Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області Барський І.І., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 08.07.2016 року [INFO] в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1961 року) є позивач [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.10.1950 року [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Відповідно до свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності від 30.04.1986 року виданого виконавчим комітетом Оратівської селищної Ради народних депутатів житловий будинок по [ADDRESS] в смт. Оратів належить на праві власності [PERSON]. Згідно технічного паспорта на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] власником є [PERSON]. Відповідно до витягу з рішення №68 виконавчого комітету Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 23.06.2016 року "Про зміну адреси" адресу житлового будинку і земельної ділянки, які належать [PERSON] і раніше мали адресу [ADDRESS], а зараз мають адресу [ADDRESS] Відповідно до довідки №1165 від 11.07.2017 року виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області згідно погосподарської книги №3, особовий рахунок [NUMBER] померла [PERSON], яка народився [INFO] в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області і на день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] На день смерті спадкодавця [INFO] [PERSON] за вказаною адресою був зареєстрований і спільно проживав син - [PERSON], 1937 р.н. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Таким чином, позивача [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав в одному будинку з спадкодавцем до дня його смерті, і продовжив проживати в житловому будинку після смерті [PERSON], проте не встигла за життя переоформити спадкове майно. Юридично оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач позбавлений можливості, тому позивач змушений звернутися в суд для визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення. Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. На підставі ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved