадкованої частини (а.с.11 т.1). Нотаріус третьої Житомирської державної нотаріальної контори листом від 8 квітня 2011 року повідомив [PERSON], про те, що йому необхідно звернутись до суду із заявою про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна та виділити її внатурі адже ним було подано копії правовстановлюючих документів на спадкове майно чим порушені ідеальні частки спадкового майна (а.с.12 т.1). [PERSON] [INFO] був сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.17 т.1). [PERSON], за життя, зробив заповіт, яким все своє майно заповів в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.18 т.1). [PERSON] помер у віці 81 року [INFO] в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області (а.с.19 т.1). Останньому за життя належала 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] (а.с.20 т.1) та земельна ділянка площею 0,24 га в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області (а.с.230 т.1). Зареєстрованими власниками будинку [ADDRESS], станом на 5 лютого 2014 року є наступні особи [PERSON] в 1/6 частині; [PERSON] в 1/6 частині; [PERSON] в 1/6 частині; [PERSON] в 2/6 частинах та [PERSON] в 1/6 частині (а.с.140 т.2). Проаналізував зазначені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову - виділення спадкового майна, виходячи з наступного. ЦК України 2003 року визначено певний порядок набуття прав власності, зокрема на об'єкти нерухомого майна. За таким порядком, що кореспондується між собою книгою шостою ЦК України, розділом ІІ загальних положень про договір книги п'ятої ЦК України та глави 24 книги третьої ЦК України - майно, отримане у спадщину, має бути набутим та зареєстрованим у встановленому законом порядку. Лише після цього можна стверджувати про нового власника, якому і переходить усі складові власності в тому числі і щодо його виділення внатурі. Позивачами за направленим позовом не було надано суду доказів, які б стверджували про їх права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна, що, в свою чергу, позбавляє можливості вирішувати питання щодо виділу майна. За таких обставин, суд вважає, підстав для задоволення позову не має. Суд наголошує і на тому, що нормами ЦПК України визначено змагальність сторін щодо надання доказів суду, доведення їх належності, допустимості та доведення перед судом їх переконливості (ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд лише сприяє сторонам у реалізації їх прав у порядку та спосіб визначений законом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed