Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Представник позивачів - ТзОВ «Відродження» звернулося до суду з позовом до відповідача - Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ), в подальшому збільшивши свої позовні вимоги, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача - [PERSON], 68617 гривень 39 копійок компенсації за втрату годувальника та просить тягнути в користь позивача [PERSON] 200000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду. Просить стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача - [PERSON], 5017 гривень 94 копійки одноразової компенсації за втрату годувальника за період: травень 2011 року - грудень 2014 року, також просить стягувати з відповідача на користь [PERSON] щомісячне відшкодування компенсації за втрату годувальника в розмірі 116 гривень 69 копійок, а також просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 50000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду. Просить стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача - [PERSON], 11202 гривні 84 копійки компенсації за втрату годувальника, також просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 50000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду. Просить стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача - [PERSON], 2217 гривень 32 копійки компенсації за втрату годувальника, просить також стягнути з відповідача на користь [PERSON] 50000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів покликається на те, що 07 травня 2011 року, о 00 годині 15 хвилин, на місці дорожньо-транспортної пригоди, на автодорозі Яворів - Грушів Яворівського району Львівської області, загинув пасажир [PERSON], [INFO], який був у легковому автомобілі марки "Фольксваген-Пасат", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. 06 липня 2011 року, згідно постанови слідчого BP ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції Стецика С.Р., кримінальна справа за №135-0117, котра була порушена за ч.2 ст.286 КК України по факту порушення правил безпеки дорожнього руху (дорожньо-транспортна пригода), яка мала місце 07 травня 2011 року на автодорозі Яворів - Грушів, була провадженням закрита на підставі п.8 ст.6 КПК України, у зв'язку із смертю винної особи - водія [PERSON] На момент смерті потерпілого [PERSON], його дружина - позивач [PERSON], проживала разом з потерпілим, знаходилася на його утриманні у зв'язку з перебуванням у декретній відпустці по вагітності і пологах і доглядом з малолітнім сином - [PERSON], [INFO] року народедння, маючи на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, [INFO] року, після смерті потерпілого [PERSON], в дружини покійного, народилася його донька - [PERSON]. На момент смерті потерпілого [PERSON], його батько - [PERSON], [INFO], проживав разом з потерпілим однією сім'єю, підтримував родинні зв'язки, знаходився на пенсії за віком і фактично був на утриманні потерпілого [PERSON], у зв'язку з загальною непрацездатністю. Також на момент смерті потерпілого [PERSON], його мати - [PERSON], [INFO], проживала разом з потерпілим однією сім'єю, підтримувала родинні зв'язки, знаходилась на пенсії за віком і фактично була на утриманні потерпілого [PERSON], у зв'язку з загальною непрацездатністю. 06 травня 2014 року, ТзОВ «Відшкодування», в інтересах позивачів, подало заяви щодо виплати страхового відшкодування. Листом від 12 червня 2014 року та від 11 липня 2014 року, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) відмовило позивачам у виплаті страхового відшкодування. Представник позивача та позивачі вважають, що відмова у виплаті їм страхового відшкодування є необґрунтованою та безпідставною. Представник позивачів подала до суду письмове клопотання в якому підтримує вимоги позивачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, просить позов, з врахуванням збільшення позовних вимог задовольнити і просить також справу слухати у її відсутності та відсутності позивачів. Позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги теж підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов, з врахуванням збільшення позовних вимог задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - МТСБУ у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. МТСБУ є некомерційним єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам та у своїй діяльності керується Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) - який є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ не є страховиком (не здійснює страхову діяльність, не має відповідної ліцензії на страхування, а проводить лише регламентні виплати у випадках, передбачених законом). Так справді, МТСБУ відповідно до п.41.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Своїми листами від 12 червня 2014 року та від 11 липня 2014 року. МТСБУ відмовило позивачам у виплаті страхового відшкодування. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з п.п.1,5 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використання транспортних засобів; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У Постанові Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року (з наступними змінами) роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. В п.4.1. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача ... коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. П.4.3. вказаної Постанови зазначає, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК), відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Згідно ст.41.1. «А» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У ст.27.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ст.1200 ч.1 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується - дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик або МТСБУ відповідає в межах обов'язкового ліміту відповідальності, який становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого - за шкоду, заподіяну майну потерпілих (п.9.2). Судом встановлено, що 07 травня 2011 року, о 00 годині 15 хвилин, на автодорозі Яворів - Грушів Яворівського району Львівської області, загинув пасажир [PERSON], [INFO], який був у легковому автомобілі марки "Фольксваген-Пасат", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Згадана дорожньо-транспортна пригода сталася за участю транспортного засобу, легкового автомобіля марки "Фольксваген-Пасат"", реєстраційний номер [NUMBER] (Республіка Польща) під керуванням водія [PERSON], який перевозив пасажира [PERSON] При цьому, дії водія згаданого автомобіля [PERSON], яим були порушенні вимоги Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, стали причиною настання описаної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої він та його пасажир [PERSON], від отриманих травм загинули. 06 липня 2011 року, постановою слідчого BP ДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області кримінальна справа № 135-0117, порушена за ст.286 ч.2 КК України по факту порушення правил безпеки дорожнього руху (дорожньо-транспортна пригода), яка мала місце 07 травня 2011 року на автодорозі Яворів - Грушів в Яворівському районі Львівської області, була провадженням закрита на підставі п.8 ст.6 КПК України, у зв'язку із смертю винної особи, водія [PERSON] Судом також встановлено, що на момент смерті потерпілого [PERSON], його дружина - [PERSON], проживала разом з потерпілим, знаходилася на його утриманні у зв'язку з перебуванням у декретній відпустці по вагітності і пологах та доглядом з малолітнім сином - [PERSON], [INFO], маючи на утриманні неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Крім цього, [INFO] року, після смерті потерпілого [PERSON], народилася його дочка - [PERSON]. На момент смерті потерпілого [PERSON], його батько - [PERSON], [INFO], проживав разом з потерпілим однією сім'єю, підтримував родинні зв'язки, знаходився на пенсії за віком і фактично був на утриманні потерпілого у зв'язку з загальною непрацездатністю. На момент смерті потерпілого [PERSON], його мати - [PERSON], [INFO], проживала разом з потерпілим однією сім'єю, підтримувала родинні зв'язки, знаходилася на пенсії за віком і фактично була на утриманні потерпілого у зв'язку з загальною непрацездатністю. 06 травня 2014 року, ТзОВ «Відшкодування», в інтересах позивачів подало заяви щодо виплати позивачам страхового відшкодування. Листами від 12 червня 2014 року та 11 липня 2014 року, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) відмовило позивачам у виплаті їм страхового відшкодування. У ст.27.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, а умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст.22.3., потерпілому відшкодовується також моральна шкода. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Ст.9.3. згаданого Закону, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Враховуючи наведене, суд вважає правильним стягнути з відповідача - Моторно (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON] на користь позивача - [PERSON] в розмірі 68617 гривень 39 копійок компенсації за втрату годувальника та 200000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду, Також слід стягнути з відповідача на користь позивача - [PERSON], 5017 гривень 94 копійки одноразової компенсації за втрату годувальника, за період: травень 2011 року - грудень 2014 року та щомісячне відшкодування компенсації за втрату годувальника в розмірі 116 гривень 69 копійок та 50000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду, Також слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON], 11202 гривні 84 копійки компенсації за втрату годувальника та 50000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON], 2217 гривень 32 копійки компенсації за втрату годувальника та 50000 гривень компенсації за заподіяну моральну шкоду, що підтверджується розрахунками наявними в матеріалах справи.

Outcome: approved