Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], 12 жовтня 2015 року звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - Горняк», [PERSON] про визнання майна спільним сумісною власністю подружжя, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії та усунення перешкод. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] зазначила, що з 06 березня 2006 року перебувала у шлюбі з [PERSON] який помер [INFO] Після його смерті, відкрилась спадщина, іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька - відповідачка по справі [PERSON]. Сторони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті померлого шляхом подання заяви до Другої криворізької нотаріальної контори, та отримали свідоцтва про право на спадщину об'єктом якої є нерухоме майно. Зазначила, що за життя померлий [PERSON] 14.11.2011 р. придбав гараж [ADDRESS] в АК «Гірник» та став членом гаражного кооперативу АК «Гірник», однак за життя [PERSON] не здійснив державної реєстрації права власності на гараж та не отримав правовстановлюючих документів, але володів та користувався гаражем за цільовим призначенням. До складу спадкової маси зазначений гараж не увійшов через відсутність правовстановлюючих документів на гараж, які б підтвердили право власності спадкодавця на зазначене майно і тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], а саме на частку гаража [ADDRESS] в АК «Гірник» позивачці було відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, підтверджуючого право власності спадкодавця на гараж. Після смерті чоловіка [PERSON] звернулась до голови кооперативу про прийняття її до членів кооперативу, однак отримала відмову, з підстав, що донька померлого - відповідачка [PERSON] стала членом кооперативу та розпоряджається гаражем [ADDRESS]., змінила замки на гаражі, що перешкоджає [PERSON] користуватись даним гаражем, та обмежує доступ до речей, які знаходяться у гаражі, та були набуті нею та [PERSON] за його життя. [PERSON] вважає, що 14.11.2011 р. померлий, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, набув право спільної сумісної власності на придбаний гараж та є спільною сумісною власністю подружжя. На підставі зазначеного позивачка просить суд: -визнати гараж [ADDRESS], в АК «Гірник», адреса: 50061, [ADDRESS], що придбаний за життя [PERSON], спільною сумісною власністю подружжя; -скасувати та визнати незаконним рішення про прийняття у члени кооперативу [PERSON]; -зобов'язати АК «Гірник» прийняти у члени гаражного кооперативу [PERSON]. Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні гаражем [ADDRESS], в АК «Гірник», адреса: 50061, [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - за довіреністю [PERSON] позов підтримав, просив суд задовольнити позов, зазначив обставини та підстави, що зазначенні в позовній заяві. Відповідачка по справі [PERSON] позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, зазначила, що покійному батьку [PERSON] гараж дістався від батька [PERSON] в якості спадщини. Представник відповідача - Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - Горняк» - [PERSON] суду пояснив, що визнає позов та виконає рішення суду, що буде прийнято судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено представнику позивача, відповідачу право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Представник позивача судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях відмовився надати судові додаткові докази, просила суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області між позивачкою [PERSON] та [PERSON] 24.03.2006 року зареєстровано шлюб (актовий запис № 166). Чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON], помер [INFO] року, актовий запис №1806 від 13 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке міститься у матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до матеріалів спадкової справи №34/2015 до майна померлого [PERSON], спадкоємцями, спадкодавця [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], враховуючи заяву [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори 03.07.2015 року позивачці [PERSON] належить право на спадщину у розмірі ? частку зазначеної вище квартири, інші ? частки квартири належать доньці померлого [PERSON] - відповідачці по справі [PERSON] В судовому засіданні судом встановлено, що гараж [ADDRESS] був переоформлений з [PERSON] на [PERSON], 14 листопада 2011 року на підставі письмової заяви [PERSON], що підтверджується поясненим голови правління автогаражного кооперативу - [PERSON] та листом кооперативу від 28 серпня 2015 року за №16. Судом встановлено, що спадкоємцем померлого 04 жовтня 2000 року [PERSON] є [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №671/2010 до майна померлого 04 жовтня 2000 року [PERSON], що міститься в матеріалах справи. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони по справі не надали належних та допустимих доказів про оскарження дій [PERSON] та обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - ГОрняк», визнання їх недійсних, незаконних, тощо, щодо переоформлення 14 листопада 2011 року гаражу [ADDRESS] в обслуговуючому кооперативі «Автогаражному кооперативі - ГОрняк» на [PERSON]. Судом встановлено, що відповідно до пункту 6.6 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - Горняк», майно померлого члена кооперативу переходить спадкоємцям, за умов наявності документів, що підтверджується справо на спадщину та вступ їх у члени кооперативу та відповідно до пункту 5.5, член кооперативу має право користуватися гаражем, передати іншій особі, яка має транспортний засіб. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] замінила замки в гаражі [ADDRESS] в обслуговуючому кооперативі «Автогаражному кооперативі - ГОрняк», що підтверджується Жовтневим РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №30/1624ЖЄО від 10 квітня 2015 року. Судом встановлено, що відповідно до листа обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - ГОрняк» за №20 від 17 листопада 2015 року, [PERSON], [PERSON] сплачували лише членські внески. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до пункту 4.3 статуту Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - Горняк», особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, а також особи, що бажають придбати черговий гараж, вносять грошовий внесок (пайові) в розмірі, який входить згідно кошторису на підготовку території для забудови, під'їзних доріг та інших споруд загального користування. Судом встановлено, що сторони по справі не надали належних та допустимих доказів, що [PERSON] або [PERSON] сплатили пайові внески у повному обсязі за гараж№12 в ряду №27 в обслуговуючому кооперативі «Автогаражному кооперативі - ГОрняк». Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність» (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), член житлового та іншого кооперативу або товариства, який повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру або інше майно, що надане йому у користування, набуває право власності на це майно. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз'яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Пунктом 6 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV "Про кооперацію", стаття 384 ЦК). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З аналізу вказаних норм випливає, що момент виникнення права власності пов'язаний лише з моментом повної виплати пайового внеску, а не з одержанням свідоцтва про право власності чи зверненням з цього питання до компетентного органу. При цьому видача свідоцтва не пов'язана з отриманням цього права, а має лише реєстраційний характер. Відповідно до положень ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Відповідно до Пункту 1.2. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5 «державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також справа власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Враховуючи наданні докази суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача в частині про визнання гаража спільною сумісною власністю подружжя не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів особистої сплати покійним [PERSON], що помер [INFO] року, пайового, внеску у повному обсязі за спірний гараж. Суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача про скасування та визнання незаконним рішення про прийняття у члени кооперативу [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] та має право на членство в кооперативі, згідно статуту обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - ГОрняк» Враховуючи наданні докази суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача про прийняти у члени гаражного кооперативу та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні гаражем підлягають задоволенню, оскільки позивач [PERSON] має право на прийнята в члени автогаражного кооперативу та користуватися та розпоряджатися гаражем на підставі чинного законодавства України, як спадкоємець померлого та пунктів 5.5; 6.6 Статуту обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив - ГОрняк».

Outcome: dismissed