Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Свалявської РДА, звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком дитини мурашко [PERSON], 2006 року народження, який на даний час проживає з бабусею [PERSON] На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 16.06.2017 року розглянуто заяву [PERSON] Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], у зв'язку з невиконанням ним батьківських обов'язків та дано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки відповідач вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитині належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покинув дитину без засобів до існування, мати дитини померла. Позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахунку коштів на відкритий на ім'я дитини рахунок в установі "УКРГАЗБАНК". В судове засідання представник позивача Куля Лариса Володимирівна (на підставі доручення №01-18/254 від 03.08.2017 року) не з'явилася, подавши до суду заяву (вх. № 5364 від 03.08.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та покладається у розгляді питання на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений. Відповідач [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (довідка Хотінської селищної ради № 1/1186 від 21.07.2017 року (а.с. 34). Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавав, а тому суд визнає причини неявки [PERSON] неповажними. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку. ПЛЕНУМ Верховного Суду України в своїй Постанові від 30 березня 2007 року за № 3 - "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) роз'яснив, що: "При розгляді справ про позбавлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України та додержувати норми Сімейного кодексу України; законів України від 26.04.2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства"; Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 - XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом ПЕРЕВІРЕНО в судовому засіданні надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог: ?копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Березниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, запис № 14 від 22.03.2006 року - в графі "батьки" дитини [PERSON], [INFO], записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 18); ?копія наказу ССД Свалявської РДА № 135 від 27.11.2015 року "Про взяття на облік дитини" [PERSON], [INFO] як дитину, залишену без батьківського піклування (а.с. 9); ?копія акту матеріально-побутових умов проживання дитини [PERSON], відповідно до якого дитина проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] (а.с. 14); ?копія довідки-розрахунку від 06.06.2017 року № 10/23, наданої Сумським районним відділом ДВС ГТУЮ у Сумській області, відповідно до якої заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], 2006 року становить станом на 01.06.2017 року - 15402 грн. (на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області). Суд враховує і інші встановлені докази, а саме те, що мати дитини [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Березниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 49 від 23.11.2015 року, а.с. 29); пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] (мешканців с. Березники, Свалявського району, Закарпатської області) та довідку, надану директором та класним керівником Березниківської загальноосвітньої школи I-III ступенів, які підтверджують невиконання [PERSON] батьківських обов'язків відносно дитини [PERSON] та проживання дитини з бабусею [PERSON]; довідку, надану виконавчим комітетом Березниківської сільської ради про сприяння у вирішенні питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] та у призначенні опікуном бабусю [PERSON], в якої на утриманні знаходиться дитина. Відповідно до ст. 19 ч. 4 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 19 ч. 5 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом перевірено у судовому засіданні висновок Свалявської РДА Закарпатської області № 01-18/224 від 06.07.2017 року (на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 16.06.2017 року та встановлених правових підстав для проведення позбавлення батьківських прав), згідно якого вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). ПЛЕНУМ Верховного Суду України в своїй Постанові від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) п. 16 роз'яснив, що: "Особи можуть бути позбавлені прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], 2006 року народження, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення для забезпечення інтересів дитини. Судом в судовому засіданні перевірено та встановлено, що на сьогоднішній день відповідач [PERSON] батьківських обов'язків по вихованню дитини не виконує, не проживає з дитиною з трьох річного віку, участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, батьківської турботи не проявляє, дитина знаходиться на тимчасовому утриманні громадянки [PERSON] Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу [PERSON], що відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заявлена позовна вимога про позбавлення батьківських прав [PERSON] є підставною, яку слід задовольнити. В частині вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, суд доходить наступного висновку. ПЛЕНУМ Верховного Суду України у своїй Постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» п. 15 роз'яснив, що: «Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ». Ст. 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. У відповідності до ст. 51, ст. 52 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні. Встановленим судом фактам відпов ідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України. Суд враховує норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Сьомого протоколу», які є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України (із змінами в редакції Закону україни № 2037-VIII від 17.05.2017 року) - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами в редакції Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 212 ч.1 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позовна вимога щодо стягнення аліментів є підставною та її слід задовольнити. Розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з 10.07.2017 року, стягнення проводити шляхом перерахунку коштів на відкритий на ім'я дитини рахунок у відділенні № 285/06 ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК". Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 88 ч.3 ЦПК україни та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір"- як позивач за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей, а тому судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що заявлені вимоги позивача є підставними, обгрунтованими в інтересах дитини [PERSON], [INFO] та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 164 ч. 6 Сімейного кодексу України (доповнено згідно до Закону № 2710- IV від 23.06.2005 року) - рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved