Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову значено, що 12.07.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0036/82-119376, відповідно до усов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 97 500, 00 грн. Для забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором 12.07.2006 року було укладено договір іпотеки №014/11-134/315, згідно якого позичальник передав банку в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: квартира, загальною площею 113,10 кв.м., житловою 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири. вартість предмета іпотеки становить 126 774,69 грн. 17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 22 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки №0140036/82-119376 від 12.09.2008 укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, 0140036/82-119376 від 12.09.2008 відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 0140036/82-119376 від 12.09.2008. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, але позичальник в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України не виконав взяті на себе зобов`язання. 04.12.2009 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області позовну заяву [PERSON] задовільнено частково-визнано недійсним договір іпотеки за № 012/11-134/315 від 12 липня 2006 року. Зустрічний позов ВАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Донецької обласної дирекції задоволено частково. Стягнуто на користь ВАт " Райффайзен банк Аваль" з [PERSON] 69 302,68 грн. заборгованості за кредитним договором. 30 березня 2020 року рішенням апеляційного суду Донецької області рішення від 04.12.2009 року в частині визнання вказаного договору іпотеки недійсним скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 25.06.2019 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчих листів які видані Волноваським районним судом Донецької області на підставі рішення апеляційного суду Донецької області від 30.03.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ " Райффаайзен Банк Авль" заборгованості за кредитним договором № 014/0036/82/119376 від 12.07.2006 у сумі 69 302,68 грн. Згідно реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 265 /ФК-16 від 21.09.2015 року, у зв"язку з невиконанням зобов"язань у [PERSON] існує заборгованість у розмірі 1 259 265, 77 грн., що складається: 62 304, 49 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу покредиту договору, 79 158, 82 грн. - сума заборгованості за відсотками у валюті договору, 1 117 802,46 грн. - сума пені у валюті догоіору. Таким чином, просить у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №0140036/82-119376 від 12.07.2006 року, укладеним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у розмірі 1 259 265,77 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 113,10 кв.м., житловою 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом надання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку встановленому ст. 38 Закону України " про іпотеку"за ціною встановленою за згодою встановленого між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб"єктом оціночної діяльності, на рівні, але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та стягнути судовий збір. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшов відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи позицію сторін щодо спірних правових відносин, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, за якими вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 12.07.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0036/82-119376, відповідно до усов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 97 500, 00 грн.(а.с.4-5). Для забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором 12.07.2006 року було укладено договір іпотеки №014/11-134/315, згідно якого позичальник передав банку в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: квартира, загальною площею 113,10 кв.м., житловою 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири. вартість предмета іпотеки становить 126 774,69 грн.(а.с.8). 17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 22 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки №0140036/82-119376 від 12.09.2008 укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, 0140036/82-119376 від 12.09.2008 відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 0140036/82-119376 від 12.09.2008. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Кредитний договір № 014/0036/82-119376 укладено на 84 місяця з 12.07.2006 року по 12.07.2013 року. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 04.12.2010 року позов ВАТ " Райффайзен банк Аваль" до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнено і стягнуто з [PERSON] на користь банку 69 302 68 грн. ВАТ " Райффайзен банк Аваль" з виконавчим листом звернувся до виконавчої служби про примусове стягнення заборгованості. Відкрито виконавче провадження у Волноваській виконавчій службі 14.10.2011 року. До закінчення строку дії кредитного договору банк не звертався до суду про стягнення з [PERSON] додаткової заборгованості. Звертаючись до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач зазначив, що строк дії договору іпотеки не закінчився, що є підставою для звернення до суду. Згідно п.7.1 Іпотечоного договору № 012/11-134/135 від 12.07.2006 року - "Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Закінченням строку дії цього договору вважається день реального виконання забезпечених зобов"язань але не пізніше 12 липня 2013 року. Тобто строк дії іпотечного договору закінчився 12.07.2013 року. Наявність домоленості сторін про строк дії іпотечного договору впливає на підставі припинення іпотеки, оскільки ч.5 ст. Закону України " Про іпотеку" визначено альтернативний період дійсності іпотеки-або до виконання основного зобов"язання, або до закінчення строку дії іпотечного договору. Визначена в ч.1 ст. 17 Закону України " Про іпотеку" підстава припинення іпотеки - закінчення строку дії договору застосовується до договорів, які містять погоджений у порядку ст. 251, 252 ЦК України строк дії . В межах строку дії іпотечного договору існує суб"єктивне право іпотекодержателя та субєктивний обов"язок іпотекодавця, після закінчення якого вони припиняються. Тобто, на підставі ч.5 ст. 3 ч.1 ст. 17 Закону України" Про іпотеку" 12.07.2013 року припинилася чинність іпотеки, незалежно від виконання основного зобов"язання, на забезпечення виконання якого укладено договір. Зазаначена підстава припинення іпотеки є альтернативною припиненню основного зобов"язання (правова позиціяВерховного суду у постанові від 01 березня 2019 року № 635/1677/17). Крім того 10.04.2019 року Велика Плата Верховного суду у своїй Постанові у справі 3 726/1538/16-ц прийшла до висновку, що реалізувати статтю 38 Закону України " Про іпотеку" на підставі рішення суду на момент чинності Закону України " Про мараторій на стягнення майна громодян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті- не можна, тобто заборгованість за кредитним договором складає 69 302,68 грн. Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досянуто згоди. Істотні умови договору іпотеки визначено у ст. 18 Закону України " Про іпотеку", перелік яких є вичерпаним. Закондавством не встановлено обов"язку сторін погоджувати ( термін) дії відповідного договору. У ч. 2 ст. 6 ЦК України зазначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, не врегульовані цими актами. Крім того, у позовній заяві позивач посилається на ухвалу Волноваського районного суду від 25.06.2019 року про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Ця ухвала суду скасована Донецьким апеляційним судом 04.10.2019 року 9 (а.с.47-48), тому посилання на скасоване рішення є безпідставним. Суд відмовляє у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв`язку з закінченням строку дії іпотечного договору. Згідно зі ст. 141 ЦПК сплачений позивачем судовий збір, у звязку з відмовою у задоволенні позову, поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed