Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В поданій заяві позивач зазначає, що у вказаному будинку прописана відповідач із неповнолітніми дітьми [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але з липня 2010 року відповідач з дітьми фактично не мешкає за місцем реєстрації, оскільки, має інше постійне місце мешкання. Ніяких власних речей відповідача у зазначеному будинку немає. На прохання позивача, відповідач добровільно виписатися з будинку відмовляється за сімейними обставинами. \~ \~ \~ \~За цих підстав позивач звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло, у зв`язку з тим, що вона разом з дітьми виїхала до іншого місця проживання, не проживає по зазначеній адресі з причини, так як має інше постійне місце проживання, і тому позивач у поданій заяві просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право на житло розташоване за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідач відсутня за зазначеним місцем проживання понад встановлений строк. \~ \~ \~ \~Позивач підтримала позовні вимоги, згідно поданої заяви справу просила розглядати без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідач до суду не з`явилась, надала суду заяву згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Представник органу опіки та піклування Попаснянської райдержадміністрації також надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Предметом даного позову являється вирішення питання про користування житлом, яке перебуває у приватній власності позивача, при тім, що відповідач не являється членом сім"ї позивача. Суд вважає, що при розгляді даного позову необхідно користуватися положеннями Цивільного Кодексу України щодо захисту права власності особи та положеннями житлового законодавства щодо права користування особи житловим приміщенням. Згідно ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписів ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно статті 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно із частиною четвертою\~статті 156 ЖК Української РСР\~до членів сім`ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині другій\~статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. На підставі ст.71 Житлового Кодексу УРСР (який є чинним) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.72\~Житлового Кодексу\~УРСР (який\~є чинним)\~ -\~ визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. До цього ж, суд, у відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, вважає необхідним застосувати при розгляді даної справи положення п.33 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - згідно якої: Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; Враховуючи зазначені вище правові положення, суд зазначає, що діюче законодавство регулює правовідносини між особами щодо права користування та розпорядження власністю , а саме між власниками , членами їх сімей та колишніми власниками. Між тим, відповідно до положень ст.10 п.9 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого - виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). А так, враховуючи що діюче законодавство не регулює правовідносини між власником житла та іншими особами, що не є членами його сім"ї - суд вважає необхідним розглядати даний позов, на підставі правових положень, що регулюють захист права власності шляхом усунення порушення права, не пов"язаних із позбавленням володіння, які викладені вище. Також, відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та статті\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України\~\~\~\~\~ № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів №№2.4.7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням, як у колишнього власника так і у членів його сім`ї. Із наданих письмових доказів судом встановлено. \~ \~ \~ \~З копії свідоцтва про право власності на житловий будинок /а.с.7/ вбачається, що позивач отримав у спадщину будинок за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~З копії домової книги /а.с.10-11/ вбачається, що відповідач дійсно прописана із неповнолітніми дітьми у вищезазначеному будинку. \~ \~ \~ \~ Актом обстеження житлово-побутових умов /а.с.15/ підтверджується той факт, що відповідач із неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] - не проживають з 2009 року, ніяких їх особистих речей в будинку немає. \~ \~ \~ \~Тобто судом встановлено, що відповідач із\~неповнолітніми дітьми\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та \~ [PERSON] ,\~ [INFO] не є членами сім`ї позивача. \~ \~ \~ \~Ніяких доказів або відомостей про наявність будь-яких домовленостей між сторонами щодо користування житлом суду не надано. \~ \~ \~ \~При цьому, згідно ст.29 Цивільного Кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона проживає. \~ \~ \~ \~ При цьому судом враховується, що ухилення відповідача від добровільного зняття з реєстраційного обліку дійсно негативно впливає на матеріальний стан позивача, яка змушена нести додаткові витрати на утримання житла та оплату наданих комунальних послуг, а також позбавлений можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Враховуючи надані позивачем докази до позову, суд вважає, що прав передбачених ст..78 Житлового Кодексу УРСР щодо зберігання прав на житло при тимчасовій відсутності наймача у відповідачів не виникає, оскільки позивачем доведено, що відповідач тривалий час не виконує свої обов`язки по належному утриманню житла, без поважних причин, та відсутній у зазначеному житловому приміщенні понад 6 місяців також без поважних причин. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~у судовому\~засіданні знайшло\~своє підтвердження\~те,\~що відповідач\~разом з\~неповнолітніми дітьки не мешкає у будинку за [ADDRESS] , тривалий час, а саме понад шість місяців, а тому на підставі ст.71 ЖК України повиненен бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки без поважних причин, тому що його реєстрація в зазначеному житловому будинку позивача є перешкодою для позивача щодо володіння, користування, розпоряджання своїм майном. При цьому суд враховує Рішення Попаснянської міської ради шостого скликання від 25.09.2015 р. за № 68/3 "Про перейменування [ADDRESS] місті Попасна" та зазначає, що житло позивача за адресою [ADDRESS] , правильно враховувати із зазначенням : [ADDRESS] . Також суд вважає обґрунтованим вимоги позивачки щодо стягненню судового збору на її користь з відповідача у відповідності з положеннями ст.. 141 ч. 2 ЦПК України якою передбачена, що у разі задоволення позову судові витрати пов*язані з розглядом справи покладаються на відповідача, у зв*язку з чим дані вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, на підставі ст. ст.71,72, 78, 150 ЖК України, 317,\~319,\~391,\~405 ЦК України, положень Конституції України, Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,

Outcome: approved