Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], третьої особи Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON], помер. В родині конфліктні відносини, В квартирі антисанітарія, та брудно, з 2009 року [PERSON] разом з матір'ю не проживає. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на уточненні позовної заяви. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначила, що в неї тяжке матеріальне становище, у зв'язку з чим відсутні можливості щодо покращення квартирних умов. Представник третьої особи - КЗ "Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" наполягала на задоволенні позову. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради 01.02.2000 року, [PERSON], є рідним сином [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року батько [PERSON]- [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25.05.2012 року. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.10.2010 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків. Відповідно до довідки КУ „ІМБТІ" № 312 від 18.03.2015 року, власником об'єктів нерухомостей за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно з доповідними ЗНЗ № 10 м. Ізмаїл від 13.02.2009 року, [PERSON] мав агресивну та неадекватну поведінку. Відповідно до подання ЗНЗ № 10 м. Ізмаїл № 376 від 18.10.2010 року, діти [PERSON] мають неадекватну поведінку, схильні до суїцидальної поведінки та потребують лікування, але мати не реагує на зауваження школи. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 27.10.2010 року та листом служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради № 987 від 29.10.2010 року, з матір'ю проведена робота щодо налагодження відносин з дітьми та належного виконання батьківських обов'язків. Відповідно до характеристики ЗНЗ № 10 від 2010 pоку, [PERSON] мав напружені стосунки з матір'ю та однолітками, асоціальну поведінку. Згідно з повідомленням Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області № 55/34- 3606 від 21.05.2013 року, [PERSON], скоїв правопорушення згідно ч.З ст. 185 КК України, перебуває на профілактичному обліку у ВКМСД Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області та поставлений на облік служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради та в Ізмаїльський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Згідно з протоколами бесід з [PERSON] та [PERSON], з сім'єю [PERSON] проведена робота щодо належного виконання батьківських обов'язків, посилення контролю за навчанням та вихованням дитини. Відповідно до клопотання ЗНЗ № 10 м. Ізмаїл № 43 від 20.02.2015 року, [PERSON] проживав у дідуся, має конфліктні відносини з матір'ю, дідусем, братом та вітчимом, 20.02.2015 року дитина бродяжив та був знайдений працівниками ВКМСД Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області, у зв'язку з чим [PERSON] був влаштований до КЗ „Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" (довідка КЗ „ІМЦСПРД" № 02-03/169 від 23.02.2015 року. Відповідно до протоколу засідання Координаційної ради у справах дітей Ізмаїльської міської ради № 3 від 24.02.2015 року, акту обстеження житлово-побутових умов від 19.09.2014 року, протоколу бесід від 24.02.2015 року з [PERSON] та [PERSON], мати не займається вихованням сина. Відповідно до характеристики ЗНЗ № 10 м. Ізмаїл від 02.04.2015 року, [PERSON] уважний, комунікативний та товариський учень. В сім'ї [PERSON] дуже часто виникають непорозуміння, через що дитина проживав з дідусем за адресою: [ADDRESS]. Мати не цікавиться навчанням сина, не відвідує батьківські збори, не реагує на зауваження школи. Відповідно до акту обстеження умов проживання № 56 від 30.03.2015 року за адресою: [ADDRESS], встановлено, що в однокімнатній квартирі проживають маги дитини - [PERSON], співмешканець матері - [PERSON], брат дитини - [PERSON] та малолітня дитина жіночої статі [PERSON], [INFO], кухня та санвузол у незадовільному стані, антисані гарія. брудно та сморід. В родині конфліктні відносини, з 2009 року [PERSON] проживає у дідуся за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту про результати відвідування та піклування дитиною від 24.03.2015 року, за час перебування [PERSON] у закладі, мати не відвідувала дитину, не цікавилась його життям та станом здоров'я. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №01/21-694 від 27.04.2015 року [PERSON] визнано за доцільне позбавити батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує свої батьківські обов'язки, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за сином належний догляд та контроль, не піклується про його духовний і фізичний розвиток, не забезпечує його необхідним харчуванням, не цікавиться його здоров'ям, не створює умови для отримання ним освіти, а також не проявляє до нього батьківської уваги та турботи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], третьої особи Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, так як позбавлення їх батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачки аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України та ст.9 Закону України "Про судовий збір" з відповідачів у рівних частках підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Частина 2 ст.367 ЦПК України передбачає, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved