Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] у липні 2017 року звернулись до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до приватного підприємства «РИМА» та громадянина [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок надання неякісних послуг з поховання матері позивачів [PERSON] (а.с.2-4). 12 жовтня 2017 року позивачі подали до суду письмове клопотання про заміну неналежного відповідача ПП «РИМА» на належного відповідача фізичну особу-підприємця [PERSON] (а.с.104-105). Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року клопотання позивачів задоволено. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник обох позивачів [PERSON] позов підтримали та пояснили, що 07 січня 2017 року померла мати позивачів [PERSON]. Того ж дня між позивачем [PERSON] та директором ПП «РИМА» [PERSON] був укладений договір з надання послуг щодо поховання померлої [PERSON], згідно з умовами якого виконавець до 12 год. 09 січня 2017 року мав надати транспорт для доставлення труни з покійною на міське кладовище. Однак, транспорт для перевезення труни прибув додому до покійної лише о 14 годині, внаслідок чого всі змушені були тривалий час очікувати прибуття автомобіля. О 14 годині автомобіль для перевезення труни прибув та доставив її на кладовище, але там виявилось, що місце для поховання не було готове, тому прийшлось очікувати закінчення копання ями. Однак, після цього виявилось, що розміри ями замалі для труни, тому труну з тілом покійною лише з декількох спроб вдалось помістити до ями для поховання. Через деякий час після поховання позивачі дізнались що заготовлена яма для труни по глибині не відповідала стандартам, через що верхня частина гробу виявилась на відстані біля 0.50 м. від поверхні землі, тому представники ПП «Рима» самовільно без їх (позивачів) дозволу перепоховали труну з померлою матір"ю на більшу глибину. Внаслідок викладеного у позивачів значно погіршився стан здоровя, через що вони змушені були звертатись за медичною допомогою, втратили спокій, сон, був порушений звичний ритм їх життя та спілкування з рідними і друзями, погіршились стосунки в їх сімях. При цьому, за весь час після поховання матері вони не отримали жодних вибачень та допомоги від відповідачів, що поглибило їх переживання. У звязку з цих кожному з позивачів спричинено моральну шкоду, яку вони оцінюють по 25000 грн., які, уточнивши свої вимоги, просять стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] та з фізичної особи (громадянина) [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявленого позову не визнав та пояснив, що послуги щодо поховання померлої [PERSON] були надані ПП "РИМА" відповідно до вимог закону. При цьому, твердження позивачів про невідповідність глибини поховання не відповідають дійсності, оскільки ці заміри були проведенні з порушенням закону, взимку при промерзлому ґрунті, тому висновок комісії, яка ці заміри проводила, є недійсними. Окрім цього, рішенням Кодимської міської ради міське кладовище було відібране у ПП «РИМА» та передано для обслуговування іншому підприємству, через що у квітні 2017 року ПП «РИМА» було ліквідовано без правонаступництва. Після чого він зареєструвався фізичною-особою підприємцем з надання ритуальних послуг та не має жодного відношення до діяльності ПП «РИМА». Представник третьої особи Кодимської міської ради Одеської області [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що за зверненням позивача комісією Кодимської міської ради була обстежена могила [PERSON] та шляхом поміщення в землю металевого стержня встановлено, що кришка гробу перебуває на відстані біля 55 см. від поверхні землі, що є порушенням Державних санітарних норм і правил. Водночас, зазначив, що він не є фахівцем у відповідній галузі, а тому справжності проведених комісією замірів підтвердити не може. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 січня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №473348, виданим 09 січня 2017 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.14). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії СВ №070793 від 16 лютого 1951 року та серії ШЗ №057604 від 17 січня 1950 року (а.с.11,12). 07 січня 2017 року між позивачем [PERSON] та ПП «РИМА» (код ЄДРПОУ 31358627, КВЕД 96.03 організація поховань та надання суміжних послуг) в особі його директора [PERSON] укладено договір на організацію та проведення поховання [PERSON] Відповідно до цього договору ПП «РИМА» взяло на себе зобовязання організувати та здійснити поховання померлої [PERSON]А шляхом закопування в могилі труна з тілом померлої, для чого зобовязалось виготовити могилу стандартних розмірів, організувати надання послуг з поховання та облаштування місця поховання, до 11 години 07 січня 2017 року доставити предмети ритуальної належності, труну, похоронні вінки, викопати могилу, надати транспортні послуги, зокрема подати транспорт для перевезення труни на 14 годину 09 січня 2017 року за адресою: м.Кодима, вул.Спортивна, буд.18 Одеської області, надати послуги з перенесення труни з тілом померлої (п.1,3,4 договору). У разі невиконання ПП «РИМА» взятих за договором зобовязань настає передбачена Законами України «Про захист прав споживачів» (а.с.15). Відповідно до підписаного сторонами акту виконаних робіт на поховання, який є додатком до договору від 07 січня 2017 року, ПП «РИМА» надало замовнику [PERSON] наступні послуги з поховання померлої [PERSON]: доставка предметів ритуальної належності на суму 41 грн.61 коп., надання транспортних послуг на суму 544 грн.25 коп., перенесення труни з тілом померлої на суму 125 грн.37 коп., надання труни вартістю 426 грн.99 коп., надання похоронного вінка вартістю 63 грн.07 коп., копання могили на суму 529 грн.05 коп. (а.