Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просять стягнути з відповідача ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 224 364,28 грн., пеню за період з 05.03.2021 року по 16.04.2021 року у розмірі 3 448,45 грн., 3% річних у розмірі 792,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 814,60 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., а також позивачі просять стягнути з відповідача ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 30 000,00 грн., пеню за період з 05.03.2021 року по 16.04.2021 року у розмірі 461,10 грн., 3% річних у розмірі 106,03 грн., інфляційні втрати у розмірі 510,00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позивачі мотивують свої вимоги тим, що 12.11.2020 року приблизно о 07:45 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «СБМ 308-1», державний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Березняківській, з боку пр.-ту Тичини, в напрямку вул. Шумського в м. Києві, навпроти будинку № 24 здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину, внаслідок отриманих травм пішохід помер на місці події. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 11.11.2020 року були внесені відомості до ЄРДР за № 12020100000000993 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] як володільця транспортного засобу була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТзДВ СК «Альфа-Гарант». На підставі положень статей 22, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 04.12.2020 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування дружині та доньці загиблого, позивачам по справі [PERSON] та [PERSON] . Загальна сума страхового відшкодування, заподіяного смертю [PERSON] , становить 245 405,30 грн., з яких: для дружини [PERSON] - 30 000,00 грн. моральної шкоди, 5 405,30 грн. втрат на поховання, 180 000,00 грн. відшкодування на утримання, та для доньки [PERSON] 30 000,00 грн. моральної шкоди. Листом № 12/5996 від 17.12.2020 року відповідачем повідомлено про те, що потрібно надати інформацію про найближчих родичів загиблого, зокрема, про батьків, а також зазначено, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання відповідачем відповідного рішення по кримінальній справі за фактом ДТП, вказавши, що відповідно до статті 36 Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду по кримінальній справі, який вступить в законну силу. 26.02.2021 року на адресу відповідача скеровано заяву про долучення документів та довідку з ПФУ про призначення пенсії по втраті годувальника від 03.02.2021 року № 466. 15.03.2021 року на адресу відповідача скеровано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування, в якій позивачі просили невідкладно протягом 7 календарних днів провести виплату страхового відшкодування. Однак Листом № 12/1373 від 05.04.2021 року відповідачем зазначено про призупинення розгляду справи, у зв`язку із відсутністю інформації щодо завершення кримінального провадження та набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, позивачами зауважено, що у порядку ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування, тому позивачі вимушені звернутись з даним позовом до суду. 23.07.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява позивачів [PERSON] , [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивачі просять стягнути з відповідача ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 224 364,28 грн., пеню за період з 05.03.2021 року по 16.07.2021 року у розмірі 11 839,06 грн., 3% річних у розмірі 2 471,08 грн., інфляційні втрати у розмірі 8 864,05 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Стягнути з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] 30 000,00 грн., пеню за період з 05.03.2021 року по 16.07.2021 року у розмірі 1 583,01 грн., 3% річних у розмірі 330,41 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 185,22 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., з підстав, що містить зміст позовної заяви. (а.с. 124-126) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування, постановлено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ТзДВ СК «Альфа-Гарант», отримавши 05.07.2021 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками (а.с. 123), скористався процесуальним правом подачі письмового відзиву у встановлений законом строку, відповідно до якого проти позову заперечує в повному обсязі, вказуючи на його необґрунтованість з підстав, що містить відзив, долучений до матеріалів справи. (а.с. 129-135) Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 12.11.2020 року приблизно о 07:45 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «СБМ 308-1», державний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Березняківській, з боку пр.-ту Тичини, в напрямку вул. Шумського в м. Києві, навпроти будинку № 24 здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перетинав проїзну частину, внаслідок отриманих травм пішохід помер на місці події (а.с. 13 зв.). За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 11.11.2020 року були внесені відомості до ЄРДР за № 12020100000000993 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. (а.