Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та первісно просила збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], які стягуються у твердій грошовій сумі з 500грн. до 1200грн. В наступному, 26.12.2015 року позовні вимоги уточнила, змінивши спосіб стягнення, та просить збільшити розмір вищезазначених аліментів з твердої суми 500,00 грн. до ? частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечують, вважають позовні вимоги необґрунтованими, а зміну розміру аліментів з твердої суми на суму аліментів в частці від заробітної плати вважають зміною предмету позову, та ці вимоги, на їх думку, не повинні розглядатися в цьому провадженні. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] вони перебували з 29.04.2006 року. Мають одну спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні та вихованні. Через погіршення шлюбно-сімейних стосунків, шлюб між сторонами було розірвано, реєстрація розірвання шлюбу відбулася 16.09.2008 року. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] у твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно, до повноліття дитини. В цьому розмірі аліменти на утримання дитини стягуються до цього часу, не зважаючи на те, що дитина швидко росте, потребує нового одягу, взуття, якого вистачає на нетривалий час. Крім того, з 2008 року змінилася економічна ситуація, зросли ціна на харчування, предмети повсякденного вжитку. На сьогоднішній день сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дитини, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів, а саме їх збільшення. Позивач вважає, що відповідач на цей час має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, до того ж вона просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої суми на аліменти у частці від заробітної відповідача, а саме у розмірі ? частки його заробітку. Позивач зазначила, що відповідач на цей має постійну роботу, стабільний заробіток, який складає приблизно 4000 грн., інших утриманців не має, мати позивача після операції вийшла на роботу. Тому відповідач має можливість сплачувати позивачу аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки от віх видів його заробітної плати. Просить суд врахувати, що матеріальне становище відповідача з часу стягнення з нього аліментів, а саме з 23.06.2008 року змінилося. Заробітна плата відповідача підвищилася майже в 2 рази, крім того, він перестав сплачувати аліменти на її утримання, які сплачував за рішенням суду від 01.08.2008 року, до виповнення дитині 3-х років. В неї також є батьки-пенсіонери, які теж хворіють, та не мають можливості допомагати їй, як допомагали раніше, коли вони працювали. Їй також, як і відповідачу, потрібно сплачувати комунальні послуги, харчуватися, купувати одяг, товари повсякденного вжитку, побуту. Як зазначила позивач, аліментів, які сплачує відповідач не вистачає на елементарні речі: якісне харчування дитини, осінній, зимовий одяг - куртки, чоботи, черевики. Крім того, дитина має бажання займатися англійською мовою, відвідувати художню школу, на що також потрібні кошти. Відповідач приймає участь у вихованні дитини, бере її у відпустку, на свята, але грошові кошти витрачає на придбання дорогих іграшок, на дорогі розваги, в той час, як у неї не вистачає коштів на повсякденні потреби дитини. Позивач вважає, що приведені нею факти свідчать про можливість відповідача сплачувати їй аліменти на утримання їх спільної дитини, яка проживає з нею, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітної плати, що не буде заважати йому утримувати свій автомобіль, допомагати матері, витрачати кошти на своє лікування. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що на цей час він належним чином виконує рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2008року, яким з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідач приймає участь в додаткових витратах для нормального психологічного та фізичного розвитку дитини. Так, в липні 2014 року він повністю оплатив та забезпечив літній відпочинок доньки, витративши на їх спільний відпочинок майже 9 000 грн. Він також постійно купує дитині необхідні речі, іграшки, оплачує харчування в шкільній їдальні. На даний час на повному фінансовому утриманні відповідача знаходиться його непрацездатна матір - [PERSON], яка хворіє на двосторонній гонартроз, стан після ТЕП колінних суглобів. В 2014 році їй повністю замінили один із колінних суглобів на протез, який обійшовся в 32000 грн., крім того, відповідач витрачав значні кошти на медичні препарати, а також реабілітаційний період та постійне медикаментозне забезпечення. За останні місяці на лікування матері витрачено значні кошти - більше 45000 грн. Щоб забезпечити матері належні умови проживання, відповідач встановив електроводонагрівач, на що потратив 7400 грн. Крім того відповідач використовує свій автомобіль для перевезення матері до лікаря, що також потребує від нього додаткових фінансових витрат на утримання автомобіля та на паливо. Просять врахувати, що відповідач має поганий стан здоров,я. В 2013 році він переніс операцію, в 2014 році знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу се чекам,яної хвороби та каменя лівої нирки. Крім того, в нього виявлена "радікулопатія з вираженим больовим синдромом", тому багато коштів він вистачає на лікування. Відповідач та його представник, вважають, що посилання позивача на той факт, що з моменту винесення рішення щодо стягнення аліментів сталося значне подорожчання цін на товари, не є доречним, оскільки те ж саме відчуває і відповідач, а значного збільшення розміру його заробітної плати не відбулося. Тому інфляційні процеси в економіці країни зачіпають і відповідача, оскільки йому також необхідно купувати продукти харчування, одяг, товари першої необхідності, сплачувати кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. На все це відповідачу грошових коштів не вистачає, що свідчать про те, що на даний час відповідач не має фінансової можливості збільшити розмір аліментів. Вважають, що ані позивачем, ані її представником не доведено зміни матеріального або сімейного стану позивача, а от матеріальний стан відповідача, навпаки погіршився, т ому в задоволенні позовних вимог просять відмовити. Вислухавши сторони, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, суд приходить до наступного. Так судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006 року, який 16.09.2008 року розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище "[PERSON]" /а.с.1,7/. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Дитина -[PERSON] проживає разом з матір,ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні/а.с.9/. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно, починаючи з 10.04.2008 року і до повноліття дитини /а.с.10/. Заробітна плата відповідача на час стягнення аліментів становила приблизно 2000грн. /а.с.10/. В цьому розмірі аліменти на утримання дитини стягуються до цього часу. В судовому засіданні встановлено, що позивач працює, її середня заробітна плата (нарахована) становить 3394,00грн./а.с.140/. Отримуваних позивачем коштів недостатньо для належного утримання дитини. Встановлено, що середня заробітна плата відповідача (за мінусом податків та зборів становить) 3607,46 грн. /а.с.80/, відповідно ? частина становитиме приблизно 900грн., таким чином зміна способу стягнення аліментів зменшує суму аліментів, заявлену позивачем первісно (1200грн.), але є більшим, ніж сума аліментів, яка стягується за рішенням суду - 500 грн. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, матеріальне становище відповідача з моменту первісного стягнення аліментів - з 23.06.2008 року, змінилося. На час стягнення аліментів, заробітна плата відповідача складала приблизно 2000грн., та сума аліментів - 500грн., що на той час дорівнювало ? частці заробітної плати відповідача. Як пояснила в судовому засіданні позивач, саме відповідач запропонував стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, та вона погодилася, щоб запобігти конфлікту. Окрім того, рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 01.08.2008 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки його заробітку, починаючи з 10.04.2008 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку /а.с.174/. Таким чином, на цей час у відповідача зросла сума заробітної плати, та він більше не сплачує аліменти на утримання колишньої дружини. Судом встановлено, що на цей час сума аліментів, які стягуються з відповідача становлять всього 13,9% його заробітної плати, що на думку суд є недостатнім для належного утримання дитини. Відповідно до наданих відповідачем чеків та квитанцій щодо його додаткових витрат на утримання дитини, встановлено, що кошти відповідачем витрачалися на ласощі, придбання коштовних іграшок, носильні речі /а.с.189-197/. Як заявила позивач, її не влаштовує така допомога - дорогі іграшки, розваги, оскільки кошти потрібні на повсякденні нужди, а їх не вистачає. До того ж, як заявила позивач, речі, окрім іграшок, які зазначені в чеках вона не бачила, і де вони знаходяться їй не відомо, відповідач їх не надавав. Судом проаналізовані численні чеки та квитанції надані відповідачем [PERSON] щодо оплати ним комунальних послуг (а.с.91-103), витрат на утримання автомобіля, 109-111), придбання побутової техніки (112-113), та вважає, що ці витрати відношення до стягнення з нього аліментів не мають. Щодо твердження відповідача про повне фінансове утримання своєї матері- [PERSON]., 1948 року народження, то суд до цього відноситься критично, оскільки з виписки із медичної картки вбачається, що на період знаходження на стаціонарному лікуванні у вересні 2014 року вона працювала в Криворізькій СШ №114/а.с.122/. Відповідно до наданої відповідачем копії довідки МСЕК - [PERSON] встановлена 2група інвалідності з 17.12.2014 року/а.с.205,206/, з 13.09.2014 року по 18.11.2014 року вона перебувала на лікарняному. Однак, інформації ні про заробітну плату, ні про пенсію [PERSON], якщо таку вона отримує, відповідач суду не надав. Тому підстави вважати, що [PERSON] знаходиться на повному фінансовому утриманні відповідача відсутні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має хронічні захворювання, як то: хронічна розповсюджена радікулопатія, хронічний пієлонефрит; в грудні 2014 року хворів на сечекам,яну хворобу, виписався у задовільному стані/а.с.104,201/. В разі загострення вищезазначених захворювань потребує відповідного лікування, в тому числі і медикаментозного. Разом з тим, хронічні захворювання відповідача не роблять його непрацездатним. Отже на цей час відповідач працездатний, має постійну роботу та стабільну заробітну плату, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у частці до його заробітку. Суд вважає, що всі вищезазначені відповідачем витрати, та навіть допомога матері- інваліду 2-ї групи, не є перешкодою до збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини до розміру ? частки заробітної плати відповідача. До того ж витрати, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, він поніс у минулому, а новий розмір аліментів підлягає стягненню з часу набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181ч.3 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно приписів ч.1 ст.184 СК України, за заявою платника або одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Підстави зміни розміру аліментів зазначені у ч.1 ст.192 СК України, зміст якої наведений вище. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд погоджується з правовим обґрунтуванням позивача, щодо можливості збільшення аліментів в тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення, та не вважає це зміною предмету позову. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). На підставі вищезазначеного, суд вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved