Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 09 листопада 2016 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який під час розгляду справи уточнював та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 69500 гривень 12 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривні 00 копійок. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог в позові посилався на те, що 10.10.2014 року о 20 годині 55 хвилин у м. Одесі по просп. Маршала Жукова відбулась дорожня-транспортна пригода за участю транспортного засобу мопеду "Хонда" без державного номерного знаку, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Ауді А8", реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Транспортний засіб "Ауді А8", реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ "СК "Українська страхова група" відповідно до Додатку №28-0199-0157/13/0460 від 05.07.2013 р. до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157 від 26.04.2011 р. В результаті ДТП було пошкоджено забезпечений транспортний засіб "Ауді А8", державний номерний знак [NUMBER]. 13 жовтня 2014 р. страхувальник звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Постановою Київського районного суду міста Одеси від 06.01.2015 року, справа №520/17718/14-п, яка набрала законної сили 19.01.2015 року, визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. ПрАТ "СК "УСГ" на вимогу виконання умов Додатку №28-0199-0157\\13\\0460 від 05.07.2013 р. до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157 від 26.04.2011 р. на підставі рахунку №К300000599/КС000000657 від 20.10.2014 р., страхового акту №ПСКА-4602 від 20.10.2014 р., розрахунку до нього на рахунок ТОВ "ЗС [PERSON]" було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 69500 (шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням №25499 від 20.10.2014 р. У звязку з чим позивач був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.16) [PERSON], [INFO], з 02.08.2004 року зареєстрований за адресою: [INFO] і Петрова, 2, кв.40, та саме за цією направлялись судові повістки на імя [PERSON]. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі\~\~„Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2014 року о 20 годині 55 хвилин, [PERSON] керуючи мопедом «Хонда», без реєстраційного номера, в місті Одесі на перехресті вулиці Левітана та проспекту Маршала Жукова, при зміні напрямку руху та перестроюванні не переконався в безпеці руху, спричинив зіткнення з автомобілем «Ауді А8», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку з правого боку від нього, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил Дорожнього руху. Постановою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.01.2015 року, справа №520/17718/14-п, яка набрала законної сили 19.01.2015 року, визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. В силу ч.3\~ст.61 ЦПК України\~обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто з урахуванням вищевикладеного, наявність вини в діях [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 10 жовтня 2014 року, доказуванню не підлягає. Судом встановлено, що на момент скоєної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.10.2014 року, водієм пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 жовтня 2014 року, транспортного засобу марки «Ауді А8», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність водія мопеду «Хонда», без реєстраційного номера, [PERSON] не застраховано. Також судом встановлено, що транспортний засіб "Ауді А8", реєстраційний номер [NUMBER], на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ "СК "Українська страхова група" відповідно до Додатку №28-0199-0157/13/0460 від 05.07.2013 р. до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157 від 26.04.2011 р., строк дії якого встановлений з 05.07.2013 року по 04.07.2018 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.10.2014 року, було пошкоджено забезпечений транспортний засіб "Ауді А8", реєстраційний номер [NUMBER]. 13 жовтня 2014 р. страхувальник звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. ПрАТ "СК "УСГ" на вимогу виконання умов Додатку №28-0199-0157\\13\\0460 від 05.07.2013 р. до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157 від 26.04.2011 р. на підставі рахунку №К300000599/КС000000657 від 20.10.2014 р., страхового акту №ПСКА-4602 від 20.10.2014 р., розрахунку до нього на рахунок ТОВ "ЗС [PERSON]" було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 69500 (шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням №25499 від 20.10.2014 р. Відповідно до ст. 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак, страхувальником не було виконано вимоги цього закону в частині повідомлення страховика про настання страхового випадку. Відповідно до підпункту г п. 38.1.1, ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 Закону. Згідно із ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ст. 993 Цивільного кодексу України,\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, у позивача після виплати страхового відшкодування на користь ТОВ «ЗС [PERSON]» за проведений ремонт забезпеченого транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.10.2014 року, настало право на подання регресного позову до водія транспортного засобу мопеду «Хонда», без реєстраційного номера, а саме до [PERSON] про стягнення з останнього суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 69500 гривень 12 копійок, у звязку зх. чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено за подання позовної заяви до суду судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок. З відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок.

Outcome: approved