Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач - [PERSON], навчався з 01.09.86 по 15.07.88 в середньому професійно-технічному училищі № 27 (СПТУ № 27) - правонаступником якого є Державний професійно-технічний навчальний заклад "Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу" (надалі ДПТНЗ) за спеціальністю машиніста екскаватора (а.с. 9). 25.09.1986 під час учбових занять, при виконанні ремонту автомобіля в спортивно-технічній секції автотранспорту профтехосвіти на території СПТУ № 27 позивач отримав травму очей та обличчя, про що свідчить акт форми Н - 1 за № 1 від 27.09.1986 (а.с. 6-7). Позивач визнаний інвалідом першої групи по зору та йому встановлено 100 % втрати професійної працездатності з 15.02.99 безстроково, про що свідчать довідки офтальмологічної МСЕК сер. ВТЕ-31 № 063927 від 09.03.99 (а.с. 8). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.11.2009 з ДПТНЗ, як правонаступника СПТУ № 27, стягнуті грошові суми на відшкодування втраченого заробітку у розмірі по 1786 грн. 82 коп. на місяць, починаючи з 01.11.09 (а.с. 9). Станом на день подання позовної заяви сума виплат на відшкодування шкоди становить по 1786 грн. 82 коп. на місяць, про що свідчать довідки відповідача від 06.05.2014 № 442 та від 24.11.2017№ 655 (а.с. 11, 12). Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.07.94 N 7 "Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму ВС України від 27.03.92 N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" у випадках, передбачених ст. ст. 457, 461 ЦК України, при підвищенні в період виплати відшкодування шкоди мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством, а також у випадках, передбачених ст. ст. 457, 461 ЦК розмір відшкодування шкоди підлягає відповідному перерахунку. Згідно з п. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної зарплати відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту рішення Саксаганського районного суду від 23.11.2009, а також зі змісту вищевказаного, суд вважає, що з 01.12.16 на користь позивача [PERSON] належать суми у розмірі по 3589 грн. 91 коп. на місяць на відшкодування втраченого заробітку. Суд вважає, що позивач має право на стягнення недонарахованих йому сум з ДПТНЗ за період з 01.01.2010 до 30.11.2016. Перевіривши правильність проведення позивачем розрахунку щомісячних сум, належних позивачеві на відшкодування втраченого заробітку після кожного підвищення мінімальної заробітної плати, сумарного розміру грошових сум недоплачених позивачеві за період з 01.01.10 по 30.11.16, суд погоджується з позивачем та його представником, що за період з 01.01.10 по 30.11.16 відповідач повинен був виплатити позивачеві 213266 грн. 13 коп., як: 1959,93 х 3 (міс.) + 1999,13 х 3 (міс.) + 2009,13х 3 (міс.) + 2049,31 х 2 (міс.) + 2090,3 х 1(міс.) + +2132,11 х 3 (міс.) + 2174,75 х 6 (міс.) + 2239,99 х 2 (міс.) + 2284,79 х 1 (міс.) + 2444,73 х 3(міс.) + +2493,62 х 3 (міс.) + 2518,56 х 3(міс.) + 2543,75 х 2 (міс.) + 2569,19 х 1 (міс.)+ 2594,88 х 11(міс.) + +2750,57 х 21(міс.) + 3108,14 х 8(міс.) + 3263,55 х 7(міс.) = 213266,13 (грн.). Фактично за період з 01.01.2010 до 30.11.2016 відповідач на користь [PERSON] сплатив грошову суму у розмірі 148306 грн. 06 коп., як: 1786,82 х 83 (міс.) = 148306,06 (грн.). Недоплата за період з 01.01.10 по 30.11.16 становить 64960 грн. 07 коп., з розрахунку: 213266,13 148306,06 = 64960,07 (грн.). З 01.12.2016 на користь [PERSON] від відповідача на відшкодування втраченого заробітку належать суми у розмірі по 3589 грн. 91 коп. на місяць. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного професійно - технічного навчального закладу Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу(далі за текстом ДПТНЗ) та просить: стягувати з відповідача на свою користь по 1200 грн. на місяць у рахунок постійного стороннього догляду за потерпілим та на побутове обслуговування потерпілого починаючи з 01.12.2016, а також просить: стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 38055 грн. у рахунок не нарахованих і не виплачених сум на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого за період з 01.01.2010 до 30.11.2016 без стягнення податку з фізичної особи. Відповідно до п.п. б), в) п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" якщо в потерпілого у зв'язку з ушкодженням здоров'я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком судово-медичної експертизи, вони підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 455 ЦК України. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що: розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду (який при ушкодженні здоров'я визначається СМЕ і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів I групи висновок МСЕК чи СМЕ про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Якщо потерпілий потребує допомоги кількох видів, йому відшкодовуються витрати на кожен із них незалежно від того, ким вона здійснюється. Таким чином, [PERSON] має право на отримання грошових сум на постійний сторонній догляд, розмір якого повинен дорівнювати (на місяць) половини розміру мінімальної зарплати, установленої на день виплати та на побутове обслуговування, розмір якого повинен дорівнювати (на місяць) чверті розміру мінімальної зарплати, встановленої на день виплати, а всього на місяць - три чверті або 0,75 від розміру мінімальної зарплати, встановленої на день виплати. Виходячи зі змісту рішення Саксаганського районного суду від 23.11.2009 по справі № 2-2576/09 (а.с. 10), а також зі змісту вищевказаного, суд вважає, що з 01.12.16 на користь позивачки [PERSON] належать суми у розмірі по 1200 грн. на місяць на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого [PERSON] Суд вважає, що позивачка має право на стягнення недонарахованих їй сум з ДПТНЗ за період з 01.01.2010 до 30.11.2016. Перевіривши правильність проведення позивачкою розрахунку щомісячних сум, належних позивачці на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування потерпілого [PERSON] після кожного підвищення мінімальної заробітної плати, сумарного розміру грошових сум недоплачених позивачці за період з 01.01.10 по 30.11.16, суд погоджується з позивачкою та її представником, що за період з 01.01.10 по 30.11.16 відповідач повинен був виплатити позивачці 84369 грн., як: 651,75 х 3 (міс.) + 663 х 3 (міс.) + 666 х 3 (міс.) + 680,25 х 2 (міс.) + 691,5 х 1 (міс.) + 705,75 х 3 (міс.) + 720 х 6 (міс.) + 738,75 х 2 (міс.) + 753 х 1 (міс.) + 804,75 х 3 (міс.) + 820,5 х 3 (міс.) + 826,5 х 3 (міс.) + 838,5 х 2 (міс.) + 850,5 х 1 (міс.) + 860,25 х 11 (міс.) + +913,5 х 21 (міс.) + 1033,5 х 8 (міс.)+ + 1087,5 х 7 (міс.) = 84369 грн. Фактично за термін з 01.01.10 до 30.11.16 відповідачем на користь [PERSON] виплачена сума в розмірі 46314 грн. з розрахунку: 558 х 83 (міс.). Недоплата за період з 01.01.10 по 30.11.16 складає 38055 грн., з розрахунку: 84369 46314=38055. З 01.12.2016 [PERSON] від відповідача на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування потерпілого належать суми у розмірі по 1200 грн. на місяць. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачі на підтвердження своїх позовних вимог надали належні, допустимі та достовірні докази, які приймаються судом, та оцінюються як достатні та в своїй сукупності повністю доводять їх доводи, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved