Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою, якою просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 5 928,96 гривень, пені за прострочку виплати в розмірі 846,94 гривень, 3% річних в розмірі 234,40 гривні та суму інфляційних в розмірі 405,53 гривень, а всього стягнути на його користь 7 415,83 гривень. В судове засідання сторони не з'явились, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи. Проте, від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позові підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача також просив проводити слухання справи у свою відсутність, позов визнав частково. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 16 листопада 2012 року, в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем марки "ВАЗ-2106", реєстраційний номер "[NUMBER]" та [PERSON], який керував автомобілем марки "РУТА", реєстраційний номер "[NUMBER]". Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за фактом даної ДТП, 12 листопада 2012 року постановою Житомирського районного суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.7). 26 квітня 2012 року між [PERSON] та ВАТ НАСК "Оранта" був укладений поліс серії "АВ №7528281", за яким страховик бере на себе зобов'язання відшкодувати завдану шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом автомобілем марки "ВАЗ-2106", реєстраційний номер "[NUMBER]" (а.с.9). 26 листопада 2012 року [PERSON] до Житомирської обласної дирекції НАСК "Оранта" було подано заяву про страхове відшкодування (а.с.10). По даному страховому випадку відповідачем складено страховий акт № ОЦВ-12-17197/1 (а.с.8), де датою отримання останнього документу з фактично наявних та зібраних позивачем для страхового відшкодування, було 26 листопада 2012 року. За розрахунком страхового відшкодування від 12 грудня 2012 року, який був здійснений відповідачем, сума такого відшкодування з урахуванням франшизи становить 5 928,96 гривень (а.с.8). В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що згідно чинного законодавства виплата страхового відшкодування передбачена на протязі 15 днів з дня узгодження з ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності необхідних, передбачених документів, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування страховик зобов'язаний був у разі визнання вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Зазначає, що останній термін виплати страхового відшкодування припадав на 24 лютого 2013 року та по день звернення з заявою до суду, а саме 24 червня 2014 року, відповідачем таку виплату проведено не було. Вважає, що відповідач умисно затягує виконання своїх обов'язків за договором страхування та ухиляється під виплати страхового відшкодування. В свою чергу, в поданих до суду запереченнях проти позову відповідач заявлені вимоги визнав частково, а саме погодився з заявленою до стягнення позивачем вимогою про відшкодування суми страхового відшкодування та пені за прострочку його виплати. В решті позовних вимог, а саме про відшкодування 3% річних та інфляційних, просив відмовити з огляду на відсутність відповідних норм у Законі України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон). Описані вище правовідносини регулюються слідуючими нормами матеріального права. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його (п. 36.2 ст. 36 Закону). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ч. 1 ст. 992 ЦК України). Піддав системному аналізу вищенаведені факти, обставини справи та норми матеріального права, суд дійшов до висновку про безумовну наявність підстав для повного задоволення позову з огляду на наступне. Встановлено, що дійсно мав місце з боку відповідача перед позивачем факт порушення строку та терміну для виплати страхового відшкодування. Даний факт, в свою чергу, підтверджує і сам відповідач в поданих до суду запереченнях. Посилання останнього на те, що вимога про відшкодування 3% річних та інфляційних за прострочення виплати такого відшкодування з огляду на відсутність норм в Законі України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які б регулювали такі відшкодування є безпідставними з таких причин. Зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою в разі порушення стороною договору своїх грошових зобов'язань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України), індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Слід зауважити, що аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року по справі №6-49цс12. Окрім цього, так як позовна заява підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог на підставі приписів ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved