Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що 24.04.2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Лісовій,81 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області. Вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері, спадщину прийняла в порядку ст. 1269 ЦК України, звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийнята спадщина, однак належним чином оформитися у спадкових правах позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Оскільки її право порушено і вирішення даного питання можливе тільки в судовому порядку то вона звернулася в суд з даним позовом і просить постановити рішення, яким визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами\~по вул. Лісовій,81 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій \~позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. \~ \~Представник відповідача, сільський голова [PERSON], в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги \~визнав повністю, просить слухати справу у відсутність представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи \~суд вважає, що позов обгрунтований \~та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 168506 виданим Виконавчим комітетом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Лісовій,81 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області. Позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження І-ЯР № 601362 виданим 04.02.1957 року Флоринською сільською радою . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується довідкою Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 1073 від 21.07.2015 року . Судом встановлено, що позивачка [PERSON] спадщину прийняла, звернувшись, у визначений законом строк, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу від 01.08.2015 року № 193/02-31 позивачці було відмовлено у видачі на її ім"я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в с. Флорино вул. Лісова,81 Бершадського району Вінницької області, після смерті [PERSON]М, яка померла 24.04.2010 року, оскільки нею не було пред'явлено документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Правовідносини, що виникли між сторонами є цивільно - правовими, а тому регулюються нормами Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004 року. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті , той з подружжя , який його пережив, та батьки. В силу ст.ст.1268-1270 ЦК України, позивач повинен прийняти спадщину у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.г. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Вищевказана інструкція втратила чинність 19 січня 1996 року. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Зібрані у справі докази свідчать про те, що при житті [PERSON] володіла, користувалася та розпоряджалася житловим будинком, який має намір успадкувати позивачка, тобто, що він перебував у її власності, право власності зареєстроване за нею, згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі сільської ради, що підтверджується випискою з погосподарської книги станом на 15.04.1991 рік виданою Флоринською сільською радою Бершаського району Вінницької області . Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього, згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону та підлягають до задоволення. Крім цього, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1223, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved