Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] вернулась до суду з позовом до ПАТ «Райз-Максимко», третя особа Чорнухинська районна державна адміністрація про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та скасування державної реєстрації додаткової угоди оренди землі. Свій позов мотивує тим, що 10.02.2011 року між нею та [PERSON] «Райз-Максимко» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка є її власністю на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯЖ №357690, виданого Лубенською РДА 10.01.2009 року, площею 2,865 га із кадастровим номером 5322887000:09:002:0001, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тарандинцівської сільської ради строком на 5 років. Договір зареєстровано 25.04.2012 року в відділі Держкомзему у Лубенському районі, термін його дії закінчився 25.04.2017 року. Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що 08.08.2016 року, начебто. між нею та [PERSON] «Райз-Максимко» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди землі від 10.02.2011р. б/н № спірної земельної ділянки, строком на 10 років. Вказану додаткову угоду, 16.02.2017 року було зареєстровано Чорнухинською районною державною адміністрацією (реєстратор [PERSON]М.) під номером 33894826. Дану Додаткову угоду вона не підписувала, примірника угоди у неї немає, про її існування вона дізналася, коли отримала Витяг із реєстру. Оскаржувана Додаткова угода порушує її право на укладення Договору оренди землі на новий строк, який вона хотіла укласти із зовсім іншим підприємством. Разом з тим, їй нічого не було відомо про підписання та проведення реєстрації Додаткової угоди №1 до Договору оренди землі від 10.02.2011 року без № земельної ділянки, площею 2,865 га із кадастровим номером 5322887000:09:002:0001, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тарандинцівської сільської ради, укладеної на 10 років, яку зареєстровано Чорнухинською РДА (реєстратор [PERSON]М.) 16.02.2017 року за номером 33894826 між нею та [PERSON] «Райз-Максимко». Окрім цього, діючи відповідно до умов зазначеного Договору оренди, вона направила на адресу Відповідача листа від 12.04.2017р., в якому зазначила про те, що оскільки Відповідач, не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору (пункт 8 Договору), не повідомив її, як орендодавця, про намір продовжити його дію, то він таким чином втратив своє переважне право на поновлення Договору оренди і тому, згідно з пунктом 37 Договору, термін його дії закінчився 26.04.2017р. У своєму листі, вона повідомила Відповідача, про припинення дії Договору та прохала не проводити ніяких робіт на належній їй на праві власності земельній ділянці. Однак, ніякої відповіді та реагування на її лист не надійшло. 19.10.2017 року, після того як їй стало відомо про існування оспорюваної Додаткової угоди, вона повторно направила листа [PERSON] «Райз-Максимко», в якому прохала підтвердити інформацію про укладення додаткової угоди на продовження дії договору оренди землі та направити на адресу її представника належним чином засвідчену копію цього документу. Однак, і в цьому випадку ніякої відповіді від відповідача не надійшло. Позивач прохає суд визнати недійсною Додаткову угоду №1 до Договору оренди землі від 10.02.2011р. № б/н земельної ділянки, площею 2.865 га. з кадастровим номером 5322887000:09:002:0001, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, укладену на 10 років, зареєстровану Чорнухинською районною державною адміністрацією (реєстратор [PERSON]М.) 16.02.2017 року під номером 33894826, між [PERSON] «Райз-Максимко» та [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER]. Скасувати державну реєстрацію Додаткової угоди №1 до Договору оренди землі від 10.02.2011р. № б/н земельної ділянки, площею 2.865 га. з кадастровим номером 5322887000:09:002:0001, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області укладену на 10 років зареєстровану Чорнухинською районною державною адміністрацією (реєстратор [PERSON]М.) 16.02.2017 року під номером 33894826 між [PERSON] «Райз-Максимко» та [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER]. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохає задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Райз-Максимко», будучи неодноразово повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, в жодне судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, свого відзиву щодо позову не надіслав. Представник третьої особи Чорнухинської районної державної адміністрації до суду не зявився, надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.28, 33). 31.08.2018 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, оскільки вважає що маються підстави для проведення заочного розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~\~\~ У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 2,865 га із кадастровим номером 5322887000:09:002:0001, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №357690, виданим Лубенською РДА 10.01.2009 року (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] «Райз-Максимко» було укладено Договір оренди землі, строком на 5 років (а.с.11-12). Вказаний Договір було зареєстровано 25.04.2012 року в відділі Держкомзему у Лубенському районі, термін його дії закінчився 25.04.2017 року. По закінченню дії Договору оренди землі, позивач направляла на адресу відповідача повідомлення про припинення Договору оренди і про відсутність наміру продовження строку дії Договору саме з відповідачем (а.с.14-17), і орендар зобов'язаний був повернути орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Проте, незважаючи на вимогу орендодавця, свого обов'язку орендар належним чином не виконав, а позивач із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізналась про існування Додаткової угоди №1 до Договору оренди землі, нібито, укладену 08.08.2016 року між нею та [PERSON] «Райз-Максимко» строком на 10 років і дану Додаткову угоду було зареєстровано 16.02.2017 року державним реєстратором Чорнухинської районної державної адміністрації під номером 33894826 (а.с.13). Позивач категорично стверджує, що Дану додаткову угоду вона не підписувала, примірника угоди у неї немає, про її існування вона дізналася при отриманні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13). Вказана Додаткова угода порушує її право власника, оскільки вона мала намір укласти новий Договір оренди належної їй земельної ділянки з іншим підприємством. Так, частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебуває у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст.16 ЗУ « Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності, здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. З ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем\~\~ орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17. ЗУ « Про оренду землі»). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично обєднує два випадки пролонгації такого договору. Відповідно до частини першої статті 33 цього Закону, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в ) установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Відповідачем було порушено вимоги законодавства, що зазначені вище, оскільки, позивача, як власника земельної ділянки, не було повідомлено про його наміри продовжити дію договору на новий строк, шляхом укладення додаткової угоди та не направлено проекту додаткової угоди для ознайомлення. Станом на момент укладання оскаржуваної Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, укладеної між [PERSON] та ПАТ «Райз- Максимко», дія первісного Договору оренди тривала, тобто відповідачем було порушено і строки укладення Додаткової угоди. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що маються підстави для визнання Додаткової угоди до Договору оренди землі (а.с.59-61) недійсною, і вона підлягає скасуванню, також, відповідно, підлягає скасуванню і її державна реєстрація. Позивачем при подачі до суду позову було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок, які, у відповідності дог ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved