Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом , в якому просить визнати за ним права та обов"язки забудовника на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, який розташований в [ADDRESS] в порядку спадщини по заповіту після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, в тому числі право здачі та введення об"єкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності. В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] року померла його теща [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що він є спадкоємцем спадкового майна після смерті останньої по заповіту від 17.04.2002 року. Спадкоємцем, котрий має право на обов"язкову частку в спадщині є [PERSON], котра від своєї частки в спадщині відмовляється. Позивач посилається на те, що в установленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки подав заяву до нотаріальнох контори про прийняття спадщини. На даний час позивач бажає оформити своє право власності на спадщину не може , оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність вказаного майна померлій. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов, обгрунтували його вищенаведеним. Представник територіальної громади в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася , подала заяву із прохання розглядати справу у її відсутності, позов визнає повністю. Судом встановлено, що померла [INFO] року [PERSON] до свої смерті проживала в с.Боянчук Заставнівського району. За життя збудувала житловий будинок на підставі рішення 8 сесії 21 скликання Баламутівської сільської ради від 31.03.1994 року, однак не встигла оформити правовстановлюючі документи на вказане майно. Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповiтом i за законом можуть бути фiзичнi особи, якi є живими на час вiдкриття спадщини. Відповідно до ст.1216,1217,1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом. Спадкоємців, котрі б мали право на обов»язкову частку в спадщині при спадкуванні за заповітом відповідно до ст.1241 ЦК України є [PERSON] , котра від своєї частки в спадщині відмовляється. Встановлено, що [PERSON] звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 216/2013 . Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті, позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, оскільки ним не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.12.2013 року. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголошує, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов"язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування , який не може підмінятися судовим рішенням. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) , до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до ст. 375 ЦК України , власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж вбачається, що індивідуальний житловий будинок літ.А на [ADDRESS] , загальною площею 117,50 кв.м., житловою площею 66,20 кв.м., допоміжною площею 51,30 кв.м. відповідає вимогам надійності і безпечності експлуатації та можливість безпечної експлуатації при нормальних умовах експлуатації. Згідно рішення 8 сесії 21 скликання Боянчуцької сільської ради від 1994 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0.25 га - для ведення особистого селянського господарства. При винесенні вказаного рішення допущено помилку в імені власника, так замість "[PERSON]" вказано "[PERSON]" . Будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок було не здано в експлуатацію, тому до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. Ваховуючи наведене, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved