Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «БР-ТРАНС» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 червня 2019 року в с.Брищі Млинівського району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода. Про вказану подію було повідомлено поліцію та Державну службу з надзвичайних ситуацій, працівники яких прибули на місце пригоди. За наслідками проведеного огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було попереджено можливий вибух, встановлено повне знищення вогнем двох належних їй транспортних засобів, а саме: вантажного сідлового тягача та напівпричіпа-платформи. З місця події були вилучені залишки транспортних засобів: автомобіля "Renault Magnum 11GTA1A", реєстраційний номер [NUMBER] із напівпричіпом-платформою "KOGEL SNCO 24Р", які належать їй, а також автомобіля "DAF ТЕ 105 XF", реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «БР-ТРАНС». Напівпричіп-цистерну "MAGYAR SR 34Е" з місця події було повернуто власнику. Відомості про вказану ДТП було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12019180160000270 від 24.06.2019 року, попередня кваліфікація - ч.1 ст.286 КК України, яку згодом було змінено на ч.2 ст.286 КК України. За вказаним фактом було проведене досудове розслідування. За наслідками його проведення, 27.11.2019 року провадження у справі було закрите з підстав відсутності в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку з тим, що наслідки у виді отримання ним травм виникли з причин порушення саме ним Правил дорожнього руху України. Як результат, матеріали було направлено для притягнення його до адміністративної відповідальності. Постановою Млинівського районного суду від 03.08.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку, встановленого законом для притягнення до адміністративної відповідальності. Внаслідок повного знищення її транспортних засобів, вона втратила можливість користуватись та розпоряджатись ними, втратила єдине джерело її доходів. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №3.3.Т- 111/19 від 19.09.2019 року, яку було проведено у ході досудового розслідування, ринкова вартість знищеного внаслідок ДТП вантажного сідлового тягача "RENAULT Magnum 11GTA1A", реєстраційний номер [NUMBER] , номер рами [NUMBER] та напівпричіпа-платформи "KOGEL SNCO 24Р", реєстраційний номер [NUMBER] , номер рами [NUMBER] , належних їй до моменту ДТП (без врахування завданих пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди) станом на 23 червня 2019 року, складала - 456251,11 гривень. Цивільна-правова відповідальність ТОВ "БР-ТРАНС", якому нaлeжить керований [PERSON] , автомобіль "DAF ТЕ 105 XF", реєстраційний номер [NUMBER] , на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська пожежна страхова компанія" (далі - УПСК), що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4626531. На виконання своїх зобов`язань, 15.09.2020 року, страховою компанією УПСК було підтверджено факт настання страхового випадку і їй було виплачено страхове відшкодування в розмірі 98000,00 гривень. Таким чином, невідшкодованою залишилась матеріальна шкода у розмірі 358251,11 гривень. Окрім того внаслідок порушення її права на власність їй було завдано моральної шкоду, яку вона оцінює в 81714,00 гривень. Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БР-ТРАНС» на її користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 358251,11 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 81714,00 гривень, витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10000,00 гривень та сплачений нею судовий збір у розмірі 4399,65 гривень. В судове засідання позивач не з`явилась, її представник - адвокат Пасічник Ю.О. зазначив, що [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - Товариства з обмеженої відповідальністю «БР-ТРАНС» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с.54,60) У визначені ухвалою суду від 06.01.2021 року строки відзиву на позов, будь-яких заперечень чи пояснень по суті справи, а також заяв чи клопотань, до суду не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.06.2019 року о 12 годині 15 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «DAF TE105 XF», номерний знак [NUMBER] із напівпричепом-цистерною марки "MAGYAR SR34E» номерний знак [NUMBER] на 183 км+900м а/д М-19 (Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче) в межах населеного пункту с.Брищі Млинівського району Рівненської області, в результаті пошкодження лівого колеса тягача, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Magnum11GTA1А» номерний знак [NUMBER] з напівпричепом-платформою марки «KOGEL SNCO 24P» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Млинівського районного суду від 03.08.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку, встановленого законом для притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с.11) На момент скоєння ДТП відповідальність Товариства з обмеженої відповідальністю «БР-ТРАНС» як власника автомобіля «DAF TE105 XF», номерний знак [NUMBER] із напівпричепом-цистерною марки "MAGYAR SR34E» номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4626530 та №АМ/4626531. (а.с.18-19) Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи №3.3.Т-111/19 від 19.09.2019 року, яку було проведено у ході досудового розслідування, ринкова вартість знищеного внаслідок ДТП вантажного сідлового тягача "RENAULT Magnum 11GTA1A", реєстраційний номер [NUMBER] , номер рами [NUMBER] та напівпричіпа-платформи "KOGEL SNCO 24Р", реєстраційний номер [NUMBER] , номер рами [NUMBER] , які належать позивачу [PERSON] до моменту ДТП (без врахування завданих пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди) станом на 23 червня 2019 року, складала - 456251,11 гривень. (а.с.30-39) Згідно довідки-виписки по картці АТ КБ «Приватбанк», 15.09.2020 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивачу [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 98000,00 гривень на підтвердження факту настання страхового випадку. (а.с.49) Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною ч.1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.8 та п.9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до п.2 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 3 ст.22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.1172 юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обов`язків). Як встановлено судом [PERSON] на момент вчинення ДТП виконував трудові обов`язки водія ТОВ «БР ТРАНС», що являється власником джерела підвищеної небезпеки, а тому відповідальність за завдану позивачу [PERSON] та обов`язок по відшкодуванню майнової та моральної шкоди покладається на відповідача. Враховуючи моральні страждання, яких зазнала позивач у зв`язку з повним знищенням належних їй транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 1193 ЦК України, суд вважає визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає зменшенню. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 20000 гривень. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно довідки № 1179/3 від 29.03.2021 року, наданої адвокатом Ю.О.Пасічником витрати за надання правничої допомоги складають 10000,00 гривень (а.с.62). Окрім того, підлягають до задоволення судові витрати пов`язані з оплатою судового збору, так як у відповідності до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем - [PERSON] оплачено судовий збір у сумі 4399,65 грн.00 коп., що об`єктивно підтверджується дублікатом квитанції від 29.12.2020 року, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у вказаній сумі. (а.с.50) Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial