Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з вказаним позовом, згідно з яким просить суд: стягнути на користь [PERSON] з Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя», код ЄДРПОУ 32456224, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 42 суму страхового відшкодування в розмірі 58 910,01 грн. та витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.02.2011 р. між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування життя № 7000218, шляхом заповнення заяви на страхування. Згідно до п. 3 Договору вказаний Договір укладено на 20 років із розміром страхової суми 49 686,74 грн. Проаналізувавши матеріалами страхової справи встановлено, що застрахованою особою було укладено Додаток № 2 до Договору добровільного страхування життя від 16.02.2011 року відповідно до якого страхову суму було збільшено та яка становить 58 910,01 грн. Позивач зазначає, що відповідно до п. 5 Договору вигодонабувачем по вказаному Договору є [PERSON] (Брат застрахованої особи). [INFO] застрахована особа померла, згідно до п. 4 Довідки про причину смерті, смерть відбулась внаслідок [PERSON] не уточненої. Позивачем отримано від Відповідача лист-відмову вих.. № 1683/400 від 06.10.2015 року з обґрунтуванням, що випадок не може бути визнаний страховим. З вказаною відмовою Позивач категорично не може погодитись, оскільки застрахована особа до моменту смерті ніколи не хворіла на діагноз зазначений у Лікарському свідоцтві про смерть № 61, а тому не могла надати при страхуванні неправдивих відомостей, які стали причиною смерті. У зв`язку із викладеним просить суд позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2017 року суддею Шевченківського районного суду м. Києва Рибаком М.А. у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна страхування життя" про стягнення страхового відшкодування, призначено підготовче судове засідання. 27.04.2018 року до суду надійшло заперечення відповідача на позовну заяву в яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог відповідача в повному обсязі. Зазначено, що на момент підписання заяви на страхування №7000218 від 10.02.2011, застраховано особа ( [PERSON] ) свідомо надала неправдиві відомості стосовно свого здоров`я, що в свою чергу є підставою для відмови у страховій виплаті. Виходячи з викладеного відповідач вважає, що випадок, стосовно якого позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» був визнаний не страховим випадком, а тому було прийнято рішення у відмові виплати страхового відшкодування. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2019 року суддею Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна страхування життя" про стягнення страхового відшкодування та призначити судове засідання. Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-1092 від 27.10.2020 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 року в провадження судді Пономаренко Н.В. надійшла вищевказана цивільна справа. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В. від 30.10.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна страхування життя" про стягнення страхового відшкодування. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надіслав до суду заяву в якій не заперечують розглядати справу за відсутності позивача та представника позива. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Дослідивши матеріали справи, а також оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про страхування» (надалі - Закон) добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 6 Закону Видами добровільного страхування можуть бути: страхування життя. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону, ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Частиною 2 ст. 8 Закону визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За змістом п. 2) ч. 1 ст. 20 Закону та п. 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування. Згідно з положеннями ст. ст. 11, 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що 16.02.2011 року між [PERSON] та ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» був укладений договір добровільного страхування життя №200.7000218. Як вбачається із Страхового свідоцтва №200.7000218 договір добровільного страхування складається із невід`ємних частин: вказаного Страхового свідоцтва, Заяви на укладення договору страхування життя, копії Правил добровільного страхування життя (на зворотній стороні заяви); Плану страхування (Додаток №1), Умов додаткового страхування (Додаток 2), Додатків до Правил добровільного страхування життя №29,2, 50, 37, 44, 52. (а.с. 52). Відповідно до Страхового свідоцтва № [NUMBER] виданого на підставі заяви страхувальника №7400218 від 10.02.2011 року, яке підтверджує факт укладання договору добровільного страхування життя, за яким: -предметом договору - є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням; -Страхувальник та Застрахована особа - [PERSON] [INFO] ; -територія дії договору - всі країни світу; -валюта страхування - гривня; -Страхова сума, гривня - 58910,01. Також, сторони погодили строк дії Договору страхування, який становить 20 років з 16.02.2011 року по 15.02.2031 рік (Додаток №2 до Договору добровільного страхування життя №200.700218 від 16.02.2011 року) (а.с. 4). Відповідно до п. 5 Заяви на страхування №70002187 вигодонабувачем по вказаному договору є [PERSON] (брат застрахованої особи). Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статтей 980, 981 ЦК предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування), договір страхування укладається в письмовій формі. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За вимогами ч. 1 ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (застрахована особа) померла [INFO] , згідно п. 4 Довідки про причину смерті [PERSON] не уточнена. (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, позивач 26.08.2015 року звертався до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна страхування життя» з письмовою заявою про виплату страхової суми, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача (а. с. 21). Відповідач 06.10.2015 року надав відповідь, що на момент підписання заяви на страхування №7000218 від 10.02.2011, застраховано особа ( [PERSON] ) свідомо надала неправдиві відомості стосовно свого здоров`я, що в свою чергу є підставою для відмови у страховій виплаті. Виходячи з викладеного відповідач вважає, що випадок, стосовно якого позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» був визнаний не страховим випадком, а тому було прийнято рішення у відмові виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 26 Закону та п.3 ч. 1 ст.991 ЦПК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку. У постанові від 26 березня 2018р. по справі № 916/4613/15, Верховний Суд прийшов до висновку, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку або надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. При цьому, частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводити позивача було доведено обставини та причини настання страхового випадку При цьому, відповідачем не надано обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, що випадок, з яким звернувся позивач, не є страхом випадком на підставі чого відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки суду не надано доказів, щодо обізнаності застрахованої особи про наявність у [PERSON] , на час укладання договору в 2011 році - хвороби, зазначеною у лікарському свідоцтві про смерть №61 від 13.08.2015. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позові вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» про стягнення страхового відшкодування підлягають задоволенню в розмірі, згідно Страхового свідоцтва №208.7000218 в сумі 58910,01 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved