Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Неліпинської сільської ради про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області по справі № 306/2023/18 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, які відповідач сплачує не регулярно та із запізненням. Зазначає, що відповідач не виконує своїх обов"язків щодо піклування про фізичний та духовний розвиток дитини , не відвідує дитину, не піклується про нього, не забезпечує необхідними речами та не спілкується з дитиною. Відповідач не виявляє бажання виконувати батьківські обов"язки, покладені на нього законом, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків та свідомо нехтує ними. Вихованням та утриманням дитини займається позивач. Так як відповідач не виконує обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не піклується про його життя та здоров`я, не дбає про фізичний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2021 року справу № 306/583/21 (провадження № 2/306/437/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 14). 19 квітня 2021 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху (а.с. 17) 29 квітня 2021 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі (а.с.25). В судовому засіданні адвокат позивача та позивач позов підтримали повністю та пояснили, що відповідач жодним чином не бере участі у вихованні та утриманні дитини, просять позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив, просить не позбавляти його батьківських прав відносно сина та підтвердив, що в зв"язку з тим, що розлучився з дружиною та не спілкується з нею, вона настроює сина проти нього. Представник Служби в справах дітей Неліпинської сільської ради в судовому засіданні пояснила, що на засіданні комісії було прийнято висновок не позбавляти батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні був допитаний малолітній [PERSON] , який пояснив, що батько з ними не проживає. Він з татом не спілкується та не підтримує жодних стосунків і бажає, щоб був позбавлений батьківських прав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 березня 2007 року виданого виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області батьком дитини [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , матір"ю - [PERSON] (а.с. 9). Згідно заочного рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2014 року, яке набуло законної сили 11 березня 2014 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] 24 жовтня 2005 року виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №26 розірвано (а.с. 5). Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто з 27.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6) Розрахунком заборгованості по аліментах стверджується, що станом на 01 березня 2021 року заборгованість [PERSON] складає 35116,00 гривень (а.с. 19). Відповідачем долучено до матеріалів справи квитанції про оплату аліментів в розмірі 6500,00 гривень за період з березня по серпень 2021 року (а.с. 38-43). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав за № 40 від 24 червня 2021 року складеного та затвердженого рішенням виконавчого комітету Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за №40 від 24 червня 2021 року [PERSON] , 1983 року народження відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] вважають, що позбавляти батька батьківських прав є недоцільним, оскільки батько дитини не бажає , щоб його позбавляли батьківських прав, колишня дружина дає сину настанови проти нього, та він не бажає спілкуватись з батьком (а.с. 31.32). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідач не приймає участь у вихованні, навчанні та розвитку, не відвідує сина, не цікавиться про стан його здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не виявляє бажання виконувати батьківські обов"язки, покладені на нього законом, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків та свідомо нехтує ними, однак в судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки мати не докладає зусиль, щоб син спілкувався з батьком. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до нього батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В даній постанові суд касаційної інстанції підкреслив наступне, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим необхідно відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed