Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

04 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], де просив суд розділити житловий будинок за адресою [ADDRESS] шляхом виділу йому в рахунок 1/5 частки житлової кімнати 1-10 площею 17,6кв.м. та стягнути з нього грошову компенсацію на користь кожного відповідача (а.с.2-4). 26 лютого 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред"явили зустрічний позов до [PERSON], де вказують про належність їм по 1/5 частці кожному (всього 4/5 частки) у цьому будинку та просять суд припинити право спільної часткової власності останнього на 1/5 частину та стягнути з них грошову компенсацію на його користь грошову компенсацію, мотивуючи неможливістю реального виділу кімнати (а.с.40-41). Ухвалою суду від 26.02.2014 року обидва вищеназвані позови об"єднані в одне провадження (а.с.55). 31 березня 2014 року [PERSON] подав до суду письмову заяву про уточнення до позовної заяви про розподіл майна в натурі, де просить суд встановити порядок користування житловим будинком за адресою [ADDRESS], виділивши йому кімнату 1-9 площею 10,9кв.м., відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнати 1-8 та 1-10 площею відповідно 10,9кв.м. та 17,6кв.м., а всій інші приміщення залишити у спільному користуванні сторін (а.с.84-85). Ухвалою суду від 01 квітня 2014 року прийнято відмову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від зустрічного позову до [PERSON] про припинення права особи на 1/5 частку в будинку, яка належить їй на праві спільної часткової власності, а провадження у справі в цій частині - закрито (а.с.88). В судовому засіданні : Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], остаточно сформулювавши свої позовні вимоги, просять суд встановити порядок користування житловим будинком в [ADDRESS] виділивши йому ([PERSON]) кімнату 1-9 площею 10,9кв.м., відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнати 1-8 та 1-10 площею відповідно 10,9кв.м. та 17,6кв.м., а всій інші приміщення залишити у спільному користуванні сторін. При цьому вказують на те, що він ([PERSON]) не бажає отримувати від 4-х інших співвласників (відповідачів) 27283,99 грн. грошової компенсації за належну йому 1/5 частки в спірному будинку, але не вказуючи про конкректні причини такої відмови щодо отримання грошової компенсації. Відповідачі [PERSON] та адвокат [PERSON], який діє як представник всіх 4-х відповідачів, заперечили проти задоволення вищеназваних вимог позивача про встановлення порядку користування житловим будинком з тих підстав, що в рахунок належної [PERSON] 1/5 частки не представляється технічно можливим ані виділити йому в натурі кімнату 1-10, ані виділити йому в користування кімнату 1-8, бо прохід до цієї кімнати пролягає через житлову кімнату 1-10, що є недопустимим і тим самим будуть ущемлені житлові права всіх решти 4-х співвласників щодо норми житлової площі, бо їм припадатиме лише по 7,1кв.м. житлової площі, при нормі 8,5кв.м., чим вважають буде порушено їх право власності на 1/5 частку кожного та їх частки відповідно будуть зменшені. Крім того [PERSON] вказує, що спільне проживання з [PERSON] в одному будинку є неможливим, т.як останній являється сторонньою особою для сім"ї [PERSON] та їх онука [PERSON], що він ([PERSON]) забезпечений іншим житловим приміщенням, зареєстрований і проживає по [ADDRESS], що багато років тому [PERSON] лише тимчасово співмешкав у спірному будинку із попередньою власницею 1/5 частки [PERSON], а на цей час набув цю частку за виконавчим провадженням. Отже, вважають неможливим ні виділ ні встановлення порядку користування певними житловими приміщеннями в рахунок 1/5 частки для [PERSON] та вказують, що останній безпідставно не погоджується отримати грошову компенсацію визначену експертом, а тому просять відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Сторони визнають та відповідними копіями правоустановлючих документів підтверджується, що спірний будинок в [ADDRESS] належить їм на правах спільної часткової власності, а саме: - 1/5 частка позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва виданого нотаріусом 21.11.2013 року, - 4/5 частки відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (по 1/5 частці кожному) на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Прилуцьким міськвиконкомом 21.04.1995 року зареєстрованого в Прилуцькому МБТІ і записано у реєстрову книгу за №516 (а.с.7,52). Згідно копії Технічного паспорту житлового будинку [ADDRESS] (а.с.13-14, 49-51) та Висновку №С-77 судової будівельно-технічної експертизи від 17.03.2014 року (а.с.67-79) вбачається, що прохід до кімнати 1-9 площею 10,9кв.м. (яку бажає виділити у відокремлене користування позивач [PERSON]) пролягає через житлову кімнату 1-10 і єксперт зазначає: "Враховуючи те, що власнику 1/5 частини житлового будинку з прибудовами та крильцем ([PERSON]) належатиме від житлової площі -39,4кв.м. - 7,9кв.м., від допоміжної -31,2кв.м. - 6,2кв.м., що в сумі буде становити 14,1кв.м. і враховуючи конструктивні особливості житлового будинку з прибудовами та крильцем, місце розташування житлових та допоміжних приміщень в будинку та прибудовах та враховуючи вимоги нормативних документів, слід зазначити, що розподіл житлового будинку, який є на земельній ділянці на час огляду і обміру, згідно часток з наданням кожному із співвласників окремого входу-виходу до своєї частки - не є можливим (а.с.69-зворот). Вимоги житлового законодавства (ст. 63 Житлового кодексу України) вказує на те, що не може бути предметом самостійного найму (чи виділу в користування у даній справі): жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте .... зв"язана з іншою кімнатою спільним входом .... Як зазначено вище, позивач [PERSON] бажає виділити собі до відокремленого користування житлову кімнату 1-9, вхід до якої є прохідним через житлову кімнату 1-10 (яку пропонується виділити в користування решті 4-м співвласникам), що є неприпустимим згідно вищеназваної норми права. Крім того суд приймає до уваги те, що дві інші житлові кімнати 1-8 площею 10,9кв.м. та 1-10 площею 17,6кв.м. які пропонуються у відокремлене користування всім іншим 4-м співвласникам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - не відповідають вимогам ст. 48 ЖК України щодо мінімального розміру (8,5кв.м.) на кожного із них, оскільки: 10,9кв.м. + 17,6кв.м. = 28,5кв.м. : 4 = 7,1кв.м.. Суд враховує, що вищенаведені норми діючого законодавства (ст. ст. 48, 63 ЖК України) регулюють правовідносини у сфері забезпечення громадян жилими приміщеннями та користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду (Розділ 3, а не Розділ 6 цього кодексу), однак вважає необхідним застосувати у даних правовідносинах ці норми права за аналогією, бо вищеназвані вимоги щодо житлових приміщень які виділяються реально у власність чи відокремлене користування в будинках приватного житлового фонду, також мають бути дотриманими. Тому, суд керується вищеназваними нормами житлового законодавства та п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" (з наступними змінами) про те, що виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Суд, вирішуючи спірні правовідносини у даній справі керується вищенаведеними правовими нормами та фактично установленими в судовому засіданні обставин справи, приходить до висновку про неможливість виділити у власність чи відокремлене користування позивачу [PERSON] конкректних житлових приміщень в рахунок належної йому 1/5 частки в будинку [ADDRESS]. Тому, враховуючи вищенаведені конкретні обставини у даній справі, а саме, що неможливо виділити в натурі чи встановити порядок користування спірним житловим будинком, що частка [PERSON] є незначною, що він в спірному будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею, суд вважає можливим і при відсутності згоди власника, що виділяється (позивача), зобов'язати решту учасників спільної часткової власності (відповідачів) - сплатити йому грошову компенсацію у розмірі - 27283,99 грн. дійсної ринкової вартості належної [PERSON] 1/5 частки в спірному будинку згідно Висновку №С-77 судової будівельно-технічної експертизи від 17.03.2014 року (а.с.67-79). На підставі вищенаведеного, суд вважає необхідним застосувати положення ст.ст. 364, 365 ЦК України та припинити право [PERSON] на 1/5 частку в спільному майні, стягнувши на його користь по 6821 грн. грошової компенсації зі всіх інших співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], унаслідок чого підлягають збільшенню їх частки - до ? частки кожному в нерухомому майні - [ADDRESS]. За правилами ст.ст.79,88 ЦПК України розподіл судових витрат між сторонами необхідно вирішити наступним чином: Залишити у межах понесених витрати [PERSON], оскільки його позовні вимоги не задоволені та суд з власної ініціативи вирішив справу згідно вимог закону. Також необхідно залишити у межах понесених половину витрат [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на правову допомогу, оскільки лише в кінці судового слідства відмовились підтримувати свій зустрічний позов, а їх представник адвокат [PERSON] надавав правову допомогу як за первинним так і зустрічним позовами. Інша половина понесених ними витрат підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 589,45 грн. кожному (1118грн. Х 4 = 4472грн. : 2 = 2236грн. : 4 = 559грн.) - (а.с.39,92,95,98,101). При цьому, необхідно компенсувати [PERSON] половину вартості витрат за проведення експертизи, стягнувши на його користь по 324грн. з кожного відповідача (2592грн. : 2 = 1296грн. : 4 = 324грн.) (а.с.79). Провівши взаємозалік по судових витратах, остаточно слід стягнути з [PERSON] по 235 грн. на відшкодування кожному відповідачу.

Outcome: approved