Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме належності [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2439 га, розташованої в с. Городище Житомирського району Житомирської області, укладеного 25.05.2000 року і посвідченого державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори, серії АВК № 746819 , зареєстрованого в реєстрі за №2-713 та договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] укладеного 25.05.2000 року і посвідченого державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори, серії АВК № 746818 , зареєстрованого в реєстрі за №2-713. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для виготовлення технічної документації із землеустрою. В судове засідання заявник не з`явилася, однак від останнього надійшла заява про слухання справи без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи направила до суду заяву, якою розгляд справи просила проводити без її участі, заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 25.05.2000 року між [PERSON] та заявником, [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2439 га, розташованої в с. Городище Житомирського району Житомирської області. Договір посвідчений державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори, серії АВК №746819, зареєстрований в реєстрі за №2-713 (а.с. 4). 25.05.2000 року між [PERSON] та заявником, [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Договір посвідчений державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори, серії АВК № 746818 , зареєстрований в реєстрі за №2-712 (а.с. 6). У вказаних договорах купівлі-продажу по батькові заявника зазначено як " [PERSON] ". В той же час, відповідно до паспортних даних та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки виконавчого комітету Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №31 від 09.01.2020 року вірним по батькові заявника є " [PERSON] " (а.с. 9, 12). Заявник звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] . Повідомленням №10/20 від 10.01.2020 року заявнику було відмовлено у виготовленні такої технічної документації із землеустрою у зв`язку з невідповідністю даним в договорі купівлі-продажу земельної ділянки з паспортними даними на ім`я заявника (а.с. 11). Відтак, вказані договора купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки містять описки у написанні по батькові особи, яка купила таке нерухоме майно, правильним яке є " [PERSON] ". Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року за №5 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно листа ВСУ від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved