Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог в заяві зазначено, що позивач з 10.11.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вони всі разом проживали у с.Лоцкине Баштанського району Миколаївської області за місцем реєстрації відповідача. Із-за постійних зрад чоловіка фактичні шлюбні відносини між ними були припинені з квітня 2015 року. Позивач з дітьми переїхала жити до смт.Березанка Миколаївської області. Де проживав [PERSON] після припинення шлюбних відносин невідомо. Рішенням Березанського районного суду від 10.12.2015 року шлюб між ними був розірваний. Відповідач не відвідував дітей та позивача. Спорів стосовно міста проживання дітей у них з відповідачем не було. Відповідач сприймає як належне, що діти проживають зі позивачем. Увесь цей час відповідач практично не спілкується з дітьми. Позивачу відомо від спільних знайомих, що на даний час відповідач відбуває покарання у ВК 93 Миколаївської області. Як до позбавлення волі так і в даний час відповідач не виявляє бажання брати участь у вихованні дітей, потреби дітей ніяким чином не забезпечує . Менший син відвідує Березанський ДНЗ «Сонечко», а старші діти почали навчатися з цього року у першому класі Березанської школи. Діти ростуть вихованими, слухняними, чуйними, допитливими, активними та розвиненими відповідно до їх віку. Позивач приймала і приймає участь у всіх заходах, які проводяться дитячим садком і для участі в яких запрошуються батьки. Батько на цих заходах до позбавлення волі ніколи присутнім не був. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на думку позивача, принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично відсторонився від дітей і стає їм чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і правової точки зору. Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для ЇЇ нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для тримання нею освіти. Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем підтверджується і наявністю заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей. На теперішній час заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей становить 159 237,00 гри. Враховуючи те, що відповідач уже неодноразово відбував покарання за скоєння злочинів, його спілкування з дітьми зашкодить моральним принципам дітей та їх вихованню. У зв`язку з вищенаведеним, позивач звернулася до органу опіки та піклування Березанської районної адміністрації Миколаївської області для отримання висновку з питання позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його дітей. Позивачем надано органу опіки та піклування документи, які підтверджують, що батько долею дітей, їх станом здоров`я не цікавиться, участі у вихованні дітей не приймає та не спілкується з ними. Враховуючи інтереси дітей, органом опіки і піклування зроблений висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні дітей. В судове засідання позивач не з`явилася, телефонограмою повідомила про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Березанської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника та відсутність заперечень проти позову. Дослідивши письмові докази (свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,довідку від 19.07.2019р., копію рішення від 10.12.2015р., характеристику від 18.07.2019р., довідку про склад сім`ї від 05.08.2019р., індивідуальні відомості про застраховану особу, довідку від 23.08.2019р., 05.08.2019р., розрахунок заборгованості від 26.01.2016р., висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 22.08.2019р.), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" №-2402-111, сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. При розгляді справи встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не проводить підготовку до самостійного життя, в тому числі: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на розвиток дітей як складову виховання; не спілкується в достатній мірі з ними; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Батько не підтримує родинних стосунків з дітьми взагалі та не приймає участі в матеріальному забезпеченні, уже тривалий час умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання батьком обов`язків щодо виховання дітей. Зазначені фактори, враховуючи винну поведінку [PERSON] суд розцінює як ухилення від виховання дітей. На думку суду, діями відповідача тривалий час порушуються права дітей на отримання належного виховання та матеріального забезпечення. Зокрема, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони навмисно ухиляються від виконання своїх обов`язків. Зазначений захід сімейно-правової відповідальності є надзвичайною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Інших доказів, які б спростовували вищенаведене суду не надано. За таких обставин вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved