Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах [PERSON], як законного представника неповнолітнього [PERSON], та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що після смерті 02 листопада 2011 року прабабусі позивачів, [PERSON], залишилося спадкове майно, у тому числі житловий будинок №11, що розташований по вул. Івана Франка, в селі Ділове, Рахівського району, Закарпатської області. Зазначений будинок до відкриття спадщини фактично належав на праві приватної власності в цілій частині [PERSON], в якому вона проживала до дня своєї смерті та вважала його своєю особистою власністю. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, цільовим призначенням якої являється обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області. Однак, як з"ясувалось після смерті спадкодавця, первинна реєстрація прав власності на зазначене спадкове майно за життя [PERSON] проведена не була. За свого життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, в тому числі житловий будинок та літню кухню, остання заповіла в рівних долях своїм правнукам: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначений заповіт є чинним, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивачі, як спадкоємці за заповітом, фактично не мають можливості оформити своє право власності на дане спадкове майно. У зв"язку з наведеним просить визнати за гр. [PERSON], [INFO], мешканцем с.Ділове, вул.Гагаріна, 2, Рахівського району, Закарпатської області, та за гр. [PERSON], [INFO], мешканцем с. Великий Бичків, вул.Млинівська, 11, Рахівського району, Закарпатської області, право власності в рівних частинах по ? частині за кожним на житловий будинок №11 разом пропорційними частками надвірних споруд, що розташований по вул.Івана Франка в селі Ділове, Рахівського району, Закарпатської області. Позивач, [PERSON], та представник позивача [PERSON] в ході розгляду справи підтримали позовні вимоги та просять позов задовольнити. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача\~ [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільский голова [PERSON] подала заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник органу опіки та піклування Рухівської РДА [PERSON] вважає, що позов слід задовольнити та визнати право власності за позивачами на спадкове майно. Представник Реєстраційної служби Рахівського РУЮ Закарпатської області не з"явився, начальник служби [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що заперечення по даній справі у них відсутні, тому не заперечили щодо задоволення позову. \~ Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст.\~1217,\~1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 02 листопада 2011 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок №11 з прилеглими до нього надвірними спорудами, що знаходиться по вул.Млинівська в смт.Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 06 квітня 2004 року. Згідно даного заповіту [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті,\~\~житловий будинок та літню кухню заповіла у рівних долях своїм правнукам: [PERSON] та [PERSON].\~\~ Зазначений заповіт, згідно витягу зі Спадкового реєстру №41172247 від 10.08.2015 року, є чинний. Звернення позивачів до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їх права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в їх користь через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~\~\~\~\~\~\~\~\~Норми\~ст. 392 ЦК\~не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3\~ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №11 по вул.Івана Франка в с.Ділове\~, Рахівського району, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради, спадковий будинок побудований\~\~у 1960 році, літня кухня у 1986 році. Загальна площа приміщень будинку складає 58,45 кв.м. \~\~\~\~\~\~\~\~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~\~\~\~\~\~ Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 404 від 25.02.2015 року, житловий будинок № 11 по вул.Івана Франка в с. Ділове, згідно погосподарської книги, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) , слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~\~\~\~\~\~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, тобто якщо вони не\~відмовилися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування.\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини вони являлися неповнолітніми, а їхні батьки заяв про відмову від спадщини, у встановленому законом порядку, не подавали. Таким чином, враховуючи, що позивачі по справі належать до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняли, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~ Питання відшкодування судових витрат позивачами не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved