Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Стахів Б.О., звернулася до Бережанського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП посилаючись на те, що постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП. У результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику колісного транспортного засобу [PERSON] була завдана шкода в розмірі 414750,26 грн., згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. 11.07.2018 року позивач звернувся до страхової компанії ТАС із заявою про страхове відшкодування та отримав максимально допустиме відшкодування в межах полісу у розмірі 100000,00 грн.. Тобто страховиком було відшкодовано лише частину завданих збитків, а чинним законодавством передбачена гарантія для потерпілого одержати повне відшкодування з безпосереднього винуватця ДТП, а отже у відповідача є обов"язок відшкодувати позивачу решту суми, необхідної для покриття збитків у розмірі 314750,26 грн., а тому вона звернулася до суду в інтересах позивача з вимогою про відшкодування цієї шкоди, а також просить суд стягнути з відповідача на користь її довірителя судовий збір в розмірі 3147, 50 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.. Позивач в судове засідання не з"явився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а також просить суд розгляд даної справи проводити без його участі, але за умови обов"язкової участі його адвоката Стахів Б.О.. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Стахів Б.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок ДТП в розмірі 314750,26 грн.., та 3147,50 грн судового збору сплаченого позивачем при подачі позовної заяви, а також понесені [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, та оголошення на сайті суду, однак не повідомив суд про причини своєї неявки, що дає підстави суду визнати його неявку без поважних причин та можливість слухання справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення та доводи представника позивача - адвоката Стахів Б.О., розглянувши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП. У результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику колісного транспортного засобу "Audi А6", реєстраційний номер : [NUMBER] - [PERSON] була завдана шкода в розмірі 414750,26 грн., що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" за вих. № 1829/17, від 27.07.2017 р.. 11.07.2018 року позивач звернувся до страхової компанії ТАС із заявою про страхове відшкодування та отримав максимально допустиме відшкодування в межах полісу у розмірі 100000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 93221 від 27.08.2018 року, Банк платника АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві. Таким чином, різниця між сумою матеріальних збитків та виплаченою сумою страхового відшкодування склала 314750.26 грн.. Згідні ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання, яке виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 цього Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Спричинення потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що розмір матеріальної шкоди позивача підтверджений наявними матеріалами справи та не спростований відповідачем. Отримання позивачем як потерпілим страхового відшкодування за договором не припинило деліктне зобов`язання. Право позивача на відшкодування шкоди у повному обсязі за рахунок відповідача є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого позивач не був, хоча цей договір і укладений на користь третіх осіб. Оскільки після звернення до страховика позивачем одержане страхове відшкодування 100000,00 грн., якого не достатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання відповідачем свого обов`язку згідно із ст. 1194 ЦК України (відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевикладене, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Крім цього, враховуючи, що позовні вимоги представника позивача задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., в обґрунтування якої наданий договір, укладений між позивачем та адвокатом та акт виконаних робіт №04-18 від 20.02.2018 року, та відшкодування судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду на IBAN з карткового рахунку через мобільний банкінг в розмірі 3147,50 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved