Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку на стаціонарне лікування недієздатного [PERSON], [INFO]. На обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON], [INFO], психічно хворіє та наблюдається в КОПНД з 1996 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, зі стабільним вираженим дефектом особистості змішаного типу та вираженою лабільністю вольового зусилля, трудовою і соціальною дезадаптацією. Галюцинаторно-параноїдний синдроми. Ремісія. В клініці захворювання: галюцинаторно-параноїдна симптоматика, афективні порушення, останнім часом відмічається дефіцитарна симптоматика з поглибленням проявів дефекту особистості змішаного типу у звязку з чим хворий майже не виходить з дому, сам не спроможний задовольнити свої потреби, став байдужим до оточуючих, послабилися вольові потяги, збільшилась соціальна дезадаптація. Багаторазово лікувався в КОПНД, останнє лікування 12.12.2016 року по 21.02.2017 року. В стаціонар КОПНД госпіталізований психіатричною бригадою ЕМД, яку викликала сестра хворого, яка є його опікуном так, як останні дні хворий Страждає на безсоння, висловлює маячні ідеї відносин на адресу сестри, релігійно містичного змісту, погрожує їй, розмовляє з неіснуючими, в діях керується хворобливими роздумами. При надходженні хворий самостійно висловлює скарги на безсоння, сплутаність думок. Рішенням Автозаводського райсуду м.Кременчука від 29.04.2013р., [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Автозаводського райсуду м.Кременчука від 06.11.2013р. опікуном над [PERSON] призначено його сестру [PERSON]. Визнаний інвалідом II групи безтерміново з психічного захворювання. Як зазначено в її заяві став неадекватно поводитися, постійно лежить та дивиться в одну крапку, не відповідає на питання, не приймає їжу, не виходе з квартири. 21.05.2018 року оглянутий комісією лікарів - психіатрів КОПНД, за рішенням якої визнано за доцільне направити заяву до Крюківського районного суду про госпіталізацію недієздатного [PERSON] для обстеження та лікування у психіатричний стаціонар за згоди його законного представника. Хворий перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він не може критично оцінити свій стан, може завдати шкоди собі Після огляду, згідно психічного стану хворий госпіталізований на стаціонарне лікування в КОПНД. Опікун хворого [PERSON] його сестра [PERSON], про його госпіталізацію повідомлена та отримана згода на госпіталізацію пацієнта. Враховуючи наявний тяжкий психічний стан хворого, внаслідок якого він не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що завдасть шкоди його здоровю, прохає суд винести рішення про доцільність госпіталізації до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування недієздатного [PERSON] до психіатричного стаціонару КОПНД. Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з підстав та мотивів викладених у тексті заяви. Згідно з повідомленням лікаря-психіатра, в зв»язку з загостренням психічного захворювання,. [PERSON]В ізольований в окремому приміщенні лікарні та в судове засідання не був доставлений. Суд, вислухавши лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON], опікуна [PERSON] ,думку прокурора, який вважає за необхідне госпіталізувати недієздатного [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] який є недієздатним, 21.05.2018 року о 09:30 хворий доставлений до психіатричного закладу за згоди його законного представника Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], спостерігається в КОПНД з 1996 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, зі стабільним вираженим дефектом особистості змішаного типу та вираженою лабільністю вольового зусилля, трудовою і соціальною дезадаптацією. Галюцинаторно-параноїдний синдроми. Ремісія. В клініці захворювання: галюцинаторно-параноїдна симптоматика, афективні порушення, останнім часом відмічається дефіцитарна симптоматика з поглибленням проявів дефекту особистості змішаного типу у звязку з чим хворий майже не виходить з дому, сам не спроможний задовольнити свої потреби, став байдужим до оточуючих, послабилися вольові потяги, збільшилась соціальна дезадаптація. Рішенням Автозаводського райсуду м.Кременчука від 29.04.2013р., [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Автозаводського райсуду м.Кременчука від 06.11.2013р. опікуном над [PERSON] призначено його сестру [PERSON]. Визнаний інвалідом II групи безтерміново з психічного захворювання. В стаціонар КОПНД госпіталізований психіатричною бригадою ЕМД, яку викликала сестра хворого, яка є його опікуном так, як останні дні хворий страждає на безсоння, висловлює маячні ідеї відносин на адресу сестри, релігійно містичного змісту, погрожує їй, розмовляє з неіснуючими, в діях керується хворобливими роздумами. При надходженні хворий самостійно висловлює скарги на безсоння, висловлює маячні ідеї відносин на адресу сестри, релігійно містичного змісту, погрожує їй, розмовляє з неіснуючими, в діях керується хворобливими роздумами. При надходженні хворий самостійно висловлює скарги на безсоння, сплутаність думок. Оглянутий комісією лікарів-психіатрів 21.05.2018 року о 09 годині 30 хвилин. Під час огляду контакт малопродуктивний. На запитання відповідає не завжди по суті, при цьому виглядає напруженим, пригніченим, може довго замирати в одній позі, загальмований дивиться в одну крапку. Мислення зі змістом релігійного характеру. Емоційно сплощений. Критика відсутня. Психічний стан хворого погіршився внаслідок прогресування захворювання, що може загрожувати життю та здоровю самого хворого . Враховуючи наявний у пацієнта тяжкий психічний розлад, внаслідок якого він не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що завдасть шкоди його здоровю, вважають про доцільність госпіталізації до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування недієздатного [PERSON] до психіатричного стаціонару КОПНД згідно ст.13 Закону України « Про психіатричну допомогу» та рішення Конституційного Суду України №2- рп/2016(справа №1-1216) від 01.06.2016р. - про зміни госпіталізації недієздатних осіб до психіатричних закладів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви лікаря психіатра [PERSON] та госпіталізації недієздатного [PERSON] в психіатричний стаціонар. На підставі ст. 13, 14, Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України(конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" ,

Outcome: approved