Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав заяву № б/н від 15.11.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, порушив зобов`язання за кредитним договором, що призвело до виникнення, станом на 09.01.2019 року, заборгованості по кредиту у розмірі 33734,79 грн. Оскільки відповідачем не вживаються заходів для погашення або зменшення заборгованості за договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 33734,79 грн. та судові витрати у розмірі 1921 грн. В судове засідання представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович, який діє в інтерсах позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (на підставі довіреності № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року) не з`явився, подавши до суду клопотання (від 21.02.2019 року) про розгляд справи у відсутності представника, на підставі доказів в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с.118). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву (вх. № 3162) в якій просить суд відмовити у задоволенні позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення заборгованості з [PERSON] , заборгованість не стягувати. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України) без участі сторін, за наявними у справі матеріалами та доказами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи позовної заяви, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 15 листопада 2007 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] (копія паспорту серії [NUMBER] ) підписано заяву № б/н, відповідно до якої [PERSON] отримав кредит в розмірі 5200 грн. (п`ять тисяч двісті гривень) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (використання кредитки "Універсальна, 55 днів льготного періоду". В заяві [PERSON] . вказано, що він ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку про нарахування банком відсотків за користування кредитом, заяву власноручно підписав. Предметом доказування в даній цивільній справі є права і обов`язки сторін, які передбачені умовами договору № б/н від 15.11.2007 року, який складається з анкети-заяви відповідача від 15.11.2007 року, Умов та правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, та тарифів банку, та умови їх виконання сторонами. Аналіз наданих суду позивачем доказів, щодо такої обставини як встановлення кредитного ліміту, його зміни під час дії договору, свідчить про те, що такий доказ суду не наданий. Позивач стверджує, що згідно наданої суду копії анкети заяви вбачається, що відповідач висловив згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», однак з наданої копії не вбачається, що відповідач надав згоду на отримання картки «Універсальна» саме з 15.11.2007 року, оскільки заява підписана 20.12.2007 року, а також заява не містить інформації щодо розміру кредитного ліміту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК Україн - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ч.1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач згідно Умов. Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав Умови і правила надання банківських послуг, вірність яких оригіналу засвідчена печаткою банку, проте вони не містять підпису [PERSON] , а заява-анкета про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яку останній підписав 20.12.2007 року, не містить посилання про те, що він був ознайомлений та йому були надані саме вказані вище умови. Так, належним доказом цієї обставини є документ, який підтверджує зарахування кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача та зняття останньою цих кредитних коштів. Суд, оцінюючи розрахунок заборгованості за договором вважає, що останній не є належним доказом, не містить інформації щодо умов договору та обставин його виконання. Верховний Суд України в правовій позиції у справі № 6-757цс15 від 01.07.2015 року зазначив, що Умови і правила надання банківських послуг, в яких установлено збільшену позовну давність, не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності. Про вищенаведене також зазначив Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній в постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-240цс14: "якщо Умови кредитування не підписані відповідачем, то у такому разі їх неможливо визнати належним та допустимим доказом по справі вказані умови не є складовою частиною укладеного між ним та банком договору". Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архив Умови та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https: //privatbank.ua/terms/, не містить підпису позичальника. До матеріалів справи не було долучено Тарифів, Пам`ятки клієнта, як складової частин договору, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач [PERSON] був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг, оскільки саме Умови та правила, разом з іншими передбаченими Заявою документами, підтверджують укладання між сторонами договору, та їх наявність є істотною умовою договору. Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту, суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції Українита ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13). Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Таким чином, позивач не надав суду доказів тієї обставини, що в цей період відповідач не виконував або неналежним чином виконував зобов`язання, позов не містить посилання на дату порушення зобов`язань за договором (у відповідності до ст.526 ЦК України- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; у відповідності до ст.610 ЦК України- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а тому суд доходить висновку, що позивач не довів обставини, які свідчать про порушення відповідачем його майнового права за кредитним договором. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та перевірені докази в судовому засіданні і відповідні їм правовідносин, беручи до уваги те, що представник позивача заявив клопотання про розгляд справи у відсутності представника, що дає суду підстави вважати, що заявляючи клопотання про розгляд справи у відсутності, особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання, зважаючи на заяву відповідача про відмову у стягнення заборгованості, суд доходить висновку, що у задоволенні вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: dismissed