Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

\~ 17.08.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДІЕССА», яким просив захистити права позивача як споживача наступним шляхом: розірвати договір купівлі продажу мобільного телефону Samsung GT-C33221, укладений між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача сплачені за товар кошти у розмірі 1299,90 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. В подальшому змінив позовні вимоги та просив суд зобов'язати відповідача в особі супермаркета побутової техніки та електроніки «Ельдорадо», що належить відповідачеві, за адресою м. Павлоград, вул. Шевченка, 128, ТЦ «Гулівер», провести експертизу мобільного телефону Samsung в авторизованому сервісному центрі для встановлення істотного недоліку та розірвання договору купівлі-продажу телефону і повернення позивачу сплачених за товар грошових коштів у розмірі 1299.90 грн. з ПДВ для чого: прийняти у позивача мобільний телефон за актом приймання-передачі для проведення експертизи провести експертизу в триденний строк з моменту отримання телефону за актом; негайно після проведення експертизи повідомити позивача про результати відповідно до вимог законодавства; вчинити відповідні дії згідно з законодавством України з врегулювання ситуації за результатами експертизи, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2000,00грн. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Подав письмові заперечення проти позову, у яких вказував, що наявність істотного недоліку проданого позивачу товару не підтверджено нічим, крім здогадок останього, позивач не надав товар до магазину, тим самим унеможливив передання Товару або до СЦ, або до експертної установи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне: Судом встановлено, що 13 квітня 2015р. позивач [PERSON] придбала у відповідача у торгівельному закладі, розташованим за адресою м. Павлоград, вул. Шевченка, 128, ТЦ «Гулівер», мобільний телефон Samsung GT-C33221 вартістю 1299,90 грн. за фіскальним чеком № 688 від 13.04.2015р. Позивач стверджує про виявлення ним після початку експлуатації телефону істотних недоліків товару, які не могли бути встановлені при покупці, а виявилися після здійснення вихідних і вхідних дзвінків, які унеможливлюють експлуатацію телефону за його прямим призначенням, у звязку із чим 16 квітня 2015р. звернувся до відповідача, який відмовився приймати товар для діагностики чи ремонту. У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002р. №506 «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів» (із змінами та доповненнями) визначено відносини між споживачами, які придбавають технічно складні побутові товари для власних побутових потреб (далі - споживачі), та їх виробниками, продавцями і виконавцями робіт з гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни товарів (далі - виконавець). Згідно п.3,4,5 цього Порядку, гарантійне обслуговування полягає у тому, що виробник (продавець, виконавець) протягом гарантійного терміну зобов'язується організувати, якщо це передбачено експлуатаційним документом, роботи із спеціальної установки (підключення) товару чи його складання (далі - введення в експлуатацію) та технічного обслуговування. Роботи з гарантійного ремонту (обслуговування) виконуються для споживача безоплатно. Виробник (продавець, виконавець) забезпечує нормальну роботу (застосування, використання) товару, у тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного терміну. В експлуатаційному документі на товар як вітчизняного, так і іноземного виробництва (технічному паспорті чи в іншому документі, що додається до товару) зазначається: гарантійний термін зберігання - термін, протягом якого споживчі властивості товару не повинні погіршуватися за умови дотримання вимог нормативних документів. Гарантійний термін зберігання обчислюється від дати виготовлення товару і закінчується датою, визначеною виробником; гарантійний термін експлуатації - термін, протягом якого гарантується використання товару, в тому числі комплектуючих виробів та складових частин, за призначенням за умови дотримання споживачем правил користування і протягом якого виробник (продавець, виконавець) виконує гарантійні зобов'язання. Гарантійний термін експлуатації товару, який реалізовано через торговельну мережу, обчислюється від дати його продажу споживачеві. Гарантійний термін експлуатації збільшується на час перебування товару в ремонті (час користування споживачем аналогічним товаром з обмінного фонду до гарантійного терміну експлуатації не включається). Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся до виконавця (продавця, виробника) з вимогою про усунення недоліків. Гарантійні зобов'язання зазначаються виробником (продавцем) у гарантійному талоні або в іншому експлуатаційному документі у розділі "Гарантійні зобов'язання виробника". До експлуатаційних документів також додаються відривні талони на технічне обслуговування (у разі необхідності) і гарантійний ремонт. У разі коли експлуатаційними документами передбачено проведення робіт із введення товару в експлуатацію, виробником (продавцем) додається відривний талон (п.10 Порядку). У разі виявлення недоліків чи фальсифікації товару протягом гарантійного терміну споживач має право в установленому порядку за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: безоплатного усунення недоліків або відшкодування витрат на їх виправлення споживачем чи третьою особою; заміни на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості; відповідного зменшення його купівельної ціни; заміни на такий же товар іншої марки (моделі, артикулу, модифікації) з відповідним перерахуванням купівельної ціни; розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування заподіяних збитків. Вимоги споживача, встановлені цим пунктом, пред'являються за вибором споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що виконує його функції, за місцем знаходження споживача у формі письмової заяви. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Відтак, вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача в особі супермаркета побутової техніки та електроніки «Ельдорадо», що належить відповідачеві, за адресою м. Павлоград, вул. Шевченка, 128, ТЦ «Гулівер», прийняти у позивача мобільний телефон Samsung GT-C33221за актом приймання-передачі для проведення експертизи в авторизованому сервісному центрі для зясування питання наявності істотних недоліків телефону та, у разі наявності, причин їх виникнення, та негайно після проведення експертизи повідомити позивача про результати відповідно до вимог законодавства, можуть бути законно задоволені. Суд вважає, що вказаний спосіб захисту відновить порушені права позивача, що також відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 12\~\~ червня 2013\~\~ року в справі №6-32цс13, оскільки\~не суперечить положенням ст. 16 ЦК України. Зокрема, ч. 2 указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Решту позовних вимог суд вважає передчасними, які можуть бути заявлені у майбутньому, у залежності від висновків експертизи, та наразі необґрунтованими. Як слідує з вимог ст.678, 679 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару. Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. При цьому, ст.678 ЦК встановлює права покупця, що виникають у випадку передачі йому товару, що має істотні порушення вимог щодо якості. Під останніми ЦК розуміє наявність у товарі одного із наступних недоліків: 1) недоліків, які не можна усунути (невиправні недоліки); 2) недоліки, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу (недоліки, усувати які економічно невигідно); 3) недоліки, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення (повторювані недоліки). Подібне визначення істотного недоліку наводиться у п. 12 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів". Зокрема, істотним недоліком вважається недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. За ст.708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Враховуючи викладене, у решті позовних вимог слід відмовити. При цьому відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, яку позивач оцінює у сумі 2000 грн., суд також виходить із наступного. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що позивачем не доведено характер та обсяг страждань, яких він зазнав внаслідок дій відповідача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, тому у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 2000 грн. слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір за позовну заяву майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, враховуючи дату звернення позивачем із позовом до суду, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 243,60 грн.

Outcome: partial