Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь у відшкодування завданої матеріальної шкоди 68617,22 грн., вартість за проведення експертного товарознавчого дослідження у сумі 707,04 грн., а усього: 69 324,26 грн. Крім цього, просив стягнути з відповідача [PERSON] на у відшкодування завданої моральної шкоди 10 000 грн. 00 коп. та судовий збір - 793 грн. 24 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 05 липня 2012 року о 01 год. 15 хв. на перехресті вул. Чернишевського та вул. Раднаркомівській у місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів „Субару" р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та „Опель", р.н. [NUMBER]., під його керуванням. [PERSON], керуючи вказаним автомобілем, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дороги автомобілю під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з ним, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України та вимоги дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу". Постановою Київського районного суду міста Харкова від 13.05.2013 року винним у вчиненні вказаної ДТП визнаний відповідач [PERSON] Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ ім.професора М.С.Бокаріуса №7575 від 13.08.2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля „Опель", р.н. [NUMBER], приймається в розмірі його ринкової вартості на момент ДТП і складає 68617,22 грн. За складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження сплачено 707,04 грн., а усього: 69 324,26 грн. Крім матеріальної шкоди, позивач вважає що йому завдано і моральну шкоду, яку він оцінює 10000 грн. 00 коп. Також позивач просить стягнути судові витрати 793 грн. 24 коп. / державне мито /, які він сплатив при подачі позовної заяви. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, яку уточнив в судовому засіданні і просив стягнути з [PERSON] на його користь заподіяну майнову шкоду у розмірі 202021.52 грн., заподіяну моральну шкоду у розмірі 15000 грн. та судові витрати: судовий збір в розмірі 2021 грн., і вартість експертизи - 707,04 грн. В обгрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON], вказав, що 05 липня 2012 року о 01 год. 15 хв.. у м. Харкові [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Чернишевського, перевищуючи швидкість скоїв зіткнення з автомобілем «Субару» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Автомобіль «Субару», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, знаходився у [PERSON] у оперативному управлінні, так як він користувався автомобілем на підставі довіреності від власника [PERSON] Згідно Постанови Київського районного суду м. Харкова від 13.05.13 року закрите провадження по справі про адміністративне порушення відносно [PERSON] з підстав, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. Однак [PERSON] не згоден з тим, що тільки його вина була у скоєнні ДТП, вважає, що також була вина водія [PERSON], що явилося безпосередньо причиною дорожньо-транспортної пригоди. У Постанові про адміністративне порушення суд зазначив, що вина [PERSON] у вчиненні правопорушення доведена висновком комплексного автотехнічного дослідження, згідно якого його дії не відповідали вимогам п. 16.11.Правил дорожнього руху України і, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв'язку з ДТП, а у діях водія [PERSON] не вбачалося невідповідності його дій вимогам ПДД України. У автотехнічному дослідженні, який суд визнав доказом, експерт вказав, що швидкість автомобіля «Субару» було вирахувано експертним шляхом, виходячи з відеозапису, оскільки пояснення водіїв [PERSON] та [PERSON] про швидкість є технічно неспроможними. При цьому у своєму висновку експерт розрахував швидкість автомобіля «Субару» самостійно, а швидкість автомобіля «Опель» розрахувати не може. Також з вказаного експертного дослідження не вбачається, якими методичними матеріалами керувався експерт при визначенні швидкості автомобіля «Субару» з відеозапису, і чи існують таку методики взагалі. Усі висновки та розрахунки експерт робить, аналізуючи відеозапис, який мається в матеріалах справи. Однак з матеріалів адміністративної справи не вбачається, що це за відеозапис, ким і коли зроблений, та яким чином він стосується ДПТ, що сталася між [PERSON] та водієм [PERSON] 05.07.2012 року, чи є цей запис оригіналом чи копією, чи має він ознаки монтажу, а відповідно чи може цей відеозапис бути належним та допустимим доказом, на підставі якого можна робити авто технічне дослідження. За таких умов необхідно призначити комплексну технічну експертизу. У результаті вищевказаного зіткнення автомобілів з обоюдною вини [PERSON] та [PERSON] автомобілю «Субару» державний номер [NUMBER] були причинені механічні ушкодження, що підтверджується висновком № 8203 експертного авто товарознавчого дослідження від 02.10.2012, виконаного ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса. Згідно вказаного висновку вартість матеріальної шкоди, спричиненої винними діями [PERSON] [PERSON], складає 202021.52 грн. Крім того винними діями водія [PERSON] [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка теж повинна бути відшкодована. Моральна шкода складається з того, що [PERSON] на значний термін часу зосталася без транспортного засобу, що порушило його звичайний уклад життя. Ця пригода поставила [PERSON] у непростий фінансовий стан. Моральну шкоду завдану [PERSON] винними діями [PERSON] він оцінюю у 15000 гривень. Також [PERSON] просить стягнути судовий збір. Крім цього [PERSON] вважає, що [PERSON] не є належним позивачем, оскільки не є власником автомобілю «Опель», державний номер [NUMBER], який отримав пошкодження у результаті ДТП. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свій основний позов, проти зустрічного позову [PERSON] заперечував, вважає винним у даному ДТП тільки [PERSON] Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому підтримала уточнені зустрічні позовні вимоги, проти основного позову [PERSON] заперечував. Представник 3- ї особи [PERSON] за основним позовом за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON], проти зустрічної позовної заяви [PERSON] заперечував, вказав, що [PERSON] відшкодування від дорожньо - транспортної пригоди не получила і не проти щоб з вимогами про матеріальне та моральне відшкодування до суду звертався [PERSON], який керував транспортним засобом. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, направив до суду письмові пояснення, в яких вказав, що підтримує в повному обсязі зустрічну позовні заяву [PERSON] [PERSON] є власником автомобілю « Субару», р..н. [NUMBER], якому в результаті дорожньо - транспортної пригоди причинено матеріальну шкоду. [PERSON], який керував в цей час вказаним автомобілем відшкодував [PERSON] вартість пошкодженого автомобіля « Субару», а тому [PERSON] вважає, що матеріальна шкода причинена [PERSON], який має право звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в результаті дорожньо - транспортної пригоди. Суд, вислухав пояснення сторін, перевірив матеріали справи приходить до наступного. В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини. 05 липня 2012 року о 01 год. 15 хв. на перехресті вул. Чернишевського та вул. Раднаркомівській у місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів „Субару" р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та „Опель", р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Проти факту дорожньо - транспортної пригоди сторони не заперечували. Згідно Постанови Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2013 року [PERSON], керуючи вказаним автомобілем, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дороги автомобілю під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з ним, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України та вимоги дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", винним у вчинені ДТП визнаний відповідач [PERSON] / а. с. 7 /. Постановою апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2013 року Постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2013 року залишено без змін. / а. с. 9 /. На підставі висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 7575 від 13.08.2012 року матеріальна шкода автомобілю « Opel Astra 1,4 16V», р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON], складає 68617 грн. 22 коп./ а. с. 15 / Вартість проведеного експертного авто товарознавчого дослідження № 7575 від 13.08.2012 року складає 707 грн. 04 коп. дана сума була сплачена [PERSON] / а. с. 10 / Згідно з вимогами ст. 61 ЩІК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п. 13 Постанови № 4 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 2,7 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України від 08 липня 1994р., від 30 вересня 1994р., від 25 травня 1998р., від 24 жовтня 2003р.), шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. На підставі наведеного, суд вважає, що матеріальна шкода в результаті дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] причинена в результаті порушення Правил дорожнього руху України зі сторони відповідача [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 68617 грн. 22 коп. підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартості за проведення експертного товарознавчого дослідження у сумі 707 грн. 04 коп. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення судового збору і суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 686 грн. 17 коп. / 1 відсоток від задоволеної суми шкоди 68617 грн. 22 коп. = 686 грн. 17 коп. / В частині стягнення моральної шкоди у сумі 10000 грн. 00 коп. суд вважає за необхідне [PERSON] відмовити. При цьому суд виходить з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року / зі змінами / « Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової / шкоди / проте, що необхідно довести з яких меркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджуються. Матеріали справи не містять ніяких доказів в обґрунтування моральної шкоди. Задовольняючі частково позовні вимоги [PERSON], суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] в повному обсязі. При цьому суд виходить з наступного. В судовому засіданні [PERSON] не надав доказів проте, що [PERSON], також винен в порушенні Правил дорожнього руху України. В судовому засіданні були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення правил дорожнього руху за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] Згідно висновку комплексного автотехнічного дослідження № 20/1290 від 04 березня 2013 року / який є в матеріалах вказаної справи / водій автомобіля Субару [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.11. Правил дорожнього руху України і вимог дорожнього знаку 2.1. « Дати дорогу». Дії водія автомобіля Субару [PERSON] знаходились з технічної точки зору у причинному зв'язку з даним ДТП. В діях водія автомобіля « Опель» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з даним ДТП. / а. с. 53 матеріалів адміністративної справи / З урахуванням наведеного,

Outcome: partial