Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача [PERSON] 28.03.2019 звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до ПОП "Авангард" с. Зведенівка Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного реєстратора департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак В.В. про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування реєстрації права їх оренди посилаючись на те, що він оспорюванні договори не підписував. Позивач [PERSON] просив визнати недійсним договір оренди землі: - від 30 грудня 2016 року, укладений між ним та ПОП "Авангард" про оренду земельної ділянки кадастровий номер 0525388300:01:003:0212 площею 1,4586 га, яка розміщена за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та скасувати реєстрацію права оренди даної земельної ділянки, вчинену державним реєстратором департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34650189 від 06.04.2017; - від 30 грудня 2016 року, укладений між ним та ПОП "Авангард" про оренду земельної ділянки кадастровий номер 0525388300:01:003:0221 площею 1,4583 га, яка розміщена за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та скасувати реєстрацію права оренди даної земельної ділянки, вчинену державним реєстратором департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34650569 від 06.04.2017; - стягнути з ПОП "Авангард" на його користь судові витрати. Позов мотивовано\~тим,\~що \~він є\~власником земельних\~ділянок,\~якими користується\~ ПОП\~"Авангард".\~ У\~2018\~ році\~він дізнався\~про існування\~договорів оренди\~від 30.12.2016\~строком на\~10\~років,\~ належних\~йому на\~праві власності\~земельних ділянок\~площею \~1,\~4583\~га та\~1,4586\~га,\~з призначенням\~ для\~ведення товарного\~ сільськогосподарського\~виробництва,\~які розміщуються\~на території\~Хоменківської сільської\~ради Шаргородського\~району Вінницької\~області. Договорів оренди землі він не підписував і не доручав їх підписання іншим особам, отже відповідач користується належними йому земельними ділянками незаконно, чинить йому перешкоди вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У вступному і заключному слові представник позивача [PERSON] - адвокат Костриця В.С. пояснив, що [PERSON] , будучи власником земельних ділянок не може скористатися своїми правами власника, так як ними користується відповідач ПОП "Авангард" без правових підстав. У 2018 році [PERSON] стало відомо про існування договорів оренди належних йому земельних ділянок, які він не підписував і не уповноважував інших осіб на його підписання, волевиявлення на укладення договорів не мав і не має. Встановивши порушення своїх прав власника розпоряджатися належними йому земельними ділянками, позивач звертався до відповідача з метою врегулювання спору у позасудовому порядку, однак керівник ПОП "Авангард" не відреагував на його письмове звернення. Під час підготовчого провадження у справі з`ясувалося, що частина позовних вимог не підлягає вирішенню у даному спорі, тому позивачем були подані клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог у зв`язку з відмовою від позову та закриття провадження у частині позовних вимог через відсутність предмету спору. Не вирішеною залишилась позовна вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки\~кадастровий номер\~0525388300:01:003:0212\~площею 1,4586\~га,\~укладеного \~від імені\~ [PERSON] \~з \~ПОП "Авангард"\~ 30.12.2016. Просить визнати недійсним означений договір, оскільки [PERSON] його не підписував і не доручав його підписання іншим особам та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник відповідача ПОП "Авангард" - адвокат Країло С.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню посилаючись на те, що позивач мав намір передати свою земельну ділянку в оренду ПОП "Авангард", на підтвердження чого надав підприємству інформацію про себе, про свою земельну ділянку, а також документи необхідні для оформлення договору (копії паспорта, правовстановлюючі документи на землю). Вказані документи отримано відповідачем у позивача саме для укладення договору оренди. Після цього було підготовлено договір оренди, орендодавець ознайомився з ним, підписав і передав для виконання ПОП "Авангард". Сумнівів з приводу того, що договір підписав [PERSON] ні в кого не виникало, тому договори оренди в подальшому були зареєстровані, у 2017 році позивач отримав орендну плату. У 2018 році орендна плата не сплачувалась через те, що виник спір с приводу недійсності договору оренди. Про наявність договору [PERSON] знав ще у 2017 році, оскільки був учасником справи за позовом СТОВ "Колос" до державного реєстратора Вінницької міської ради Бурлак В.В., Вінницької міської ради, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПОП "Авангард", [PERSON] про визнання дій протиправними, скасування та визнання протиправним рішення, яка у 2017 році розглядалась Вінницьким окружним адміністративним судом, при цьому не ставив питання про те, що не підписував договору. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний реєстратор департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. на виклик суду не прибула. Від представника Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради за довіреністю від 10.06.2019 Чорнобровкіної Ю.В. до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності третьої особи (а.с.93 - 94). У судовому\~засіданні 18.12.2019\~суд,\~не виходячи\~до нарадчої\~кімнати,\~відповідно до\~ч.4\~ст.259\~ЦПК України,\~з урахуванням\~думки учасників\~справи,\~постановив ухвалу\~про розгляд\~справи у\~відсутності третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~на стороні\~відповідача -\~Державного реєстратора\~департаменту адміністративних\~послуг Вінницької\~міської ради\~Бурлак В.В.\~ ІІ. Заяви, клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою судді\~від 28.03.2019\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі.\~Цією ж\~ухвалою прийнято\~рішення про\~розгляд справи\~у порядку\~загального позовного\~провадження.\~Клопотань від\~сторін про\~інше не\~надходило. Вказаною ухвалою судді відповідачеві запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву та, у разі необхідності подати зустрічний позов (а.с.27). Ухвалу судді від 28.03.2019 направлено на адресу відповідача, яку він отримав 10.04.2019 (а.с.33). У строки, визначені в ухвалі судді від 28.03.2019 ПОП "Авангард" відзив на позовну заяву не направив. 05.07.2019 до суду поступив відзив, підписаний представником ПОП "Авангард" за довіреністю від 26.06.2019 адвокатом Країло С.В. та заперечення щодо допиту свідка [PERSON] (а.с. 100 104). 22.08.2019 представником позивача [PERSON] - адвокатом Кострицею В.С. подано письмове клопотання про залишення без розгляду відзиву (а.с.140). У судовому засіданні 22.08.2019 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, з урахуванням думки учасників справи постановив ухвалу про залишення відзиву без розгляду (а.с.149). Ухвалою судді від 28.03.2019 третій особі державному реєстратору Бурлак В.В. запропоновано в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду письмові пояснення щодо позову (а.с.33). Копію ухвали від 28.03.2019 державний реєстратор Бурлак В.В. отримала 03.04.2019 (а.с.31). 17.04.2019 представником департаменту\~адміністративних послуг\~Вінницької міської\~ради за\~довіреністю №\~24\~від 03.01.2019\~Марцинюком В.С. подано письмові пояснення щодо позову (а.с.34 - 35). До позовної заяви [PERSON] подано клопотання про витребування доказів та виклик свідка ( а.с. 22 - 24). Ухвалою суду від 29.05.2019 клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено (а.с.60). 16.08.2019 представник позивача [PERSON] адвокат Костриця В.С. подав заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог. (а.с. 116). Ухвалою суду від 22.08.2019 провадження у справі за позовом [PERSON] до ПОП "Авангард" с. Зведенівка Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. про визнання недійсним договору, укладеного між [PERSON] та ПОП "Авангард" про оренду земельної ділянки кадастровий номер 0525388300:01:003:0221 площею 1,4583 га, яка розміщена за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та скасування реєстрації права оренди даної земельної ділянки, вчиненої державним реєстратором департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34650569 від 06.04.2017 закрито (а.с.150 152). Цього ж дня представник позивача [PERSON] адвокат Костриця В.С. подав заяву про уточнення та часткове збільшення підстав позовних вимог (а.с.125 -127). 22.08.2019 представник позивача [PERSON] адвокат Костриця В.С. подав письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке він підтримав у судовому засіданні посилаючись на те, що позивач [PERSON] не підписував спірного договору оренди земельної ділянки від 30.12.2016 (а.с.143). Ухвалою суду від 22.08.2019 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, яку доручено експертам Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз МЮ України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.152 - 154). 11.11.2019 до суду надійшов висновок судової почеркознавчої експертизи № 6145/6146/19-21 від 04.10.2019 (а.с. 161 - 165). Ухвалою суду від 22.11.2019 поновлено підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.202 - 203). Ухвалою суду від 22.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 205 206). 16.08. та 12.12. 2019 позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Кострицею В.С. подано клопотання про приєднання до матеріалів справи документів на підтвердження понесених судових витрат (а.с.131 132; 216 - 220). 12.12. та 18.12.2019 від позивача [PERSON] та його представника адвоката Костриці В.С. надійшли заяви про відмову від частини позовних вимог (а.с.199; 222 - 223). Ухвалою суду від 18.12.2019 прийнято відмову [PERSON] від позову в частині скасування реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер 0525388300:01:003:0212, площею 1,4586\~га,\~вчиненої державним\~реєстратором департаменту\~адміністративних послуг\~Вінницької міської\~ради Бурлак\~В.В. на\~підставі рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень,\~індексний номер 34650189 від 06.04.2017. Провадження у справі за позовом [PERSON] до ПОП "Авангард" с. Зведенівка Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного реєстратора департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування реєстрації права оренди, в частині скасування реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер 0525388300:01:003:0212, площею 1,4586\~га,\~вчинену державним\~реєстратором департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. на підставі\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер 34650189 від 06.04.2017 - закрито (а.с. 224 225). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин У справі,\~яка розглядається\~судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~земельної ділянки площею\~1,4586\~га на підставі\~свідоцтва про\~право власності серії САК № 973783 від 12.03.2015, розміщеної на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та кадастровим номером 0525388300:01:003:0212 (а.с.9 - 10). Право власності [PERSON] на земельну ділянку відповідачем не оспорюється. У матеріалах справи наявний договір оренди зазначеної земельної ділянки від 30.12.2016 (а.с. 12 - 13). Із договору вбачається, що 30 грудня 2016 року між [PERSON] та ПОП "Авангард" укладено договір оренди землі, відповідно до п.п.1,2,8 якого [PERSON] надає, а ПОП "Авангард" в особі директора Мотузок Н.І. приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 0525388300:01:003:0212 загальною площею 1, 4586 га для\~вирощування \~товарної сільськогосподарської\~продукції на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, строком на десять років (а.с. 12). Зазначений договір оренди землі від 30.12.2016, відповідно до вимог ст.6 ЗУ "Про оренду землі", зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 06.04.2017 державним реєстратором Бурлак В.В., індексний номер 34650189, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 13). Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] договору оренди землі від 30.12.2016 з ПОП "Авангард" не підписував, довіреності на підписання та укладення вказаного договору від його імені іншим особам не надавав, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями представника позивача [PERSON] , а також підтверджується висновком експерта за № 6145/6146/19-21 від 04.11.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.160 - 164). Проведення експертизи здійснювалося на підставі ухвали суду від 22.08.2019 (а.с. 152 - 154). Відповідно до висновку експерта підписи від імені [PERSON] у наданому на дослідження примірнику оригіналу договору оренди землі між [PERSON] та ПОП "Авангард" від 30.12.2016 виконаний рукописним способом кульковою ручкою з барвником синього кольору без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підпис від імені [PERSON] у наданому на дослідження примірнику оригіналу договору оренди землі між [PERSON] та ПОП "Авангард" від 30.12.2016 виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.161 - 164). Отже, експертом надано однозначну відповідь на поставлене питання в ухвалі Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.08.2019 про призначення експертизи про те, чи виконаний підпис у спірному договорі [PERSON] чи іншою особою. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] вільного волевиявлення на укладення та підписання договору оренди землі від 30 грудня 2016 року з відповідачем ПОП "Авангард" та на передачу останньому належної йому земельної ділянки в оренду не мав. З метою досудового врегулювання спору, 25.11.2018 [PERSON] звернувся до керівника ПОП "Авангард" з заявою пропозицією щодо припинення користування підприємством земельною ділянкою посилаючись на те, що не підписував договору оренди землі. ПОП "Авангард" лист пропозицію [PERSON] отримано 12.12.2018 (а.с.15 -16), але залишено без реагування. ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до ст.13\~Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання… Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що\~\~ кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Конституція України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.68 Конституції України). Частиною 1\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини та\~основоположних свобод\~від 04.11.1950,\~яка набрала\~чинності для\~України з\~11.09.1997\~і відповідно\~до ст.9\~Конституції України\~є частиною\~національного законодавства,\~передбачено,\~що кожен\~має право\~на справедливий\~і публічний\~розгляд його\~справи упродовж\~розумного строку\~належним і\~безстороннім судом,\~встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", пунктах 51, 52 рішення ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", пункті 91 рішення ЄСПЛ від 09.11.2004 у справі "Науменко Світлана проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У пункті 50 рішення у справі "Беллет проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Згідно положень ч.1 ст.\~4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений \~ \~ \~ \~ законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом\~визнання угоди недійсною (п. "в" ч. 3\~\~ст. 152 ЗК України). Відповідно до статей\~16,\~203,\~215 ЦК України\~для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці Частиною \~3\~статті 12,\~статтями 76\~-\~81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених законом.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях.\~Засобами доказування\~у цивільній\~справі є\~показання свідків,\~письмові докази,\~речові і\~електроні \~докази і\~висновки експертів.\~Суд приймає\~до розгляду\~лише ті\~докази,\~які мають\~значення для\~справи.\~Обставини,\~які за\~законом повинні\~бути підтвердженні\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування.\~Кожна сторона\~має довести\~ті обставини,\~на які\~ вона\~посилається як\~на підставу\~своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків,\~встановлених законом. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.93 ЗК України та ст.1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької і іншої діяльності. Цивільно-правові відносини щодо недійсності правочинів та відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Цивільним кодексом України , Земельним кодексом України, спеціальним Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також спірним договором оренди землі (ст.2 Закону України "Про оренду землі"). Згідно з положеннями ч.4 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ст.792 ЦК України, ст.2 ЗУ "Про оренду землі"). Згідно зі ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства… Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.13, ч.1 ст.14 ЗУ "Про оренду землі"). За приписами ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Положеннями частини першої\~статті 16\~ЗУ "Про оренду землі"\~передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із\~законом\~вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 3 та 4 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам… Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ч.1 ст.206 ЦК України). За правилами ст.208 ЦК України правочини між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони… Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки, відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є спрямованість волі сторін на укладення договору. Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснив, що судам відповідно до вимог ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним лише за рішенням суду. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч.ч.1,\~2\~ст.215\~ЦК України). V. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених у судовому засіданні доказів в підтвердження позовних вимог та їх заперечень переконує суд, що позивачем [PERSON] надано належні, достовірні та допустимі докази, в силу вимог ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, на підтвердження того, що договір оренди землі від 30 грудня 2016 року він не підписував, повноважень на його підписання в установленому законом порядку іншій особі не надавав, що свідчить про відсутність волевиявлення орендодавця [PERSON] на укладення договору та невідповідність його вимогам\~закону і вказує наявність у суда підстав для визнання спірного договору недійсним на підставі статтей 203, 215 ЦК України. Отже, спірним договором оренди землі право та охоронюваний законом інтерес позивача [PERSON] на мирне володіння та розпорядження своїм майном (земельною ділянкою), передбачене ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушене відповідачем ПОП "Авангард" і підлягає судовому захисту шляхом визнання недійсним договору оренди землі від 30 грудня 2016 року. При ухвалені рішення у даній справі, судом на підставі вимог ч.4 ст.263 ЦПК України враховано правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі за №146/293/16-ц; від 04.06.2018 у справі №479/495/16-ц; від 18.07.2018 у справі №624/604/16-ц; від 20.03.2019 у справі № 221/4715/17. Суд відхиляє як безпідставні аргументи представника відповідача про те, що позивач, надавши пакет документів для укладення договору та отримавши у 2017 році від відповідача орендну плату за користування належною йому земельною ділянкою, виявив свою волю на укладення договору оренди землі. Наведені ствердження про те, що саме [PERSON] надав необхідні для укладення договору документи не підтверджені жодними доказами, і взагалі ніяким чином не спростовують відсутності волевиявлення позивача на його укладення. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладчів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд з`ясовує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення для сторін (п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). При зверненні з позовом до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 768, 40 грн (а.с.1). За проведення судової почеркознавчої експертизи позивачем [PERSON] сплачено грошові кошти в сумі 1570 грн. (а.с. 217). [PERSON] також просив суд стягнути з ПОП "Авангард" на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 6200 грн., відповідно до квитанцій серії 02 БР №448099 від 11.06.2019 (а.с.131) та серії 02 АААЛ № 428745/336 від 26.11.2019 (а.с.218). Вказана вимога підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 59 Конституції України гарантується кожному право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу входять до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи зі змісту ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката складаються з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена відповідною стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення витрат, з урахуванням детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Адвокат Костриця В.С. в статусі представника позивача приймав участь у судових засіданнях 29.05.; 11.06.; 25.07.; 16.08.; ,22.08.; 06.12.; 18.12.2019. Витрати [PERSON] на правничу допомогу у розумінні угоди про надання правничої допомоги та представництва від 18.10.2018 є такими, що пов`язані з наданням консультації, формування правової позиції, складання позовної заяви та інших документів, пов`язаних з розглядом справи, представництво [PERSON] в судових засіданнях (а.с. 20, 131, 132, 220), тобто мають компенсуватися в силу ст.137 ЦПК України. Як вбачається із протоколів судових засідань адвокат Костриця В.С. в судових засіданнях провів 4 год. 25 хв. (а.с.59, 70, 109 - 110, 137, 149, 211, 228 - 229). Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат адвокатом Кострицею В.С. витрачено на вивчення матеріалів позовної заяви, ознайомлення з законодавчою базою, судової практики з питань, що входять в предмет доказування по даному цивільно правовому спорі, підготовку позовної заяви, клопотань - 27 годин. Зважаючи на вказані обставини, в рахунок компенсації понесених [PERSON] витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з ПОП "Авангард" на користь [PERSON] суму документально підтверджених та належним чином обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 200 грн, виходячи із виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого на виконання робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт під час підготовки справи до судового розгляду та під час судового розгляду справи. Вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача ПОП "Авангард" на користь позивача [PERSON] відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved