Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що прокуратурою району встановлено, що Рівненським районним судом у відповідності до ст.49 КК України, на підставі ст. 284, 285, 288 КПК України, 19.05.2015 винесено ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Судом встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді Кустинського сільського голови Рівненського району Рівненської області, умисно, діючи в інтересах [PERSON], шляхом підписання та посвідчення гербовою печаткою, склав та видав [PERSON] завідомо неправдивий офіційний документ, а саме виписку з рішення сесії Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 186 від 25.01.2008 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2752 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в [ADDRESS]. Після чого, вказану виписку з рішення [PERSON] було надано до ПП «Геопростір» із заявою та іншими документами для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку. В подальшому, 23.12.2008 на підставі виданого [PERSON] завідомо неправдивого офіційного документу, а саме виписки з рішення сесії Кустинської сільської ради № 186 від 25.01.2008 [PERSON] було видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, площею 0,2752 га в [ADDRESS]. За таких умов [PERSON] незаконно набула право власності на дане майно. Тому позивач просить суд постановити рішення, яким: визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] від 23.12.2008 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2752 га в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER]; скасувати державну реєстрацію державного акту серії [NUMBER] від 23.12.2008 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2752 га в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER]; витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку, площею 0,2752 га в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER] та повернути її у комунальну власність в особі Кустинської сільської ради Рівненського району. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Представник Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області позов підтримала та визнала, що земельна ділянка перейшла у приватну власність [PERSON] з порушенням встановленого порядку. Поряд з тим сільська рада не заперечує передати безоплатно у приватну власність [PERSON] цю ж саму земельну ділянку, прийнявши відповідне рішення у визначеному законом порядку. Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що на час передачі їй у власність земельної ділянки вона була впевнена в тому, що сільська рада діяла правомірно. Але зважаючи на даний час очевидно, що позов слід задоволити. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 121 Конституції України функцію представництва інтересів громадян і держави в суді у випадках, передбачених законом, покладено на систему органів прокуратури України. Згідно із ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Статтею 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими Законами. Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Таким чином, Кустинська сільська рада Рівненського району Рівненської області органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Отже, звернення заступника прокурора Рівненського району Рівненської області до суду з даним позовом є правомірним. Як встановлено в судовому засіданні, Рівненським районним судом Рівненської області у відповідності до ст.49 КК України, на підставі ст. 284, 285, 288 КПК України, 19.05.2015 винесено ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Судом встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді Кустинського сільського голови Рівненського району Рівненської області, умисно, діючи в інтересах [PERSON], шляхом підписання та посвідчення гербовою печаткою, склав та видав [PERSON] завідомо неправдивий офіційний документ, а саме виписку з рішення сесії Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 186 від 25.01.2008 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2752 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в [ADDRESS]. Після чого, вказану виписку з рішення [PERSON] було надано до ПП «Геопростір» із заявою та іншими документами для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку. В подальшому, 23.12.2008 на підставі виданого [PERSON] завідомо неправдивого офіційного документу, а саме виписки з рішення сесії Кустинської сільської ради № 186 від 25.01.2008 [PERSON] було видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, площею 0,2752 га в [ADDRESS]. Так, звільнення особи від кримінальної відповідальності не є виправданням особи, а є відмовою держави в особі відповідного суду загальної юрисдикції від застосування заходів кримінально-правового характеру до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, та застосування до них кримінально-правових засобів примусового характеру. Метою кримінального судочинства та результатом кримінального провадження є, крім іншого, усунення наслідків злочину, створення умов для відновлення порушених прав і порядку. Набуття особою права власності апріорі не може бути законним, якщо це стало можливим внаслідок вчинення злочину і як таке, що порушує права інших осіб та/або територіальної громади, а також, якщо порушує установлений офіційний законодавчий порядок. З вимог ч. 4 ст. 61 ЦПЖ України слідує, що ухвала від 19.05.2015 у кримінальному провадженні, яка набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ст. ст. 116, 118 ЗК України). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яке станом на час виникнення спірних правовідносин, посвідчувалося державним актом (ст.ст.125, 126 ЗК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ІДК України). Таким чином, виданий [PERSON] на підставі підробленої виписки з рішення Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 186 від 25.01.2008 року Державний акт серії [NUMBER] від 23.12.2008 р. про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2752 га в [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), підлягає визнанню недійсним, а його державна реєстрація - скасуванню. У відповідності до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». У відповідності до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, землями комунальної власності відповідних територіальних громад залишаються у тому числі, всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. Враховуючи те, що спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності територіальної громади Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області у зв'язку з вчиненням [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно остання, підлягає поверненню у комунальну власність в особі Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області шляхом її витребування. В той же час відповідачка не повинна мати негативні наслідки від недобросовісного виконання службовими особами Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області своїх обов'язків. А тому, з метою захисту прав відповідачки суд вважає правильним присудження їй вартості витребуваного майна. Така позиція не суперечить практиці ЄСПЛ щодо захисту права власності особи. В разі, якщо сільська рада виправить свою помилку, то у відповідачки не буде підстав для отримання цієї компенсації за вилучене майно. Тобто, в даному випадку буде збережений баланс інтересів як органу місцевого самоврядування, так і відповідачки.

Outcome: approved