Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

12.07.2021 представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 28 454, 73 грн. В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій остання просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу та проводити розгляд справи за її відсутності. Виходячи з правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 06.07.2021 рішенням Дарницького районного суду м. Києва позов [PERSON] задоволено та зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] приміщенням загального користування шляхом демонтажу (знесення) самочинно встановленої перегородки з металевими дверима у коридорі загального користування між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . У рішенні суду від 06.07.2021 року судом не вирішено питання про витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 05.02.2020 року позивач уклав Договір про надання правничої (правової) допомоги №20200205/1 з адвокатським бюро «Ципін і партнери». Відповідно до Додатку №2 (Доручення) до вказаного Договору Клієнт доручає Бюро надання правничої (правової) допомоги Клієнту під час досудового, судового, виконавчого провадження у цивільній справі про усунення перешкод у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сторони погодили, що за виконання цього Доручення Клієнт здійснює оплату за наступним тарифом: 1242.62 грн/год, що є еквівалентом 50 дол. США за курсом НБУ, встановленим на день укладання цього Доручення. Сторони узгодили, що розмір оплати у гривнях, зазначений у цьому додатку, змінюється пропорційно зміненим) курсу долара США по відношенню до гривні України відповідно до курсу НБУ. Як вказано в детальному розрахунку витрат на правничу допомогу, що надавалася позивачу в межах підготовки та розгляду вказаної справи, адвокатами АБ «Ципін і партнери» витрачено 21 год., що у грошовому вираженні складає 28 454,73 грн (21 год. * 50 доларів згідно з курсом НБУ актуальним на дату виставлення рахунку). Позивач здійснив розрахунки з АБ «Ципін і партнери», що підтверджується оригіналами наступних документів: виписка банку за особовим рахунком [NUMBER] /UAN (ІВАN: [NUMBER] ) за період з 07.02.2020 по 07.02.2020 - оплата від [PERSON] у розмірі 2 485,24 грн; меморіальний ордер від 16.06.2020 - оплата від [PERSON] у розмірі 10 654,7 грн; платіжне доручення № В881048331 від 23.10.2020 - оплата від [PERSON] у розмірі 4 251,12 грн; меморіальний ордер від 18.12.2020 - оплата від [PERSON] у розмірі 4 179,9 грн; меморіальний ордер від 11.03.2021 - оплата від [PERSON] у розмірі 2 774,32 грн; меморіальний ордер від 29.06.2021 - оплата від [PERSON] у розмірі 4109,45 грн. Разом з тим, суд не може погодитись з обгрунтованістю частини витрачених годин, що вказані у розрахунку. Так, із розрахунку витрат на правничу допомогу підлягає виключенню час пов`язаний із складання заяви про усунення недоліків у справі №753/6927/20 та заяви про доповнення підстав позову, оскільки вказані документі готувались у зв`язку з неналежною підготовкою позовної заяви. Вказані у розрахунку 9 годин участі адвоката під час розгляду судової справи №753/6927/20 в Дарницькому районному суді міста Києва суд вважає необгрунтованим, оскільки представник позивача приймав участь у судових засіданнях 15.09.2020 (судове засідання тривало 3 хв.) та 06.07.2021 (засідання тривало 1 год. 15 хв.). Визначаючи час на надання послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвокатів повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу у розмірі 17397,00 грн. (1242,62 грн. х 14 год.) У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції ВС/КГС викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 р. у справі №922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 28454,73 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви. Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Дарницьким районним судом м. Києва не вирішено питання про витрати на професійну правничу допомогу, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "РАДА" про усунення перешкод у користуванні спільним майном та зобов`язання вчинити дії та стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17397,00 грн. на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial