Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

07 червня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень наданих 04 серпня 2020 року, просили: -Виділити [PERSON] та [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна ( з присвоєнням окремої поштової адреси та реєстрового номера) на праві спільної часткової власності 2/25 + 4/25 частини житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] до складу якого входять: частина загальною площею 45, 1 кв.м. житлового будинку літ. А-1 , у складі приміщень ( виділено зеленим кольором у додатку № 2 до висновку експерта № 19 за результатами будівельно - технічного дослідження від 25.03. 2019 року): передпокій №1-3 площею 7, 2 кв.м.; кімната № 1-5 площею 17, 6 кв.м.; сіни № 1 площею 5, 9 кв.м., сіни №11 площею 5, 9 кв.м.; кухня № III площею 5, 1 кв.м.; ванна № IV площею 3, 4 кв.м; Огорожа № 1. Після виділу частки співвласників у праві спільної часткової власності складають : [PERSON] - 1/3, [PERSON] -2/3. -Виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність (з присвоєнням окремої поштової адреси та реєстрового номера) 374/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,1000 га розташованої за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310137000:15:015: 0397 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (виділено зеленим кольором у додатку № 3 до висновку, експертного земельно - технічного дослідження М 84 від 05.11.2018 року; виділено зеленим кольором у додатку № 1 до висновку додаткового експертного земельно - технічного дослідження № 14 від 05.02.2020 року ). Після виділу частки співвласників у праві спільної часткової власності складають: [PERSON] - 1/3; [PERSON] - 2/3 ( відповідно до частки кожного у спільній частковій власності на житловий будинок). -Виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність ( з присвоєнням окремої поштової адреси та реєстрового номера) 91/231 часток земельної ділянки загальною площею 0, 0231 га розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310137000:15:015: 0410 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва( виділено зеленим кольором у додатку № 3 до висновку експертного земельно - технічного дослідження № 84 від 05.11.2018 року; виділено зеленим кольором у додатку № 1 до висновку додаткового експертного земельно - технічного дослідження № 14 від 05.02.2020 року). Після виділу частки співвласників у праві спільної часткової власності складають : [PERSON] - 1/3 ; [PERSON] - 2/3 (відповідно до частки кожного у спільній частковій власності на житловий будинок). Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] , є власником 4/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності [NUMBER]. [PERSON] є власником 2/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] . Іншими власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку експертного будівельно - технічного дослідження №19 від 25 березня 2019 року встановлено технічну можливість виділити в окремий об`єкт нерухомого майна 2/25 + 4/25 частини житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] . Після виділу частки співвласників складатимуть: [PERSON] - 1/3; [PERSON] - 2/3. Ця частина домоволодіння є планувально ізольованою частиною, яка має окремий вхід зі сторони провулку Дачного, частина житлового будинку має необхідну сукупність житлових та допоміжних приміщень, котрі відповідають будівельно - технічним вимогам для окремого проживання. Також позивачам та відповідачам на праві спільної сумісної власності належать дві земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,1000 га розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310137000:15:015:0397, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №796761; земельна ділянка площею 0,0231 га розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310137000:15:015:0410, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №951868. Відповідно до висновків, що містяться у висновку експертного земельно - технічного дослідження № 84 від 05.11.2018 року, розміри часток співвласників дорівнюють розміру часток за фактичним користуванням і складають: 1) у земельній ділянці площею 0, 1000 га: [PERSON] та [PERSON] - 449/1000; [PERSON] та [PERSON] - 374/1000; [PERSON] - 177/1000, 2) у земельній ділянці 0,0231 га; [PERSON] та [PERSON] - 140/231; [PERSON] та [PERSON] - 91/231. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельних ділянок в добровільному порядку, позивачі звернулись до суду за захистом своїх майнових прав. Ухвалою від 09 липня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 04 серпня 2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав не заперечував проти його задоволення. Позивач [PERSON] направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити ( а.с.145). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяви про визнання позову та не заперечували проти винесення рішення по суті (а.с.141, 143). Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так судом встановлено, що [PERSON] є власником 4/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого управлінням житлово - комунального господарства 02.03.2010 року, зареєстрованого у БТІ м.Полтави 05.03.2010 р. у реєстрову книгу № 17 за реєстровим № 26 (а.с.38). [PERSON] є власником 2/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого управлінням житлово - комунального господарства 02.03.2010 року, зареєстрованого у БТІ м. Полтави 05.03.2010 р. у реєстрову книгу № 17 за реєстровим № 26 (а.с.37). [PERSON] є власником 7/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого управлінням житлово - комунального господарства 07.12.2009 року, зареєстрованого 05.03.2010р.; [PERSON] є власником 7/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого управлінням житлово - комунального господарства 07.12.2009 року зареєстрованого 16.12.2009 р.; [PERSON] є власником 5/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого управлінням житлово - комунального господарства 14.04.2010 року, зареєстрованого 21.04.2010 р., що вбачається із копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №150423389 від 20.12.2018 року (а.с.43). Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Відповідно до наданого висновку експертного будівельно - технічного дослідження №19 від 25 березня 2019 року судового експерта Федорова Д.Ф. встановлено технічну можливість виділити в окремий об`єкт нерухомого майна 2/25 + 4/25 частини житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] . Після виділу частки співвласників складатимуть: [PERSON] - 1/3; [PERSON] - 2/3 (а.с.21-29). Разом із тим, суду не надано належних і допустимих доказів, що виділі позивачам частини будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, кожному із відповідачів може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Крім того, такий виділ змінює частки співвласників, а тому позовні вимоги в частині виділу в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частини житлового будинку задоволенню не підлягають. Як вбачається із копії державного акту серія ЯМ №796761 та додатку до нього, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310137000:15:015:0397, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.39, 40). Також із копії державного акту серія ЯМ №951868 та додатку до нього, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0231 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310137000:15:015: 0410, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва (а.с. 41, 42). Відповідно до вищевказаних документів, частки співвласників у спільній сумісній власності на земельні ділянки не виділені. До уточнених позовних вимог позивачі надали висновок № 14 від 05 лютого 2020 року судового експерта Федорова Д.Ф., що виготовлений а замовлення відповідача [PERSON] (а.с.148-153). Згідно даного висновку, на кресленнях додатку №1 та у дослідницькій частині експерт наводить можливий варіант №2 розподілу земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310137000:15:015:0397, та площею 0,0231 га, кадастровий номер 5310137000:15:015:0410 за адресою: [ADDRESS] , який встановлений відповідно до будівельно-технічних і методичних вимог, наближений до фактичного користування. Розміри часток співвласників за даним варіантом дорівнюють розміру часток за фактичним користуванням і складають: -у земельній ділянці площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5310137000:15:015:0397: [PERSON] та [PERSON] - 449/1000, [PERSON] та [PERSON] - 374/1000, [PERSON] - 177/10 00; -у земельній ділянці 0,0231 га для ведення садівництва, кадастровий номер 5310137030:15:015:0410: [PERSON] та [PERSON] -140/231; [PERSON] та [PERSON] - 91/231. Так, відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У свою чергу, звертаючись до суду з даним позовом, позивачі не надали суду належних та допустимих доказів, що частки у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки визначені, що є умовою виділення у спільну часткову власність та окремий об"єкт нерухомості. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed