Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Державного нотаріуса Дубровицької районної державної нотаріальної контори, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління Держземагенства у Дубровицькому районі Рівненської області та просить: - визнати неправомірною відмову державного нотаріуса Дубровицької державної нотаріальної контори Таборовця М.І. у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку; - зобов'язати державного нотаріуса Дубровицької державної нотаріальної контори Таборовця М.І. вчинити нотаріальну дію та видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на: - земельну ділянку розміром 0,526 га, яка розташована на території Мочулищенської сільської ради Дубровицького району для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯД №272064, виданого Дубровицькою райдержадміністрацією 06.11.2007 року, - земельну ділянку розміром 0,3540 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мочулищенської сільської ради Дубровицького району для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯД №272056, виданого Дубровицькою райдержадміністрацією 06.11.2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що 21 лютого 2014 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. які перебували у власності її чоловіка [PERSON], згідно державних актів серії ЯД №272064 та серії ЯД №272056. Відмова мотивується неможливістю Управління Держземагенства у Дубровицькому районі видати технічну документацію з нормативної грошової оцінки даних земельних ділянок у зв'язку з її відсутністю. Дані обставини стали перешкодою у вчасному та належному прийнятті нею спадкового майна. Як зазначено у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 лютого 2014 року, підставою такої відмови є п.2 ст.49 Закону України "Про нотаріат". Відповідно до даної норми закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Документи, які необхідно подати спадкоємцю до державного нотаріуса у даному випадку чітко передбачені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.216 цієї Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, п.2 ст.49 Закону України "Про нотаріат" як підстава відмови у вчиненні нотаріальної дії не може бути застосований, оскільки нею, як спадкоємцем 1 черги, подано всі документи, передбачені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій. Отримання відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки покладається на державного нотаріуса і надання таких документів спадкоємцями при оформленні спадщини не передбачається чинним законодавством. Крім того, вважає, що оспорювана постанова винесена з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки в ній не зазначено строків її оскарження та і реальних причин відмови, оскільки в ній не міститься положення щодо того, яким саме нормативно-правовим актом передбачено обов'язок подання саме спадкоємцем витягу з нормативної грошової оцінки землі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить задоволити у повному обсязі. Відповідач - державний нотаріус дубровицької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. У наданих суду поясненнях зазначив, що позовна заява надумана, необґрунтована та безпідставна, оскільки постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена з дотриманням ст.49 Закону України "Про нотаріат". Просить справу розглянути без його участі. Від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління Держземагенства у Дубровицькому районі надійшла заява про розгляд справи без участі представника Управління. Не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис №22. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був власником земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мочулищенської сільської ради Дубровицького району, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №272056 (а.с.6) та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №272064 (а.с.7). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2014 року (а.с.4) вбачається, що державний нотаріус Дубровицької державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Вищевказана постанова мотивована тим, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД №272056 та серії ЯД №272064, нема можливості, оскільки неможливо отримати з Дубровицького відділу Держземагенства витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які перебували у власності [PERSON] у зв'язку з відсутністю технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Серед обов'язків нотаріуса, передбачених ст.5 Закону України "Про нотаріат", є сприяння громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Враховуючи вимоги законодавства, відповідач - державний нотаріус Дубровицької ДНК здійснив усі передбачені законодавством дії. Згідно п.4.12 Гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Пунктом 4.20 Гл.10 вищевказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та витягу з Державного земельного кадастру. Законом "Про державний земельний кадастр" визначено, що витяг з Державного земельного кадастру містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги - дані про площу земельної ділянки, обмеження на її використання, про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь тощо. Статтею 174 Податкового кодексу України, встановлено, що оподаткуванню підлягає дохід, отриманий платником податку в результаті прийняття ним у спадщину коштів, майна, майнових чи немайнових прав у вигляді вартості власності, що успадковується. При цьому особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Для визначення суми податку у формах свідоцтв про право на спадщину, затверджених наказом МЮ України за №3253/5 від 22.11.2010 року, передбачено обов'язкове зазначення нотаріусом вартості спадкового майна. Нотаріус щокварталу подає до органу державної податкової служби за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину. При вирішенні питання про визначення вартості майна, яке є предметом нотаріальної дії та, як наслідок, порядку визначення його оцінки треба звернутися до відповідних законодавчих актів, які регулюють питання проведення оцінки майна. Питання щодо здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в України, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна регулюється законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (N 2658-III, 12.07.2001)(далі-Закон), згідно якого оцінку майна можуть проводити суб'єкти господарської діяльності, що отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності в порядку, визначеному даним законом. Відповідно до статті 3 Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно - правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до положень статті 7 Закону, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку оподаткування майна згідно з законом. Виходячи з вищенаведеного, для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно необхідна наявність звіту про оцінку майна, здійснену суб'єктом оціночної діяльності. Стаття 6 Закону України "Про оцінку земель" дає чіткий перелік суб'єктів оціночної діяльності у сфері оцінки земель. Згідно ч.3 ст.18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій". В частині 5 ст.5 Закону України "Про оцінку земель" зазначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Отже, виходячи із змісту вищевказаної норми, ст.13 зазначеного вище закону, законодавець встановив обов'язкові випадки проведення експертної та нормативної грошової оцінок земель. Виходячи із наведеного, при оформленні права на спадщину є обов'язковим проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки з оформленням витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, як того вимагає ст.20 Закону України "Про оцінку земель". Таким чином, для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусу подається її нормативна грошова оцінка. Тому, на підставі наведеного вище, є всі підстави вважати, що відмова нотаріуса у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed