Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача - Чернігівської філії приватного підприємства „Компанія „ІнексУкрПаркет" заборгованість по заробітній платі, яка утворилася з жовтня 2013 року. Позов було мотивовано тим, що від був прийнятий на роботу до відповідача на посаду столяра-верстатника згідно наказу №158-к від 20.11.2009 року. З 1 жовтня 2013 року заробітна плата йому не виплачувалася. На звернення до відповідача з проханням видати довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, розрахувати суму індексації та провести розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв'язку з невиплатою заробітної плати відповіді не отримав. В ході розгляду справи за клопотанням позивача було замінено неналежного відповідача - Чернігівську філію приватного підприємства „Компанія „ІнексУкрПаркет" на належного - приватне підприємство „Компанія „ІнексУкрПаркет". Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2014 року позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ПП „Компанія „ІнексУкрПаркет" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 9429 грн. 58 коп. Стягнуто з ПП „Компанія „ІнексУкрПаркет" судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. В апеляційній скарзі ПП „Компанія „ІнексУкрПаркет" просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалено без повного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушено норми матеріального та процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, апелянт вказує на те, що суд, в порядку ст.169 ЦПК України, мав відкласти розгляд справи, оскільки директор товариства знаходився в день розгляду справи у службовому відрядженні, а тому надати будь-які клопотання чи пояснення товариство не мало фізично змоги. Також, апелянт не погоджується із розміром стягнутої заборгованості по заробітній платі, вважаючи її значно меншою, оскільки із вказаної заробітної плати товариство має ще здійснювати обов'язкові платежі до бюджету. Крім того, товариство перебуває в скрутному фінансовому становищі, а тому на деякий термін і затягнуло виплату заробітної плати. Апелянт належним чином був повідомлений про час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 05.02.2015 року поштового відправлення, проте свого представника до суду не направив, дана обставина у відповідності із правилами ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення [PERSON],, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] згідно наказу №158-к від 20.11.2009 року був прийнятий на роботу до Чернігівської філії приватного підприємства „Компанія „ІнексУкрПаркет" столяром-верстатником цеху геометричного паркету та на даний час згідно довідки №01-16/58 від 22.10.2014 року працює в ПП „Компанія „ІнексУкрПаркет" на посаді столяра-верстатника (а.с.3, 25) Згідно з довідкою Чернігівської філії приватного підприємства „Компанія „ІнексУкрПаркет" від 22.10.2014 р. № 01-16/58, заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 22.10.2014 становить 9429 грн. 58 коп. (а.с.25). Статтею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно з ст.21 Закону України „Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до положень ст.22 Закону України „Про оплату праці", суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач дійсно заборгував [PERSON] заробітну плату, у зв'язку з чим було порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати, що передбачено ст.115 КЗпП України, а отже сума заборгованості по заробітній платі підлягає стягненню з відповідача. Аналізуючи зібрані у справі докази, колегія апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості по заробітній платі є законним, обґрунтованим та повністю відповідає правовим нормам, що регулюють спірні правовідносини. Не заслуговує на увагу та не може бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду посилання апелянта на те, що товариство перебуває в скрутному фінансовому становищі, а тому на деякий термін і затягнуло виплату заробітної плати, оскільки тяжке фінансове становище відповідача не дає останньому права не виплачувати працівнику зароблені ним гроші. Є безпідставними і доводи апелянта щодо обов'язку суду відкласти розгляд справи через неявку представника відповідача. В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення 13.10.2014 судової повістки відповідачу (а.с.21). Відповідач не повідомив про причини своєї неявки та не подав клопотання про відкладення розгляду справи відповідач, тому в силу ст.169 ЦПК України у суду першої інстанції не було підстав для відкладення розгляду справи. Проте, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що розмір стягнутої заборгованості по заробітній платі є меншим, оскільки із вказаної заробітної плати товариство має ще здійснювати обов'язкові платежі до бюджету. Розмір заробітної плати підтверджений довідкою ПП "Компанія "ІнексУкрПаркет" № 01-16/58 від 22.10.2014 року, відповідно до якої заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 22.10.2014 року становить 9429 грн. 58 коп. Дана довідка підписана в.о. директора Бойко О.Д. та головним бухгалтером Бут Т.І. Відповідно до п.6 Постанови Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку та інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Оскільки виявлене апеляційним судом порушення норм матеріального права не впливає на головний висновок суду першої інстанції про права та обов'язки сторін у справі, бо обставини справи судом першої інстанції були встановлені повно і правильно, заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2014 року слід змінити, доповнивши абзац 2 його резолютивної частини після слів „в сумі 9429 грн. 58 коп." наступним реченням: „без врахування податків та інших обов'язкових платежів". В іншій частині зазначене заочне рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Outcome: partial