Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кам'янського райсуду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що є власником домоволодіння по [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності, яке видане Кам'янським міськвиконкомом на підставі рішення № 112 від 11.04.1979 року. Первинно за її домоволодінням було закріплено земельну ділянку площею 0,1200 га, яка згідно рішення Кам'янської міської ради №85 від 23.03.1994 року, була передана їй у приватну власність. В подальшому рішенням виконкому тієї ж міської ради за №558 від 29.11.2001 року, за рахунок сусідньої земельної ділянки, по [ADDRESS], яка звільнилась в результаті смерті їх сусідки [PERSON], їй було додатково надано в користування іще 0,04 га., в розмірах 6 м. х 67.4 м., що в результаті склало загальну площу її користування 0, 1600 га. Рішенням сесії Кам'янської міської ради №14-21 від 23.03.2004 року, їй було передано з вказаної вище площі земельної ділянки 0,1000 га у приватну власність для обслуговування та утримання будинку і прибудинкових споруд, а також 0,0600 га для ведення особистого підсобного господарства. Отримавши правомірно від органу місцевого самоврядування, додаткову частину земельної ділянки в своє користування, спорудила огорожу по межі із сусіднім домоволодінням, яке належало відповідачеві [PERSON] А також у встановленому порядку, отримавши відповідні дозволи від районної служби санітарно-епідеміологічного нагляду, спорудила автономну каналізаційну систему з обладнанням каналізаційної (вигрібної) ями та висадила значну кількість багаторічних фруктових дерев і ягідних кущів сортової малини. З 2007 по 2012 рік, поміж відповідачем [PERSON] та Кам'янською міською радою точилися судові спори про право на частину відумерлої спадщини, яка залишилась від [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В результаті чого це майно перейшло за договором купівлі-продажу до [PERSON] Відповідно до рішення Кам'янської міської ради №31-9\від 15.03.2013 року, наділену їй частину земельної ділянки за рахунок звільненого сусіднього користування, було незаконно передано у власність відповідача. [PERSON], діючи самочинно, у квітні 2013 року, знищив споруджену нею огорожу по їхній спільній межі загальною довжиною 49,1 м.п., вартістю 3405 грн., спиляв 7 фруктових дерев на суму 385 грн. та пошкодив 50 ягідних кущів малини на суму 1350 грн., а також привласнив споруджені нею вигрібну каналізаційну яму на суму 3936 грн., і огорожу з металопрофілю довжиною 6,1 м.п. вартістю 2934 грн., Таким чином він неправомірними діями заподіяв матеріальних збитків на загальну суму 12010 грн. Також, внаслідок протиправних дій [PERSON], їй заподіяна моральна шкода в сумі 20000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, просила стягнути з відповідача 12010 грн. матеріальних збитків, 20000 грн. моральних збитків та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, зазначивши, що права користування земельною ділянкою площею 0,04 га., [PERSON] ніколи не набувала, не мала права відгороджувати її парканом, влаштовувати на ній вигрібну яму та засаджувати рослинами. Так, згідно постанови Кам'янського райсуду Черкаської обл. від 05.03.2012 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Кам'янської міськради Черкаської обл., треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та нечинним з дня його прийняття рішення Кам'янської міської ради "Про скасування рішень виконавчого комітету міської ради" від 23.06.2011 року № 9-15/VІ як правового акта індивідуальної дії - задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Судом встановлено, що 23.06.2011 року Кам'янською міською радою було прийняте рішення "Про скасування рішень виконавчого комітету міської ради" від 23.06.2011 року № 9-15/VІ. Даним рішенням були скасовані рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 29.11.2001 року № 558 "Про відміну рішення виконкому міської ради № 174 від 29.04.1999 року "Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS]" та рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 29.04.1999 року № 174 "Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS]", як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства а саме ст. 158, 159 ЗК України. До прийняття відповідачем спірного рішення, було чинним рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 29.11.2001 року № 558 "Про відміну рішення виконкому міської ради № 174 від 29.04.1999 року "Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS]", яким було земельну ділянку померлої [PERSON] по [ADDRESS], розділено наступним чином, а саме: [PERSON] - 0,04 га.(6х67,4), [PERSON] - 0,07 га. Твердження позивачки, що на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення № 9-15/VІ від 23.06.2011 року між нею та відповідачем виникли правовідносини щодо права [PERSON] постійного землекористування земельною ділянкою, площею 0, 04 га., які виникли на підставі рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради № 558 від 29.11.2001 року судом обґрунтовано, спростовано. Для виникнення між позивачкою та відповідачем правовідносин щодо права позивачки постійного землекористування земельною ділянкою відповідно до вищезазначених нормативних актів, відповідно [PERSON] повинна була отримати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою в установленому законом порядку, що нею зроблено не було. Факт незаконного користування [PERSON] вищезазначеною земельною ділянкою, яку вона незаконно захопила, з території будинковолодіння [ADDRESS], відгородила парканом, влаштувала на ній вигрібну яму встановлений вказаним вище рішенням суду від 05.03.2012 р., є преюдиційним і доказуванню не підлягає. Крім цього, рішення виконавчого комітету Кам'янської міськради № 558 від 28.11.2001 року, на яке посилається позивачка, скасовано рішенням Кам'янської міської ради від 23.06.2011 року № 9-15/VІ. Аналогічно, рішення сесії Кам'янської міськради № 14-21 від 23.03.2004 року про передачу [PERSON] вказаної земельної ділянки у власність, скасовано рішенням Кам'янської міськради № 16-52-V від 26.06.2007 року. Після придбання 18.01.2012 року [PERSON] у Кам'янської міськради 19/25 частин житлового будинку [ADDRESS] та враховуючи, що 6/25 частин вказаного будинку належали йому раніше, останній став одноосібним власником вказаного будинку з усіма надвірними спорудами, які розташовані за вказаною адресою. 01.04.2013 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 1841523 шляхом приватизації придбав у власність всю земельну ділянку площею 0,1 га., кадастровий № 7121810100:01:003:1644 за вказаною адресою. У склад цієї ділянки увійшла і ділянка площею 0.04 га, яка раніше була самовільно захопленою [PERSON] Самовільно встановлений [PERSON] паркан і вигрібна яма заважали повноцінно користуватись [PERSON] власною земельною ділянкою. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 03.03.2009 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою судом було зобов'язано [PERSON] перенести вигрібну яму. Однак дане рішення вона не виконала. З метою сприяння в усуненні перешкод в користуванні земельною ділянкою, [PERSON] неодноразово звертався до виконкому Кам'янської міськради. Комісійно встановлені факти незаконного спорудження [PERSON] паркану, однак, дієвих заходів вжито не було. [PERSON] категорично відмовлялась демонтувати паркан та засипати вигрібну яму, прибрати з належної [PERSON] земельної ділянки дерева, у зв'язку з чим останній був вимушений самостійно зробити це. Стовпи та металеву сітку з огорожі після демонтажу [PERSON] залишив на межі з будинковолодінням [PERSON], які вона відмовляється забирати; вигрібна яма ним засипана, конструкційні труби знаходяться також біля межі; огорожа з металопрофілю перебуває на тому ж місці, де її влаштувала позивачка, кущів малини на ділянці [PERSON], яку самовільно захопила [PERSON] не було, як і фруктових дерев. Оцінка збитків спеціалістом визначена із незрозумілих критеріїв. Будь-якої шкоди законним інтересам позивачки не завдано, а тому підстав для стягнення матеріальної і моральної школи не має. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно рішення Кам'янської міськради Черкаської обл. № 85 від 23.03.1994 р. [PERSON] безкоштовно у приватну власність передано земельну ділянку загальною площею 0,12 га. (0,10 га - для будівництва та обслуговування ж/б, 0,02 га. - для ведення особистого підсобного господарства) за адресою [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконкому Кам'янської міськради Черкаської обл. № 558 від 29.11.2001 р. [PERSON] за рахунок сусідської земельної ділянки по [ADDRESS] померлої [PERSON], було надано в користування 0,04 га. Рішенням чотирнадцятої сесії Кам'янської міськради № 14-21 від 23.03.2004 р. внесено зміни до рішення міськради від 23.03.1994 р. № 85 в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,1200 га., в т. ч. 0,1000 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,200 га. для ведення особистого підсобного господарства та передано останній у приватну власність вищевказану земельну ділянку. Як стверджує позивачка, отримавши правомірно від органу місцевого самоврядування, додаткову частину земельної ділянки в своє користування, вона спорудила огорожу по межі із сусіднім домоволодінням, яке належало відповідачеві [PERSON] А також у встановленому порядку, отримавши відповідні дозволи від районної служби санітарно-епідеміологічного нагляду, спорудила автономну каналізаційну систему з обладнанням каналізаційної (вигрібної) ями та висадила значну кількість багаторічних фруктових дерев і ягідних кущів сортової малини. Однак, в результатів судових спорів щодо відумерлої спадщини після [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 2007 р. по 2012 р. між Кам'янською міськрадою та [PERSON], останньому за договором купівлі-продажу перейшло це майно і він у квітні 2013 р. знищив споруджену позивачкою огорожу вартістю 3405 грн., спиляв сім фруктових дерев на суму 385 грн., пошкодив 50 ягідних кущів малини на суму 1350 грн., а також привласнив вигрібну каналізаційну яму на суму 3936 грн. і огорожу з металопрофілю на суму 2934 грн. Всього заподіяв їй збитків на загальну суму 12010 грн., а також моральну шкоду на суму 20000 грн. Відповідно до постанови Кам'янського райсуду Черкаської обл. від 05.03.2012 р. справа № 2-а-5823/2011 [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до Кам'янської міськради Черкаської обл., треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та нечинним з дня його прийняття рішення Кам'янської міської ради "Про скасування рішень виконавчого комітету міської ради" від 23.06.2011 року № 9-15/VІ як правового акта індивідуальної дії. Судом встановлено, що 23.06.2011 р. Кам'янською міськрадою було прийняте рішення "Про скасування рішень виконавчого комітету міської ради" від 23.06.2011 року № 9-15/VІ. Даним рішенням були скасовані рішення виконкому Кам'янської міської ради від 29.11.2001 року № 558 "Про відміну рішення виконкому міської ради № 174 від 29.04.1999 року "Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS]" та рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 29.04.1999 року № 174 "Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS]", як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства а саме ст. ст. 158, 159 ЗК України. До прийняття Кам'янською міськрадою спірного рішення, було чинним рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 29.11.2001 року № 558 "Про відміну рішення виконкому міської ради № 174 від 29.04.1999 року "Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS]", яким було земельну ділянку померлої [PERSON] по [ADDRESS], розділено наступним чином, а саме: [PERSON] - 0,04 га(6х67,4), [PERSON] - 0,07 га. Твердження позивачки, що на момент прийняття Кам'янською міськрадою оспорюваного рішення № 9-15/VІ від 23.06.2011 р. між нею та відповідачем виникли правовідносини щодо права [PERSON] постійного землекористування земельною ділянкою, площею 0,04 га., які виникли на підставі рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради № 558 від 29.11.2001 року судом було обґрунтовано спростовано. Так, відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Порядок оформлення такого акта та його форма і реквізити визначені нормативно-правовими актами, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 р. № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" та Наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 р. "Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі". Тобто, для виникнення між позивачкою та Кам'янською міськрадою правовідносин щодо права позивачки постійного землекористування земельною ділянкою відповідно до вищезазначених нормативних актів, [PERSON] повинна була отримати вказаний акт в установленому законом порядку, що зроблено не було. Будь-які довідки чи схеми вказаного документа не замінюють. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ухвалою Київського Апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 р. апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Кам'янського райсуду Черкаської обл. від 05.03.2012 р. - без змін. Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.11.2013 р. (справа № к/9991/692248/12) касаційну скаргу [PERSON] відхилено, постанову Кам'янського райсуду від 05.03.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адмінсуду від 10.10.2012 р. по справі № 2-а-5823/11 - залишено без змін. Таким чином, факт незаконного користування [PERSON] земельною ділянкою розміром 0,04 га, яку вона незаконно захопила, з території будинковолодіння [ADDRESS], відгородила парканом, влаштувала на ній вигрібну яму, встановлений рішенням суду, є преюдиційним і доказуванню не підлягає. Крім того, рішення виконавчого комітету Кам'янської міськради № 558 від 28.11.2001 року, на яке посилається позивачка як на підставу отримання права користування нею вищевказаною земельною ділянкою скасовано рішенням Кам'янської міської ради від 23.06.2011 року № 9-15/VІ. Аналогічно, рішення сесії Кам'янської міськради № 14-21 від 23.03.2004 року про передачу [PERSON] вказаної земельної ділянки у власність скасовано рішенням Кам'янської міськради № 16-52-V від 26.06.2007 року. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] не набувала права користування вищевказаною земельною ділянкою розміром 0,04 га., і відповідно, не мала будь-якого права відгороджувати її парканом, влаштовувати на ній вигрібну яму та засаджувати деревами і кущами. Дана земельна ділянка [PERSON] не виділялась в натурі і була відгороджена нею на власний розсуд. Після придбання 18.01.2012 року [PERSON] у Кам'янської міськради 19/25 частин житлового будинку [ADDRESS] та враховуючи, що 6/25 частин вказаного будинку належали йому раніше, останній став одноосібним його власником. 01.04.2013 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 1841523 шляхом приватизації придбав у власність всю земельну ділянку площею 0,1 га. кадастровий № 7121810100:01:003:1644 за вказаною адресою. У склад цієї земельної ділянки увійшла і ділянка площею 0,04 га., яка раніше була самовільно захоплена [PERSON] та відгороджена нею парканом від основної частини. В судовому засіданні представник відповідача стверджував, що встановлений [PERSON] паркан і вигрібна яма заважали повноцінно користуватись [PERSON] власною земельною ділянкою, закривали доступ до погреба, що почав руйнуватись. Відповідно до рішення Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 03.03.2009 р. (справа № 2-124/2009) зобов'язано [PERSON] перенести належну їй вигрібну яму на відстань не менше ніж 20 м. від криниці "К", що належить [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Черкаської обл. від 06.05.2009 р. (справа № 22-ц-942/2009) апеляційну скаргу [PERSON] відхилено; рішення Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 03.03.2009 р. - залишено без змін. Представник відповідача в судовому засіданні також вказав, що [PERSON] неодноразово звертався до виконкому Кам'янської міськради з метою сприяння в усуненні перешкод зі сторони [PERSON] в користуванні земельною ділянкою та додав письмову заяву [PERSON] від 12.06.2012 р., а також відповідь Кам'янської міськради від 31.07.2012 р. та комісійні акти, зокрема від 12.07.2012 р., 19.04.2013 р. В даних актах зазначено, що [PERSON] використовує земельну ділянку по [ADDRESS], площею 400 м2, без документа, який посвідчує право на неї; на цій земельній ділянці існує межова огорожа у вигляді металевої сітки довжиною 67,44 м.; повідомлено [PERSON] про необхідність до 26.04.2013 р. демонтувати металеву сітку та припинити порушувати норми земельного законодавства щодо самовільного використання земельної ділянки площею 0,04 га. Актом від 23.05.2012 р. за підписом голови вуличного комітету [ADDRESS] [PERSON] та інших осіб: [PERSON], [PERSON], засвідчено факт, що на садибі [PERSON] за адресою [ADDRESS], стоїть огорожа з металевої сітки, що належить [PERSON] Тому, зі слів представника відповідача, [PERSON] за категоричної відмови [PERSON], вимушений був самостійно демонтувати паркан, засипати вигрібну яму, прибрати із власної земельної ділянки дерева, що насадила позивачка. Представник відповідача підтвердив, що металева сітка та стовпи після демонтажу знаходяться на межі будинковолодіння [PERSON], яку вона відмовляється забрати; огорожа з металопрофілю перебуває на тому ж місці, де її поставила [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку будь-яких неправомірних дій з боку [PERSON], який діяв на власній земельній ділянці, відносно [PERSON] не було завдано, а тому підстав для стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди на користь позивачки - не має; в позові останньої необхідно відмовити. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, ст. 125, 126 ЗК України,

Outcome: dismissed