Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він працював в Торговому домі «Палладіум» з 12 липня 2014 року по 28 травня 2015 року на посаді охоронця, з посадовим окладом 1300,00 гривень на місяць. Позивач також вказує, що за період роботи в Торговому домі «Палладіум» заборгованість по заробітній платі, а саме: за липень 2014 року 400,00 гривень, за 2015 року: лютий 300,00 гривень, березень 1300,00 гривень, квітень 1300,00 гривень, травень 1300,00 гривень. З дня звільнення позивача і до теперішнього часу відповідач в порушення вимог ст.116 КЗппП України повного розрахунку з ним не провів. У звязку з цим, позивач змушений був звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4600,00 гривень, а також компенсацію за невикористану відпустку за весь період роботи, яка орієнтовно складає 1200,00 гривень, а також середній заробіток за час затримки розрахунку, який орієнтовано складає 5000,00 гривень. Позивач в судовому засіданні позов з врахуванням уточнень підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. В останнє судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, також просив залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь компенсації за невикористану відпустку, яка складає 1200,00 гривень, а також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку по день винесення рішення суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області залишено без розгляду позовну вимогу [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь компенсації за невикористану відпустку за весь період роботи, яка складає 1200,00 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити за необґрунтованістю. Зазначив, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за липень 2014 року у розмірі 400,00 грн. є необґрунтованими, оскільки він працював у відповідача з 01.09.2014 року по березень 2015 року включно. В період роботи заробітна плата позивачу нараховувалася з окладу розмірі 650 грн. Належними доказами розміру посадового окладу є табелі використання робочого часу, розрахунково-платіжні відомості, відомості на виплату грошей, в яких чітко зазначений посадовий оклад позивача 650,00 гривень, з якого нараховувалася та виплачувалася зарплата. За період працевлаштування заробітна плата позивачу була виплачена в повному обсязі, а тому заборгованості відповідач перед позивачем не має. Вважав, що зазначені обставини підтверджуються копіями відрахувань у фонди працівників ТОВ « ТД « Палладіум» за вересень 2014 - березень 2015 року, а також відомостями про виплату заробітної плати. В останнє судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, за наявними у справі документами, які надані представником ТОВ «Торговий дім «Палладіум». Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлена в установленому законом порядку про час розгляду справи. Суд розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, з врахуванням того, що позивач просить стягнути заборгованість по заробітній платі за липень 2014 року у розмірі 400,00 гривень, за лютий 2015 року у розмірі 300,00 гривень, за березень 2015 року у розмірі 1300,00 гривень, за квітень 2015 року у розмірі 1300,00 гривень, за травень 2015 року у розмірі 1300,00 гривень, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Із запису в трудовій книжці серії БТІ №1968840 [PERSON] вбачається, що він 01.09.2014 року прийнятий на посаду охоронника в ТОВ «Торговий дім «Палладіум», на підставі наказу №3-ОК від 29.08.2014 року. Зазначена обставина представником відповідача не спростовувалася ( а.с.7,46). Згідно Довідки ТОВ «ТД «Палладіум» [PERSON] працював на посаді охоронника в ТОВ «ТД «Палладіум» з 01 вересня 2014 року по березень 2015 року включно (а.с. 45). Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено належними доказами працевлаштування позивача у товаристві з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Палладіум» у період з 01 вересня 2014 року по березень 2015 року включно, вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі позивача за липень 2014 року у розмірі 400,00 гривень, за квітень 2015 року у розмірі 1300,00 гривень, за травень 2015 року у розмірі 1300,00 гривень задоволенню не підлягають за необґрунтованістю, оскільки позивачем належними доказами не доведено працевлаштування у відповідача у зазначені місяці, а представник відповідача зазначену обставину оспорював. Щодо вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі за лютий 2015 року, за березень 2015 року, то зазначені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав Із табелю обліку використання робочого часу, розрахунково - платіжних відомостей ТОВ «Торговий дім «Палладіум» вбачається, що [PERSON] в лютому 2015 року при посадовому окладі 650 грн. нараховано 714,56 грн. заробітної плати та з врахуванням індексації заробітної плати та утримання податків та зборів до виплати підлягає 666,14 грн.(а.с.71-72). Доказів отримання нарахованої позивачу заробітної плати за лютий 2015 року у розмірі 666,14 грн. представником відповідача в обгрунтування своєї позиції суду не надано. Із табелю обліку використання робочого часу, розрахунково - платіжних відомостей, звіту відрахувань у фонди ТОВ «Торговий дім «Палладіум» за березень 2015 року вбачається, що [PERSON] в березні 2015 року при посадовому окладі 650,26 грн. нараховано 735,26 грн. та з врахуванням індексації заробітної плати та утримання податків та зборів до виплати підлягає 682,79 грн.(а.с.73-75). Доказів отримання позивачем заробітної плати за березень 2015 року в розмірі 682,79 грн. представником позивача суду не надано. Довідка, підписана директором ТОВ "ТД "Палладіум" про повний розрахунок з позивачем при звільненні, не є належним доказом зазначених обставин, а відомість про отримання позивачем грошових коштів стороною відповідача не надано (а.с.45) Представником відповідача не спростовані доводи позивача, крім того, подана ним подана заява про подальший розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за лютий-березень 2015 року підлягають задоволенню на суму 1348,92 грн. (666,14 + 682,79) на підставі ст.ст. 47, 116 КЗпП України. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 рок № 100 (з наступними змінами та доповненнями). Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 (зі змінами та доповненнями) у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у звязку з затримкою розрахунку при звільненні він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно розділу 111 ч. 4 п. л. Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховується компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Оскільки розрахунок з позивачем у день звільнення та і до теперішнього часу не відбувся, то згідно ст. 117 КЗпП України на його користь з відповідача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Враховуючи, що позивачу у лютому 2015 року була нарахована заробітна плата у розмірі 714,56 грн та він відпрацював у цей місяць 20 днів, а в березні 2015 року нарахована заробітна плата у розмірі 735,26 грн та він відпрацював у цей місяць 21 день, його середньоденна заробітна плата складає 35,36 грн. (714,56 + 735,26/41). Оскільки затримка розрахунку з позивачем при звільненні мала місце з 01.04.2015 року по 07.09.2016 року та з вини відповідача, відповідач не довів відсутність своєї вини в затримці розрахунку, відповідно до листа Мінсоцполітики від 09.09.2014 року №10196/0/14-14/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік" та листі Мінсоцполітики від 20 липня 2015р. N10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" кількість робочих днів за час затримки розрахунку становить 360 днів, а сума середнього заробітку за час затримки - 12729,60 грн. (360днів х35,36грн.). При цьому, відповідач має нарахувати і утримати із зазначеної суми прибутковій податок та інші обовязкові платежі (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок на користь держави.

Outcome: partial