с. 10-11) На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «СБМ 308-1», державний номер [NUMBER] , було застраховано ТзДВ СК «Альфа-Гарант» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/7030391, який був чинним на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2020 року. (а.с. 12) 04.12.2020 року представником дружини потерпілого [PERSON] та доньки потерпілого [PERSON] - [PERSON] на адресу ТзДВ СК «Альфа-Гарант» було подано Заяву про виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП від 12.11.2020 року за участю автомобіля «СБМ 308-1», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка призвела до смерті пішохода [PERSON] . Згідно змісту заяви представник потерпілих просить виплатити на користь дружини потерпілого [PERSON] : моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн., витрати на поховання у розмірі 5 405,30 грн., відшкодування утриманцю - 180 000,00 грн. (5 000,00 грн. * 36), а також представник просить виплатити на користь доньки потерпілого [PERSON] моральну шкоду - 30 000,00 грн. До Заяви представником потерпілих долучено: Витяг з ЄРДР за № 12020100000000993 , витяг щодо полісу № АО 4030391, завірену копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію свідоцтва про народження потерпілого [PERSON] , копію пенсійного посвідчення потерпілого [PERSON] № [NUMBER] , копію свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , копію паспорту і довідки ІПН [PERSON] , копію пенсійного посвідчення [PERSON] , довіреність на представництво інтересів [PERSON] , [PERSON] , довідку про доходи [PERSON] № 35015452 2990 1537, довідку про доходи [PERSON] від 25.11.2020 року № 12/182/258, довідку про доходи пенсіонера [PERSON] від 24.11.2020 року № 17922, копію свідоцтва про народження доньки [PERSON] - [PERSON] , копію паспорта та довідки ІНП [PERSON] , фіскальний чек на суму 2 505,30 грн. ритуальної служби СКП «Київський крематорій» від 18.11.2020 року, договір-замовлення на організацію та проведення поховання № 1. 139984к від 18.11.2020 року, товарний чек на організацію поховання від 18.11.2020 року на суму 2 900,00 грн., договір на організацію поховання № 01-20/582, копія свідоцтва платника єдиного податку ФОП [PERSON] , копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [PERSON] (а.с. 7-9, 13 зв, 14, 15, 16, 17-18, 19, 20, 21-22, 23, 24, 25, 26, 27-28, 29, 31-32, 33-34, 35, 36-37, 38, 39, 40) Листом № 12/5996 від 17.12.2020 року представник ТзДВ СК «Альфа-Гарант» просить представника потерпілих надати інформацію про наявність або відсутність у померлого [PERSON] найближчих родичів, копії документів, що підтверджують їх родинні зв`язки, а також копії паспорта, копії ІПН та заяви на відшкодування моральної шкоди від таких осіб або заяви про відмову від своє частки моральної шкоди, або довідку про відсутність зазначених осіб (свідоцтво про смерть), що необхідно для вирішення питання про розмір та кратність поділу між родичами загальної суми моральної шкоди. А також повідомлено про припинення прийняття рішення за вказаною подією до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у справі законної сили, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». (а.с. 41) 28.02.2021 року представником дружини потерпілого [PERSON] та доньки потерпілого [PERSON] - [PERSON] на адресу ТзДВ СК «Альфа-Гарант» було подано Заяву про долучення документів (а.с. 42), відповідно до якої до Заяви додано відповідь на адвокатський запит від 17.02.2021 року щодо смерті батьків потерпілого [PERSON] (а.с. 44) та довідку з УПФ про призначення пенсії [PERSON] , 1942 року народження, по втраті годувальника від 03.02.2021 року № 466, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». (а.с. 43) 15.03.2021 року представником дружини потерпілого [PERSON] та доньки потерпілого [PERSON] - [PERSON] на адресу ТзДВ СК «Альфа-Гарант» надіслано письмову досудову вимогу про виплату страхового відшкодування на загальну суму 245 405,30 грн., відповідно до змісту якої представник потерпілих заперечив про зупинення строків розгляду справи і прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, вважає його безпідставним, оскільки внаслідок ДТП загинув пішохід, а цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу в силу вимог статей 1166, 1187 ЦК України настає незалежно від вини. Таким чином, відмова ТзДВ СК «Альфа-Гарант» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду є необґрунтованою та такою, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. (а.с. 45-48) Листом № 12/1373 від 05.04.2021 року представник ТзДВ СК «Альфа-Гарант» повідомляє представника потерпілих [PERSON] про припинення строку прийняття рішення за вищевказаною подією до дати, коли страховику стане відомо про набрання законної сили рішенням у справі відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». (а.с. 53) 13.04.2021 року представником дружини потерпілого [PERSON] та доньки потерпілого [PERSON] - [PERSON] на адресу ТзДВ СК «Альфа-Гарант» надіслано заяву про долучення документів і виплату страхового відшкодування, до якої долучено договір-замовлення на організацію та проведення поховання № 6.25267к від 02.12.2020 року, а також чек від 02.12.2020 року на суму 8 958,98 грн. З урахуванням наданих документів представник просить здійснити виплату страхового відшкодування для дружини померлого - [PERSON] : моральної шкоди 30 000,00 грн., витрати на поховання - 14 364,28 грн., відшкодування утриманцю - 180 000,00 грн., для доньки померлого - [PERSON] : моральної шкоди - 30 000,00 грн. (а.с. 49-50, 51, 52) Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зазначена норма права за способом викладення змісту містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 Цивільного кодексу України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою. Згідно з частиною першою статті 1200 Цивільного кодексу України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 вересня у розмірі 5 000,00 грн. (на день настання досліджуваного страхового випадку). Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача [PERSON] про стягнення зі страховика ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» витрат на її утримання у сумі 180 000,00 грн., розрахованих у розмірі 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (36*5 000 грн.), оскільки позивач [PERSON] , 1942 року народження, є дружиною померлого [PERSON] , на момент його смерті досягла пенсійного віку та перебувала на утриманні свого чоловіка, який попри досягнення пенсійного віку продовжував працювати у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут Міністерства оборони України на посаді завідувача спортзалу (а.с. 24), що, відповідно, надає право позивачу на отримання регламентної виплати у заявленому розмірі відповідно до п. 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до частини другої статті 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно положення пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. На підставі встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що неправомірними діями водія [PERSON] /страхувальника відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» позивачам, зокрема, дружині померлого [PERSON] та доньці померлого [PERSON] завдано моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка та батька, тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, ураховує характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, характер та обсяг страждань, яких зазнали позивачі втратою найближчого родича та годувальника позивача [PERSON] , яка перебувала на утриманні померлого, визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 30 000,00 грн. кожному позивачу, які підлягають до відшкодування страховиком в межах суми ліміту відповідальності. Відповідно до положення статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. У випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Тлумачення вказаних норм свідчить, що в цивільному законодавстві містяться правила відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника. За загальним правилом, у разі понесення таких витрат на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, а кредитором - особа, яка здійснила такі витрати. При цьому, у статті 1201 ЦК України не встановлено межі по відшкодуванню витрат на спорудження. Згідно з пунктом 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Отже, у випадку, якщо було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, то у разі понесення таких витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є страховик (МТСБУ). При цьому, законодавцем встановлено межу щодо розміру відшкодування, і загальний розмір якого стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункту 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). (постанова Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 734/2313/17) Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 607/3451/16-ц (провадження № 61-24229сво18). Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 вересня у розмірі 5 000,00 грн. (на день настання досліджуваного страхового випадку). Отже, ураховуючи положення пункту 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі на день настання досліджуваного страхового випадку, межею щодо розміру відшкодування, яке підлягає стягненню зі страховика за понесення позивачем [PERSON] витрат на поховання є 60 000,00 грн. (5 000 *12), тому обґрунтованою є вимога позивача [PERSON] про відшкодування страховиком на її користь витрат на поховання на загальну суму 14 364,28 грн. (а.с. 33, 35, 51), які понесено позивачем [PERSON] на підставі долучених до матеріалів справи договорів на організацію та проведення поховання (а.с. 33-3436-37, 52). В частині відшкодування пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов наступних висновків. Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положення пункту 27.5. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування. (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 440/510/19) Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. За статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині третій статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17, Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved