Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності житлового будинку та земельної ділянки померлому спадкодавцю та про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування своїх вимог вказала, що 25 грудня 2010 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, № 50 Царичанського району Дніпропетровської області, який складається з: житлового будинку А-1, літньої кухні Б-1, сараю Г-1, вбиральні Д-1, колодязя №1, що належало померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Царичанською філією Придніпровської товарної біржі 11.05.1999 року за № 170-НД/170-Н; - земельної ділянки площею 0537 га, з яких 0,15 га надана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 1225655101:03:113:0001, та 0,387 га для ведення особистого господарства, кадастровий № 1225655101:03:113:0002), розташованої за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, 50 Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.05.1999 року, який укладено на виконання біржевого контракту, зареєстрованого в Царичанському філіалі Придніпровської тованої біржі 11.05.1999 року за № 171-Н, та Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 042108, виданого 06.09.1999 року. Зазначає, що спадкоємцями померлої матері [PERSON] є вона, її сестра [PERSON] та їх батько - [PERSON] (чоловік померлої). Вона з сестрою домовились про те, що поки живий їх батько [PERSON] приймати спадщину вони не будуть, тому батько одноособово фактично успадкував майно померлої дружини [PERSON] на підставі ст. 1268 ч.3 ЦК України, бо постійно мешкав та був зареєстрований разом з нею за однією адресою на день відкриття спадщини, але документи на спадщину батько не отримував. 30 листопада 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку, які батько фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] За час свого життя батько залишив на її імя заповіт на все своє майно, який зареєстрований в реєстрі за № 4-1219 Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19.08.2011 року. Вказує, що прийняла спадщину в установлений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська строк, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори. 04.12.2015 року вона звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті батька [PERSON], а саме на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з недійсністю правовстановлюючого документу згідно діючого на момент видачі документу законодавства, а саме в звязку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений товарною біржею є недійсним, оскільки нотаріально не посвідчений. Прохає встановити факт належності померлому 30.11.2012 року [PERSON]: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, № 50 Царичанського району Дніпропетровської області, який складається з: житлового будинку А-1 (коридор площею 5,8 кв.м., кухня площею 7,6 кв.м., житлова кімната площею 9,5 кв.м., житлова кімната площею 12,0 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м.), літньої кухні Б-1, сараю Г-1, вбиральні Д-1, колодязя №1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Царичанською філією Придніпровської товарної біржі 11.05.1999 року за № 170-НД/170-Н; земельної ділянки, площею 0537 га, з яких 0,15 га надана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 1225655101:03:113:0001, та 0,387 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий № 1225655101:03:113:0002, розташованої за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, 50 Царичанського району Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.05.1999 року, який укладено на виконання біржевого контракту, зареєстрованого в Царичанському філіалі Придніпровської тованої біржі 11.05.1999 року за № 171-Н та Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 042108, виданого 06.09.1999 року, та визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після померлого 30.11.2012 року батька [PERSON] право власності на вищевказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надіслала заяву про розгляд даної справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2010 року померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 382205, видане 29.12.2010 року відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції) (а.с.07). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, № 50 Царичанського району Дніпропетровської області, який складається з: житлового будинку А-1 (коридор площею 5,8 кв.м., кухня площею 7,6 кв.м., житлова кімната площею 9,5 кв.м., житлова кімната площею 12,0 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м.), літньої кухні Б-1, сараю Г-1, вбиральні Д-1, колодязя №1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Царичанською філією Придніпровської товарної біржі 11.05.1999 року за № 170-НД/170-Н; - земельної ділянки, площею 0537 га, з яких 0,15 га надана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 1225655101:03:113:0001, та 0,387 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий № 1225655101:03:113:0002, розташованої за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, 50 Царичанського району Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.05.1999 року, який укладено на виконання біржевого контракту, зареєстрованого в Царичанському філіалі Придніпровської товарної біржі 11.05.1999 року за № 171-Н та Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 042108, виданого 06.09.1999 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік - [PERSON] (батько сторін) спільним проживанням, але документи на спадщину останній не отримував. 30 листопада 2012 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 491310, видане 30.11.2012 року відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції) (а.с.06). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку. Встановлено, що спадкоємцями померлого [PERSON] є його діти: [PERSON] (позивач) та [PERSON]Є.(відповідач). 19.08.2011 року [PERSON] склав на користь [PERSON] заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 4-1219. В установлений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2015 року строк позивач прийняла спадщину після смерті батька, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори. 04.12.2015 року [PERSON] звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], але у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у звязку з недійсністю правовстановлюючого документу згідно діючого на момент видачі документу законодавства, а саме в звязку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений товарною біржею є недійсним, оскільки нотаріально не посвідчений. Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна № 170-НД/170-Н від 11.05.1999 року, зареєстрованого на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" в Царичанській філії товарної біржі «Придніпровська товарна біржа» [PERSON] набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, № 50 Царичанського району Дніпропетровської області. Реєстрація права власності за [PERSON] на вказаний житловий будинок підтверджується листом КЗ "Царичанське бюро технічної інвентаризації" ДОР" від 08.10.2015 року № 197. Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна № 171-НД/171-Н від 11.05.1999 року, зареєстрованого на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" в Царичанській філії товарної біржі «Придніпровська товарна біржа» [PERSON] набула у власність земельну ділянку, загальною площею 0,537 га, розташовану за адресою: смт Царичанка, вул. Бутенка, № 50 Царичанського району Дніпропетровської області. Право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 042108, виданим 06.09.1999 року. Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо встановлення факту належності померлому 30.11.2012 року [PERSON] за життя вищевказаних житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, які він успадкував після смерті дружини [PERSON], підлягають задоволенню. Відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які посилається позивач на обгрунтування своїх позовних вимог. Враховуючи надані суду письмові докази, суд вважає, що є підстави для задоволення вимог та визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 30 листопада 2012 року. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач як в позовній заяві так і в заяві про розгляд справи у її відсутність не заявляла вимоги щодо стягнення сплаченого нею при подачі судового збору з відповідача, тому суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved