Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

В провадженні Рахівського районного суду перебувала цивільна справа за позовом прокурора Рахівського району в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON], орагну опіки та піклування Рахівської РДА, третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Рішенням суду від 23 жовтня 2015 року, позовні вимоги прокурора Рахівського району задоволені частково, відібрано від [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав строком на один рік, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, стягнуто з [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 487 гривень 20 копійок судового збору. Заступником прокурора Рахівського району Кабаль Л. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яким допустити негайне виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.10.2015 року в частині відібрання від [PERSON] малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник прокуратури Рахівського району, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення в судове засідання не з"явився. Однак в силу ч. 3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду судом питання про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні доводи заяви не визнав. Пояснив, що з матеріалів справи та винесеного судового рішення вбачається, що на час зверненняпрокурора до суду із позовом про позбавлення матері дітей батьківських прав та стягнення аліментів, який було змінено в ході розгляду справи на відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, малолітні діти вже проживали та проживають на даний час із громадянкою [PERSON], яка по даній справі являється третьою особою без самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, спір про відібрання дітей та повернення їх тому, з ким вони проживали, на час розгляду справи в суді не існував, його не існує і на даний час, у зв"язхку з чим дана заява є необгрунтовваною та безпідставною з причин відсутності об"єктивних обставин та суб"єктивного права, порушення якого потребує судовго захисту. У зв"язку з чим просить відмовити у задоволення заяви заступника прокурора Рахівського району про ухвалення додаткового рішення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що діти проживають з нею. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення", ухвалене рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, обов'язково мати вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини і викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з тексту рішення Рахівського районного суду від 23 жовтня 2015 року, судом вирішено відібрати від [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] Закарпатської обалсті малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав строком на один рік. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Як встановлено в ході розгляду справи малолітні діти [PERSON], Михайлівна, [INFO], [PERSON], [INFO] вже фактично проживали та проживають по даний час із тіткою [PERSON], якою здійснюються дії по вирішенню питання про призначення її опікуном над дітьми та чому має передувати питання відібрання дітей від матері. Отже, відсутні обставини для застосування судом ст.367 ЦПК України. Таким чином, за даних обставин, суд вважає що слід у відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: dismissed