Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] (діє згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ХС № 000063 від 25.08.2016 року, договір про надання правової допомоги від 18.09.2018 року) в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачем [PERSON] підтримав та пояснив, що вона на підставі Свідоцтва про право власності від 03.06.2001 року є співвласником будинку [ADDRESS] В будинку, крім неї, зареєстровані також відповідачі, які доводяться їй: [PERSON] є донькою, [PERSON] доводиться з»ятем, а [PERSON] [PERSON] - онуками. Однак відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] в її будинку не проживають, а фактично проживають за межами України на території Російської Федерації, вже п»ять років. Ухвалою судді від 25.09.2018 року позовну заяву було залишено без руху. 02.10.2018 року відкрито провадження по справі призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду повідомлялась належним чином. Представник позивача : [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечують. Судом встановлено слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 03.06.2001 року є співвласником будинку [ADDRESS] В будинку позивача зареєстровані відповідачі, які доводяться їй: [PERSON] донькою, [PERSON] - з»ятем, а [PERSON] та [PERSON] - онуками в будинку позивача не проживають, а фактично проживають за межами України останні п»ять років. Даний факт підтверджується показаннями свідків: [PERSON], [PERSON] які в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] є чоловіком позивача, а [PERSON]. проживає по сусідству з позивачем [PERSON] по [ADDRESS] Відповідачі: [PERSON] є донькою позивачки, [PERSON] доводиться позивачці з»ятем, а [PERSON], [PERSON] - онуками і протягом останніх п»яти років не приїжджали в Україну і за місцем своєї прописки не проживають. Крім того, факт відсутності відповідача за місцем реєстрації тривалий час підтверджується актом матеріально-побутових умов від 18.10.2018 року реєстраційний номер 8388, складений виконавчим комітетом Каланчацької селищної ради, з якого вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] зареєстровані, але фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідачі втратили право на користування житловим будинком, тому задля забезпечення права позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності до положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є автоматичне зняття відповідача з реєстрації відповідним повноважним органом, оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання проводиться протягом 7 днів на підставі заяви особи або остаточного рішення суду зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved