Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2017 року в с. Зміїнець Луцького району водій автомобіля «Mazda 627», р.н. [NUMBER] [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої їй були завдані тяжкі тілесні ушкодження та в подальшому її визнано особою з інвалідністю 2 групи. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначає, що на момент ДТП цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон» згідно полісу АК/4142095. Вказує, що з умовами полісу обов`язкового страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності №АК/4142095 в результаті настання страхового випадку страхова сума відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200000,00 грн. Однак, після її звернення до відповідача про сплату їй страхового відшкодування, страховою компанією 16.05.2019 року було перераховано лише 57600,00 грн. Зазначає, що в результаті ДТП з участю забезпеченого транспортного засобу їй спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що послужили підставою тривалої втрати нею працездатності, а в подальшому - визнання її особою з другою групою інвалідності, тому вважає, що спричинена їй шкода, як майнова так і моральна, повністю охоплюється страховою сумою 200000,00 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь спричинену їй шкоду в розмірі 142400,00 грн. 20.03.2020 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій зазначає, що зважаючи на тривалий період стійкої втрати позивачем працездатності, позбавлення у неї можливості вільного пересування внаслідок травми ніг, то розмір страхового відшкодування повинен становити 30 мінімальних заробітних плат 96000,00 грн. (30х3200,00 грн.), а моральна шкода в розмірі 5% від даного страхового відшкодування - 4800,00 грн.(96000,00 грн. х 5 / 100), всього 100800,00 грн. У зв`язку з чим вважає, що з врахуванням виплаченого страхового відшкодування до стягнення в судовому порядку підлягає 43200,00 грн. (100800,00 - 57600,00). Представник позивача до початку розгляду справи подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Разом з тим, подав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] в селі Зміїнець Луцького району, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Mazda 626» д.н.з. [NUMBER] та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження та їй встановлено 2 групу інвалідності. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та іспитовим строком на 2 роки (а.с. 4-6). Вироком Волинського апеляційного суду від 04.12.2018 року ухвалено новий вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки (а.с. 7-8). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Mazda 626» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4142095 від 19.05.2017 року. Відповідно до полісу страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 200000 грн., за шкоду майну - 100000 грн. (а.с. 10). Як вбачається з позовної заяви та відзиву на позов, страховою компанією було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 57600,00 грн. і позивачем даний факт не оспорюється. Згідно ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» мінімальна заробітна плата на дату настання страхового випадку становила 3200,00 грн. Отже, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності становить 18х3200= 57600,00 грн., яка і була виплачена позивачу. Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів. Отже, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що страховою компанією виконані умови страхового полісу і позивачу виплачене страхове відшкодування за заподіяну майнову шкоду у відповідності до норм чинного законодавства. При цьому, доводи представника позивача, що розмір страхового відшкодування повинен становити 30 мінімальних заробітних плат жодним доказом не підтверджується та суперечить чинному законодавству, а тому, в цій частині позову слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Згідно ст. 23 вказаного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Отже, враховуючи викладене, а також те, що внаслідок ДТП [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження та їй встановлено 2 групу інвалідності, то суд приходить до висновку, що з відповідача на її користь слід стягнути 2880,00 грн. (57600-5%) у відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial