Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково. Стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2011 року у розмірі 15165,61 гривень, яка складається з наступного: 12829,19 гривень заборгованість за кредитом, 1138,05 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1198,36 гривень штраф. Стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 151,65 гривень. В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить змінити рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального справа. Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати із наступних підстав. Судом встановлено, що із умов кредитного договору б/н від 16.05.2011 року вбачається, що між сторонами дійсно виникли цивільні правовідносини і вони перебували у договірних стосунках, відповідач [PERSON], отримав кредит у розмірі 2500 грн., зі сплатою за користування кредитом 36,00 % річних. В матеріалах справи є заява підписана відповідачем, Умови і правила надання банківських послуг, Правила користування карткою. Суд застосував до вказаних правовідносин вимоги ст.ст. 526,530,611,612 ЦК України, та зазначив про те, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгований на такий же термін. Також суд посилався на п.п. 6.5,6.6 Умов надання банківських послуг щодо зобов'язання позичальника погашати заборгованість за кредитом, відсотками, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. А у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 16.05.2011 року [PERSON] зобов'язаний повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, можливі комісії. Позивачем надано розрахунок суми заборгованості [PERSON] станом на 31.08.2013 року, він має заборгованість 23112,83 грн., яка складається з наступного: 12457,28 грн. заборгованість за кредитом, 9078,75 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1076,8 грн. штраф (процентна складова). В матеріалах справи є довідка з Дніпропетровського слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, з якої вбачається, що [PERSON] арештований 28.01.2012 року та знаходиться в Дніпропетровському слідчому ізоляторі. Із розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором від 16.05.2011 року за період з 30.06.2011 року по 27.01.2012 року вбачається, що розмір боргу складає: 12829,19 грн. заборгованість за кредитом, 1138,05 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1198,36 грн. штраф. Таким чином суд вважав, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за період коли відповідач дійсно користувався кредитними коштами з моменту укладення кредитного договору та до арешту відповідача, а саме із 16.05.2011 року до 27.01.2012 року у загальній сумі 15165,61 грн. Але із висновками суду щодо визначення розміру заборгованості погодитись не можна, оскільки вони зроблені безпідставно, та не підтверджені нормами законодавства. Відповідно до вимог статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Довідка із установи Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, про те, що [PERSON] арештований 28.01.2012 року та знаходиться в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, не може бути підставою для часткового звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до вимог ст.617 ЦК України, оскільки ця обставина не може вважатися випадком або непереборною силою. Відповідач також не надав доказів, які б свідчили про те, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, відповідно до вимог частин 1 та 2 ст.614 ЦК України. Позивачем надано розрахунок суми заборгованості [PERSON] станом на 31.08.2013 року, він має заборгованість 23112,83 грн., яка складається з наступного: 12457,28 грн. заборгованість за кредитом, 9078,75 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1076,8 грн. штраф (процентна складова). Тому на підставі ст.ст. 526,530,611,625,629,1054 ЦК України саме цю суму боргу необхідно стягнути із позичальника Згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 231,13 грн. Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції щодо розміру стягнення, а тому рішення суду підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України.

Outcome: approved