Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Виконавчий комітет Жмеринської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи його тим, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області від 19.05.2015 р. та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області від 10.07.2012 р., - [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Мати дітей [PERSON] [INFO]. померла. Малолітні [PERSON] та [PERSON] з моменту смерті матері проживають у сім'ї рідної баби [PERSON] у [ADDRESS] а відповідач протягом цього часу проживає окремо від своїх дітей в с. Вівсяники Деражнянського району Хмельницької області, не допомагає утримувати дітей матеріально, не цікавиться їх життям та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Своїми діями відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а 11.11.2015 р. нотаріально посвідчив заяву про надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Службою у справах дітей Жмеринської міської ради, з метою з'ясування причин, через які відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, були направлені листи із викликом на засідання комісії з питань прав дитини виконавчого комітету Жмеринської міської ради. Відповідач жодного разу не з'явився на засідання комісії ні до Служби у справах дітей для надання пояснень щодо своєї безвідповідальної поведінки, що свідчить про його байдуже ставлення до подальшої долі дітей, тобто умисне ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Внаслідок ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, комісія з питань захисту прав дитини виконкому Жмеринської міської ради вирішила взяти малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на профілактичний облік в службі в справах дітей ЖМР, як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах - наказ №66 від 13.04.2016 р. Протягом всього часу перебування дітей на обліку в службі у справах дітей із відповідачем проводились кілька телефонних розмов щодо ухилення його від виконання своїх батьківських обов'язків. Із бабою [PERSON] проводилась профілактична робота спрямована на подолання складних життєвих обставин. В рамках супроводу сім'ї проводились профілактичні бесіди, комісійно проводились обстеження умов проживання дітей. Також, службою у справах дітей 13.04.2016 р. направлено лист до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області з метою охопити дітей заходами захисту прав дітей. Незважаючи на проведену із відповідачем профілактичну роботу, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків. За час перебування на профілактичному обліку дітей відповідач не проявив спроб поцікавитися долею своїх дітей чи заявити органу опіки та піклування про намір утримувати матеріально і виховувати своїх дітей та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи зазначене комісія з питань захисту прав дитини виконкому Жмеринської міської ради 11.05.2016 р. вирішила клопотати перед виконкомом Жмеринської міської ради про видачу висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради від 30.05.2016 р. №154 «Про видачу висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав» було видано висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 08.06.2016 р. «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]» Відповідач не створив належних умов для проживання, виховання, розвитку дітей, не займається лікуванням дітей та оздоровленням, умисно самоусунувся від догляду та забезпечення нагальних потреб дітей, грубо порушуючи своєю бездіяльністю ст.ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства». На підставі викладеного просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; передати малолітній дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради для подальшого їх влаштування; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 1-5, 28-30) В судовому засіданні представник позивача Руденко Т.В. позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задовольнити. Додатково та на запитання суду пояснила, що висновок органу опіки та піклування від 08.06.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача підтримує. Відповідач усунувся від виховання дітей, питання влаштування дітей не вирішено, планується призначити опікуном малолітніх дітей їх бабу [PERSON], а на даний час діти потребують тимчасового влаштування, а тому просить передати їх органу опіки та піклування. Відповідач в телефонному режимі повідомив, що він не працює та не має стабільного доходу. Просила позов задовольнити, аліменти на утримання дітей перераховувати на відкриті на ім»я дітей рахунки, згідно наданих суду реквізитів. Не заперечила щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.27, 34), до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Прокурор Посвалюк І.П., що вступив у справу на підставі ст. 45 КПК України (а.с.37) позов підтримав, в судовому засіданні висловив думку, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки мати дітей померла, а батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, покинув дітей, проживає окремо в інші місцевості, не вжив жодних заходів для належного виховання дітей, свідомо ухилився від своїх обов'язків, а тому, діючи виключно в інтересах малолітніх дітей просив позов повністю задовольнити, стягнути аліменти, не заперечив щодо ухвалення у справі заочного рішення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона є бабою малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Мати дітей [PERSON] померла після народження сина [PERSON] та просила її доглянути дітей. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та проживали окремо, певний час із ними проживав [PERSON] Після смерті дочки свідок хотіла, щоб відповідач брав участь у вихованні дітей, та виділила для нього частину будинку, щоб він разом із дітьми. Мамолітній [PERSON] народився із онкологічним захворюванням, а тому потребував лікування та уваги. Відповідач спочатку погодився, забрав дитину із пологового будинку, однак потім зрозумів, що із дітьми дуже важко, жив у свідка із дітьми близько одного тижня, потратив на власні потреби частину коштів при народженні дітей, що були на рахунку, та покинув свідка із дітьми весною 2015 року. Свідок звернулась в органи опіки та піклування, щоб вони посприяли тому, щоб у дітей був батько, однак відповідач лише на словах обіцяв допомогу. Приїздив рідко та не до дітей, а для вирішення власних питань, був в стані алкогольного сп»яніння, надав нотаріальну заяву у якій надав згоду на позбавлення його батьківських прав та опіку над дітьми, жодної допомоги не надає, дітьми не цікавиться, працює неофіційно . У свідка є іще дочка та чоловік-пенсіонер, які їй допомагають. Востаннє відповідач приїздив до свідка на початку червня 2016 року, прийшов вночі, із собою нічого не привіз, дав гроші на кашу. Вона має намір оформити опіку над дітьми. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, фізичним особам судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов"язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Тому слід вважати, що відповідаі належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за в судове засідання не з'явився без поважних причин, позов не оспорив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти цього не заперечила представник позивача та прокурор. Вислухавши пояснення присутніх сторін, їх представників, думку прокурора, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження дітей. (а.с. 6, 7) Мати дітей [PERSON] [INFO]. померла. (а.с. 8) Відповідач [PERSON] 11.11.2015 р. надав нотаріально посвідчену заяву, якою просить позбавити його батьківства відносно дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Службою у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області відповідач запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини з приводу виконання ним батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 11) З акту обстеження умов проживання [PERSON] в [ADDRESS] від 13.04.2016 р. (а.с. 13) вбачається, що із [PERSON] проживають її онуки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Будинок складається з 3 кімнат, в будинку чисто, прибрано, тепло. Вода та зручності знаходяться у дворі. В будинок проведено газ та газове опалення. Кімнати обладнані необхідними меблями, газовою плитою, пральною машиною, холодильником. Будинок потребує поточного ремонту. В будинку у кожної дитини є окреме ліжко, діти мають одяг та іграшки. Діти проживають в сім'ї їх баби, яка їх доглядає та лікує. Проведено бесіду щодо здорового способу життя, профілактиці алкоголізму, наркоманії, тютюнопаління та ін. негативних явищ, запобіганню торгівлі дітьми, профілактиці насильства та жорстокого поводження з дітьми. Рекомендовано взяти дітей на облік як таких, що проживають в складних життєвих обставинах в зв'язку із ухиленням батька від виконання батьківських обов'язків. Наказом Служби у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області від 13.04.2016 р. №66 дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] поставлено на облік дітей, що проживають в складних життєвих обставинах, через ухилення їх батька від виконання батьківських обов'язків. (а.с. 12) Також 13.04.2016 р. за вих. № 347 Служба у справах дітей Жмеринської міської ради звернулася до Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області із проханням охопити [PERSON] та [PERSON] профілактичною роботою. (а.с. 14) Відповідно до витягу з протоколу №8 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 11.05.2016 р. (а.с. 15) вирішено клопотати перед виконавчим комітетом Жмеринської міської ради надати висновок органу опіки та піклування Жмеринської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області №154 від 30.05.2016 р. вирішено надати висновок органу опіки та піклування Жмеринської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та звернутися в інтересах дітей з відповідною заявою до Жмеринського міськрайонного суду. (а.с. 16) Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Жмеринської міської ради від 08.06.2016 р. №02-5/10-1220 орган опіки та піклування виконкому Жмеринської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки 11.05.2015 р. на засіданні комісії з прав захисту дитини виконкому Жмеринської міської ради (протокол №8) було встановлено, що діти з моменту смерті матері проживають в сім'ї рідної баби [PERSON] в [ADDRESS]. Батько дітей [PERSON] проживає окремо, не допомагає утримувати дітей матеріально, не цікавиться їх життям, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а 11.11.2015 р. нотаріально посвідчив заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] Службою у справах дітей Жмеринської міської ради з метою з'ясування причин, через які батько ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків були направлені листи з викликом на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Жмеринської міської ради. [PERSON] жодного разу не з'явився ні на засідання комісії ні до служби у справах дітей, що свідчить про його байдуже ставлення до подальшої долі дітей, тобто він умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. (а.с. 17-18) Відповідно до картки реквізитів (а.с. 42) вбачається, що на відкриті особисті рахунки на ім»я [PERSON], [INFO], в ПАТ "Державний Ощадний банк України",Жмеринське ТВБВ Ощадбанку №10001/0112 ЗКПО 09302607 МФО 302076 р/р [NUMBER], транзитний рахунок [NUMBER],та [PERSON], [INFO], в ПАТ "Державний Ощадний банк України",Жмеринське ТВБВ Ощадбанку №10001/0112 ЗКПО 09302607 МФО 302076 р/р [NUMBER], транзитний рахунок [NUMBER]. Встановленим судом фактичним обставинам справи, відповідають правовідносини, пов'язані з особистими немайновими правами і обов'язками батьків і дітей, які регулюються главою 13 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 15 СК України, сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Стаття 27 Конвеції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року передбачає, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3, п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом. Статтею 157 СК України передбачено обов'язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.(ч. 2 ст. 166 СК України, ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України). Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 400 грн. щомісяця на утримання кожної дитини до їх повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ст. 212 ЦПК України). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу (більше року), ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дітьми не цікавиться, не надавав жодного матеріального утримання, хоча таких перешкод йому ніхто не чинив, а 11.11.2015 р. нотаріально посвідчив заяву, в якій надав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо дітей, а тому суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов'язку щодо виховання своїх дітей, піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON], як крайній захід, слід позбавити батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Враховуючи те, що волевиявлення родичів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щодо взяття дітей під опіку на разі суду не відомі, заяви, відповідні заяви в матеріалах справи відсутні, тому дітей слід передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради для подальшого їх влаштування. Окрім того, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у суду відомостей про наявність/відсутність у нього інших утриманців, те, що відповідач здоровий, не має регулярного доходу, є працездатним, скрутне матеріальне становище дітей, їх задовільний стан здоров'я, відповідно до ст. 182 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, на кожну дитину, а разом 800 грн. починаючи з дня звернення до суду - з 17.06.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним, справедливим, обґрунтованим та законним, відповідає інтересам та потребам дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 1102,40 грн. Відповідно до Конвенції про права дитини, ст.ст. 15, 18, 19, 150, 155, 157, 164, 165, 166, 167 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved