Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

15 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Кіровського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у квітні 2008 року між позивачем та ПАТ "Ерсте Банк" було укладено кредитний договір, який був забезпечений заставою (автомобіль). Восени 2013 року позивачу стало відомо, що відповідач за зобов'язаннями позивача перед ПАТ «УкрСиббанк», які виникли після укладення між позивачем та ПАТ "Ерсте Банк" кредитного договору, незаконно наклав на вказаний предмет застави арешт. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про зняття арешту, накладеного відповідачем на автомобіль марки "Mitsubishi", реєстраційний № [NUMBER] (а.с.а.с. 2 - 4). У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача до суду повторно не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Представники третіх осіб до суду також не з'явилися, були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2008 р. між позивачем та ПАТ "Ерсте Банк" було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/3729/5/14473, за яким позивач отримав кредит у сумі 24 000,00 доларів США (а.с.а.с. 10 - 14). Того ж дня між позивачем та ПАТ "Ерсте Банк" на забезпечення кредитного договору було укладено договір застави № 014/3729/5/14473/1, предметом якого став придбаний на кредитні кошти автомобіль марки "Mitsubishi Lancer", 2008 року випуску, реєстраційний № [NUMBER]. 25 квітня 2008 року запис про обтяження прав позивача на придбаний автомобіль було внесено державним реєстратором до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (запис № 7102463). 14 грудня 2011 року відповідачем у рамках виконавчого провадження № 30374754 з виконання виконавчого листа № 2-302/11, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 07.11.2011 р., було ухвалено постанову про накладення на все належне позивачеві майно арешту у межах 212 215,19 грн. (а.с. 15). Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Закону України від 18.11.2003 р. № 1255-ІV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі - Закон № 1255-ІV) якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Судом було встановлено, що обтяження предмету застави у вигляді автомобіля позивача було зареєстровано за заявою ПАТ "Ерсте Банк" у встановленому законом порядку, отже таке обтяження має вищий пріоритет над арештом, накладеним відповідачем. Відтак, оскільки на час накладення на спірне майно арешту у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був чинний запис про обтяження цього майна ПАТ "Ерсте Банк", відповідач не мав підстав для накладення арешту на предмет застави. Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Outcome: approved