Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 02 липня 2016 року о 22:15 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем "Деу Ланоз", реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Шевченко в м. Нікополі біля будинку № 46 здійснив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21101" реєстраційний номер [NUMBER] , під керування позивача [PERSON] , внаслідок чого дружина позивача [PERSON] , яка також знаходилась в автомобілі отримала тілесні ушкодження. Відомості за даним фактом були внесені в ЄДРДР однак кримінальне провадження з цього приводу було закрито 29 грудня 2016 року. Своїми діями відповідач [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. на користь держави. Постанова набула чинності 05 лютого 2017 року. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "ВАЗ 21101" реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні ушкодження, у зв`язку з чим позивачу були спричинені матеріальні збитки на суму 30\~757,16 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварозначого дослідження від 09 листопада 2016 року. Крім того, позивачем було сплачено 1300,00 грн. за послуги експерта та 2400,00 грн. на евакуатор. До того ж, в результаті дорожньо-транспортної пригоди дружина позивача [PERSON] , яка знаходилась на пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження, визначені висновком судової-медичної експертизи, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забій м`яких тканин правої лобно-скроневої області, післятравматичний міозит м`язів спини. У зв`язку з цим, позивачем [PERSON] були понесені витрати на лікування в сумі 3914,85 грн. Отже, загальна сума збитків які понесли позивачі становить 38\~372,01 грн., яку вони просили стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь. Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення (а.с.33). Однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Згідно з ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості\~(стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що 02 липня 2016 року о 22:15 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем "Деу Ланоз", реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Шевченко в м. Нікополі біля будинку № 46 здійснив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21101" реєстраційний номер [NUMBER] , під керування позивача [PERSON] Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій [PERSON] своїми діями порушив п. 12.3, 12.4 ПДР України. 25 січня 2017 року постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. на користь держави. Постанова набула чинності 05 лютого 2017 року (а.с.4). Відповідно до ч. 6. ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль "ВАЗ 21101" реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні ушкодження, та згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку № 714 від 09 листопада 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 30\~757,16 грн. (а.с.5,14). Також, позивачем була сплачена вартість висновку експерта, у розмірі 1300,00 грн. (а.с.15), та індивідуальна комплексна технічна послуга з евакуаторного автомобільного перевезення в сумі 2400,00 грн., що підтверджується квитанцією № 41 від 03 липня 2016 року (а.с.16). Отже загальна сума матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу [PERSON] складає 34457,16 грн. Крім того, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди дружина позивача [PERSON] , яка також знаходилась в автомобілі, отримала тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забій м`яких тканин правої лобно-скроневої області, післятравматичний міозит м`язів спини. Дані обставини підтверджуються висновком експерта № 695 від 07 жовтня 2016 року, за результатми обстеження проведеного на підставі постанови слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року (а.с.19-21). Вказані травми відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). У зв`язку з цим, позивачем [PERSON] були понесені витрати на лікування 3914,85 грн. (а.с.22,23). Відомості за даним фактом були внесені в ЄДРДР однак кримінальне провадження з цього приводу було закрито 29 грудня 2016 року. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~1187\~ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи те, що відповідач визнаний винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками якої пошкоджено транспортний засіб позивача [PERSON] , а також завдано шкоду здоров`ю позивача [PERSON] , добровільно не відшкодував завдану шкоду, тому суд з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди підлягає стягненню 34\~457,16 грн., а також сума заподіяної шкоди здоров`ю позивачу [PERSON] в сумі 3914,85 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Outcome: approved