Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що КП «Білоцерківтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання , відповідачі не сплачують кошти за надані послуги з опалення та підігріву води за затвердженими в установленому порядку тарифами, в звязку з чим за ними рахується заборгованість перед КП «Білоцерківтепломережа» в сумі 3419 грн. 14 коп. станом на 01.07.2015 року, яку відповідачі добровільно не сплачують, а тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з опалення та підігріву води в сумі 3119 грн.14 коп., а саме: з [PERSON] -2476 грн.35 коп., з [PERSON] -642 грн.80 коп., судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] після уточнення позовних вимог представником позивача позов визнали. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що квартира [ADDRESS], по якій нараховано позивачем вказану вище заборгованість за житлово-комунальні послуги, належить на праві спільної часткової власності відповідачу [PERSON] -1/3 частина та малолітньому сину відповідачів [PERSON] [INFO] -2/3 частини на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2006 року, що стверджується копією цього договору, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-1957. Згідно копії витягу з Реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ від 04.05.2006 року, за обома співвласниками зареєстровано право спільної часткової власності на зазначену квартиру у відповідних частках. З матеріалів справи також вбачається, що по особовому рахунку № 29367-0, який відкрито КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі [ADDRESS] на ім»я [PERSON], рахується заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП Білоцерківтепломережа станом на 01.07.2015 року за період з 01.12.2011 року в сумі 3419 грн.14 коп., що слідує з розрахункового листа абонента, наданого позивачем. Але 22.07.2015 року відповідачем [PERSON] сплачено на користь КП «Білоцерківтепломережа» за червень 2015 року в рахунок погашення боргу 300 грн., що слідує з копії квитанції на оплату комунальних послуг, а тому сума заборгованості по особовому рахунку за вказаний вище період становить 3119 грн.14 коп. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква є КП Білоцерківтепломережа. 01.10.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, за умовами якого виконавець зобов»язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов»язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, що стверджується копією цього договору. Як передбачено п.9 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За згодою сторін можуть застосовуватися визначені авансові платежі. Згідно із Законами "Про місцеве самоврядування в Україні" і "Про місцеві державні адміністрації" регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено Законом «Про місцеве самоврядування в Україні» /ст.5/ до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. Представником позивача надано суду копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. А за ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обовязковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т.ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачами. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В ст.360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. А тому згідно вищенаведених правових норм обовязком власника житлового приміщення є в т.ч. і своєчасна оплата житлово-комунальних послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Як вказано вище, один із співвласників квартири, якому належить 2/3 частини квартири, є на даний час малолітнім. За ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші оосби, визначені законом. Згідно положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов»язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживають з 2007 року, хоча зареєстровані за даною адресою. Загальна сума заборгованості, яку просив стягнути позивач, становить на 01.07.2015 року 3 119 грн.14 коп., згідно розрахункового листа в матеріалах справи заборгованість за підігрів води -1190 грн.75 коп., яку представник позивача просила стягнути з відповідача [PERSON], оскільки він проживає у квартирі і користується послугами з гарячого водопостачання; заборгованість за послуги з оплення складає 1928 грн.39 коп., з яких 1/3 частина /частка [PERSON] у праві власності/-642 грн.80 коп., решту заборгованості за послуги з опалення мають поділити між собою відповідачі, як батьки малолітнього власника квартири. А тому з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача 1190,75 грн. заборгованості за послуги з гарячого водопостачання, 1285,60 грн. заборгованість за послуги з опалення, всього 2476 грн.35 коп.; з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача 642 грн.80 коп. заборгованості за послуги з опалення /фактично за утримання та збереження майна малолітнього сина/. Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 30.07.2013 року скасовано судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2013 року по справі № 357/10057/13-ц 2-н/357/5762/13 про стягнення з [PERSON] на користь КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованості за надані послуги, що слідує з копії цієї ухвали. А тому суд вважає необгрунтованою заяву відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, оскільки за положеннями ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Оскільки звернення з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно чинного законодавства поставлено в залежність від звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, то звернення стягувача до суду із такою заявою перериває перебіг строку позовної давності. Отже, в даному випадку перебіг загального строку позовної давності три роки /ст.257 ЦК України/ за період з грудня 2011 року було перервано в травні 2013 року, після цього перебіг позовної давності почався заново і строк позовної давності не сплинув на час звернення позивача з позовом. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ст..4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідачів сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. згідно наданого платіжного доручення пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме: 642,80 грн., які стягнуто з [PERSON], -це 21% від загальної суми заборгованості, а тому з неї належить стягнути судовий збір в сумі 51 грн.16 коп. /243,60 грн. х 21 %/, тоді з [PERSON] належить стягнути судовий збір в сумі 192 грн.44 коп. /243,60 грн. -51,16 грн./. Враховуючи наведене та

Outcome: approved