с.16). Відтак, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України між позивачем [PERSON] та ПП "РИМА" внаслідок укладення правочину (договору про надання послуг з поховання) виникли відповідні цивільні права та обовязки. Виконавець замовленої позивачем [PERSON] послуги ПП «РИМА» (код ЄДРПОУ 31358627) було створено його засновником громадянином України [PERSON] та зареєстровано 26 березня 2001 року, вид діяльності згідно з п/п.5.2.2 п.5 Статуту надання ритуальних послуг (КВЕД 06.03 - організація поховань та надання суміжних послуг). Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, а також відносини, що виникають після смерті особи, щодо проведення процедури поховання, гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання, регулюються Законом України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року №1102-IV. Відповідно до ст.2 цього закону похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Відповідно до ст.5 цього закону Державні стандарти, інші нормативні документи в галузі поховання впроваджуються в порядку, передбаченому законом, з метою забезпечення безпеки життя та здоров'я людей, тварин, охорони рослин, а також майна та довкілля, створення умов для раціонального використання всіх видів ресурсів. Державні стандарти, інші нормативні документи в галузі поховання складаються з: обов'язкових містобудівних, екологічних вимог та санітарно - гігієнічних норм щодо створення та функціонування кладовищ, крематоріїв, інших місць поховань; технічних умов щодо виготовлення предметів ритуальної належності; необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання померлих і ритуального обслуговування населення; єдиної методики визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності. Відповідно до ч.2 ст.12 зазначеного закону ритуальні послуги надаються за плату з гідно договором замовлення. Особи, винні в порушення цього закону несуть відповідальність згідно із законом (ст.32 Закону №1102 від 10 липня 2003 року). Зазначений позов був предявлений до ПП "РИМА" як до виконавця послуги за договором від 07 січня 2017 року та до фізичної особи [PERSON], який був засновником та керівником вказаної юридичної особи. Втім, в ході розгляду справи позивачі наполягли на заміні неналежного відповідача ПП "РИМА" на належного субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] Отже, після уточнення позивачами субєктного складу відповідачів, належними на думку позивачів відповідачами у справі визначено фізичну особу- підприємця [PERSON] та фізичну особу (громадянина) [PERSON] Як вже зазначалось спірні відносини виникли з приводу укладення договору-замовлення від 07 січня 2017 року про організацію поховання [PERSON] та полягають у наданні виконавцем ПП "РИМА" неякісних послуг з поховання померлої. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дії осіб, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно із ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу. З укладеного 07 січня 2017 року договору з організації поховання [PERSON] вбачається, що виконавцем замовленої послуги було ПП "РИМА", яке і було відповідальним за надання передбачених договором послуг. Зазначене приватне підприємство відповідно до рішення Кодимської міської ради №475 від 19 липня 2001 року отримало право обслуговування Кодимського міського кладовища. Однак, рішенням цієї ж міської ради №378 від 10 лютого 2017 року міське кладовище передано для обслуговування комунальному підприємству "Ритуал-сервіс" (а.с.34,85). 04 серпня 2017 року ПП "РИМА" було припинено шляхом ліквідації (номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи №15371110006000084, а.с.54-65). Згідно зі\~ст.609 ЦК України\~зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи, крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. 15 травня 2017 року в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості фізичної особи-підприємця було зареєстровано [PERSON] (вид діяльності: КВЕД 96.03 "Організація поховань і надання суміжних послуг"). При цьому, будь-яких відомостей про те, що фізична особа-підприємець [PERSON] є правонаступником ПП "РИМА" судом не отримано. Відтак, фізична особа-підприємець [PERSON], не являючись правонаступником ПП "РИМА", не є відповідальним за надані за договором від 07 січня 2017 року послуги з поховання [PERSON], а отже не може бути відповідачем у цій цивільній справі. Фізична особа [PERSON] теж не може бути відповідачем у справі, оскільки жодних правовідносин між позивачами з одного боку, та з громадянином [PERSON] з іншого боку, не виникло. При цьому, як вказано в постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року, прийнятій у справі №6-125цс13, фізична особа може відповідати лише за зобовязанням, яке виникло у неї як у фізичної особи-підприємця після припинення останнього. Отже, зазначений позов предявлено до осіб, які є неналежними відповідачами у справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім цього, всупереч вимог ст.ст.11,11 та 60 ЦПК України позивачі не довели свого позову. Так, за змістом позовної давності свідченням неналежного виконання договору-замовлення від 07 січня 2017 року є: несвоєчасне надання транспорту для перевезення труни з померлою на міське кладовище; виготовлення могли з порушенням встановлених законом розмірів; самовільне перепоховання труни. Водночас, з п.3 договору від 07 січня 2017 року вбачається, що виконавець послуги зобовязався надати транспорт для перевезення труни не на 12 годину 09 січня 2017 року, про що зазначено в позові, а на 14 годину, що ним і було зроблено. Крім цього, будь-яких доказів виготовлення виконавцем ями (могили) неналежних розмірів не надано, оскільки акт від 17 січня 2017 року (а.с.17) не може бути таким доказом, т.я. з огляду на час проведення замірів (січень місяць) та глибину промерзання ґрунту справжність цих замірів викликає обґрунтовані сумніви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed