Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 30 718,59 грн., компенсацію за моральний збиток 30 718,59 грн., витрати по авансовим збиткам 4 670,37 грн., а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 66 107,55 грн. Позов обґрунтовує тим, що з 03 травня 2007 року працювала на посаді директора підприємства "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів. На момент визнання даного підприємства збитковим (на 01.08.2012 р.) перед нею виникла кредиторська заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 051,15 грн., по авансовим звітам - 4 670,37 грн. Постановою президії Центральної ради Всеукраїнської спілки автомобілістів від 01 серпня 2012 року її затверджено ліквідатором підприємства. Вказує, що на підставі Статуту підприємства "Авто-Сигнал" направляла лист до Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів з проханням погасити заборгованість по заробітній платі, однак прохання задоволено не було. Таким чином з вини відповідача вона не отримала невиплачену заробітну плату в розмірі 5051,15 грн., заробітну плату за виконану роботу ліквідатора в розмірі 25 667,44 грн. (згідно розрахунку на основі мінімальної заробітної плати), перед нею не покрили витрати згідно авансових звітів в розмірі 4 670,37 грн. Також вважає, що діями відповідача їй нанесений моральний збиток в розмірі невиплаченої заробітної плати 30 718,59 грн. Просить позов задоволити повністю. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задоволити повністю. Представник відповідача Мусієнко Ю.П. у судовому засіданні позов не визнав, подав до суду заперечення, які підтримав у судовому засіданні. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому позов задоволенню не підлягає. Як вбачається з копії трудової книжки позивач 25.07.2001 року прийнята на посаду головного бухгалтера підприємства "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів. На підставі наказу № 7 від 23.04.2007 року [PERSON] переведено на посаду директора підприємства "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів. На підставі наказу № 2-к Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 09.01.2013 року позивача було звільнено з посади директора підприємства. Постановою президії Центральної ради Всеукраїнської спілки автомобілістів № 22 від 01.08.2012 р. [PERSON] затверджено ліквідатором підприємства "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів. Згідно ухвали Господарського суду Рівненської області від 14.05.2014 р. [PERSON] приймала участь в якості ліквідатора при розгляді матеріалів справи за заявою боржника про банкрутство підприємства "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів. Відповідно до даної ухвали підприємство було ліквідовано. Згідно п. 1.6. Статуту підприємства "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів дане підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та валютні рахунки у банках та інших установах, згідно з чинним законодавством штамп та печатку із зображенням символіки Всеукраїнської спілки автомобілістів у вигляді силуету легкового автомобіля в центрі печатки та своїм найменуванням. Підприємство вправі від свого імені укладати угоди, придбати майно і особові немайнові права, нести зобов'язання, бути позивачем та відповідачем в загальних та господарських судах. Таким чином, підприємство "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів є самостійною юридичною особою і виплата заробітної плати позивачу здійснювалася саме цим підприємством, яке вона безпосередньо очолювала, а не Всеукраїнською спілкою автомобілістів. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про оплату праці" у разі ліквідації підприємства у судовому порядку зобов'язання перед працівниками такого підприємства щодо заробітної плати, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства, виконуються відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В позовній заяві позивач вказує, між [PERSON] та Всеукраїнською спілкою автомобілістів існували трудові відносини, просить стягнути з останнього заборгованість по заробітній платі. Суд вважає, що такі твердження були спростовані під час розгляду справи, оскільки виходячи з положень ст. 28 Закону України "Про оплату праці", закон не передбачає прямої, окремої, від підприємства-банкрута відповідальності по виплаті заробітної плати. Окрім того, доказів того, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із Всеукраїнською спілкою автомобілістів, що Всеукраїнська спілка автомобілістів є правонаступником ліквідованого підприємства "Авто-Сигнал" Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів позивач всупереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК України суду не надала. Таким чином, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та витрат по авансовим збиткам із Всеукраїнської спілки автомобілістів слід відмовити у зв'язку з його недоведеністю. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України вiдшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працiвнику провадиться у разi, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язкiв i вимагають вiд нього додаткових зусиль для органiзацiї свого життя. Порядок вiдшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Оскільки судом не встановлено обов'язок відповідача щодо виплати існуючої, на думку позивача, заборгованості по заробітній платі, його вина не доведена, підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає. У зв'язку з вищевикладеним та

Outcome: dismissed