Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

9 червня 1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницькій області, актовий запис №12. [INFO] року у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] року - син [PERSON]. На даний час їх сімейні стосунки не склалися, кожен має власні погляди на життя, між ними відсутня повага один до одного. У зв'язку із зазначеним виникали постійні сварки, які призвели до припинення шлюбних відносин. Тривалий час сторони проживають окремо. Дочка є студенткою навчально - наукового інституту "Юридичний інститут Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" та закінчує навчання 30.06.2019 року, а син - проживає з матір'ю. Відповідач займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід, однак ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 09.06.1998 року у виконавчому комітеті Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис №12; стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисяча) грн. щомісячно із послідуючою індексацією відповідно до закону; стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчатись в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисяча) грн. щомісячно із послідуючою індексацією відповідно до закону до закінчення нею навчання, до 30 червня 2019 року; стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у розмірі 640 грн. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, надала через канцелярію суду письмову заяву в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання, з невідомих суду причин, не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. В силу ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08.09.2017 року Бершадським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 9 червня 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 12. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON]. Відповідно до копій свідоцтв про народження, Сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою ДВНЗ "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" №125/17 від 10.08.2017 року, [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання зі строком закінчення навчання 30.06.2019 року. З довідки Війтівської сільської ради № 579 від 04.09.2017 року вбачається, що син проживає разом з матір'ю в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, а відповідач зареєстрований в одному будинку з ними, але не проживає. Судом встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують та не бажають поновлювати подружні відносини, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Від спільного проживання у подружжя є двоє дітей, дочка, яка продовжує навчання та син, який проживає з позивачем. Спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, вважає, що немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, негативно впливати на розвиток дітей, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Крім цього, оцінюючи усі докази, вирішуючи спір у межах заявлених та підтриманих позивачкою вимог, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1 ст. 199 цього ж кодексу визначає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує ту обставину, що відповідач не надав жодних доказів щодо свого стану здоров'я, матеріального становища, наявності на утриманні інших дітей. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів на утримання дітей в розмірі, який просить позивачка. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір за пред'явлення позову про розірвання шлюбу в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 115, 141,180, 182-184,191 СК України,

Outcome: approved