Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 05.05.2017 року о 14 год. 00 хв. в с. Стоянка поблизу АЗС «КЛО» по пул. Дачній. 1 відбулася дорожньо-транспортна пригода, яка сталося з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «КАМАЗ», д/н [NUMBER] , що належить на праві власності Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального . господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради . В результаті дорожнньо- транспортної пригоди, неповнолітня [PERSON] . [INFO] , в інтересах якої діє її мати [PERSON] , отримала тілесні ушкодження у вигляді подряпини та підшкірної гематоми обличчя, які утворилися внаслідок дії тупих предметів та які згідно висновку судово-медичної експертизи № 107/Д від 13 червня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно Довідки Травмпункту Ірпінської центральної міської лікарні № 421К [PERSON] , [INFO] надавалася медична допомога 05.05.2017 р. у зв`язку із подряпинами, підшкірними гематомами обличчя ліворуч. Було зроблено огляд лікарем та рекомендовано амбулаторне лікування. Згідно супровідного листка та талону до нього № 1870 07.05.2017 р. за викликом № 19/7229 о 15-25 год. до Ірпінської центральної міської лікарні було доставлено [PERSON] з попереднім діагнозом струс мозку, що виникло внаслідок ДТП. яке сталося 05.05.2017 р. 07.05.2017 р. [PERSON] було направлено в Ірпінську центральну міську лікарню на стаціонарне лікування з діагнозом струс мозку та рекомендовано лікування стаціонарному режимі та консультацію хірурга . Відповідно до консультативного заключення № 1726 від 07.05.2017 р. [PERSON] було встановлено діагноз: струс мозку, забій, подряпини лівої частини обличчя, підшкірні гематоми обличчя . Лікарем Ірпінської дитячої міської лікарні Коваленко І.Д. 26.07.2017 р. було направлено на МРТ ГМ [PERSON] з діагнозом: об`ємне утворення лівої надбрівної області обличчя. За результатами МРТ було виявлено, що слизиста оболочка максилярних пазух, кліток решетчатого лабіринту локально незначно отекла. В підшкірній жировій клітчаті лівої надбрівної області медіально проявляється зона слабо піднятого сигналу по Т2 FS, слабкогіпер - та гіпоінтенсивно по Т2, гіпоінтенсивно по ТІ, з нечіткими контурами, без ознак додаткових утворень. Відповідно до Довідки, виданої лікарем Військово-медичного клінічного центру А. Пилипенком хвора [PERSON] знаходилася на амбулаторному прийомі в хірургічному відділенні Військово-медичного клінічного центру 01.08.2017 р. з діагнозом: гематома лобної ділянки зліва в стадії організації та було рекомендовано: 1) гель індовазін (2 рази на день легке втирання), 2) виключити повторну травматизацію даної зони. В результаті цього позивачем було витрачено на лікування неповнолітньої доньки [PERSON] яка зазнала травм, внаслідок ДТП, що сталося 05.05.2017 року о 14 год. 00 хв. в с. Стоянка поблизу АЗС «КЛО» по вул. Дачній 1 грошові кошти в розмірі 3 991 (гри тисячі дев`ятсот дев`яносто одну) грн. 97 коп.. що підтверджується фіскальними чеками. Із Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2018 р. по справі № 369/7312/17 видно, що в діях водія [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній 05.05.2017 року о 14.00 в с. Стоянка поблизу АСЗ «КЛО» по вул. Дачній, 1. керуючи автомобілем «Камаз», д/н [NUMBER] , перед початком руху не переконався в тому, що це буде безпечним, під час повороту ліворуч на нерегульованому перехресті вулиць Дачної та Київської, рухаючись по вул. Дачній, не надав дорогу автомобілю Toyota Land Cruiser 200. д/н [NUMBER] . під керуванням водія [PERSON] , що рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в якому автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пп. «б» п. 2.3, п. 10.1. п. 16.13 ПДР України, проте, зважаючи, що строк накладення адміністративного стягнення, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, становить 3 (три) місяці з дня вчинення правопорушення, який закінчився 05.08.2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] було закрито. 23.07.2018 року Постановою апеляційного суду Київської області по справі № 369/7312/17 апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2018 р. щодо [PERSON] - без змін. 06.05.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження за № 12017110200002622. Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВИ ГУ НII України в Київській області капітана поліції Дуброва Є.В. від 14.06.2017 р. кримінальне провадження № 12017110200002622, по факту ДТП за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрите, у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок ДТП неповнолітня [PERSON] перенесла моральні переживання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, тривалий час продовжувались душевні страждання, поганий сон та апетит, з`явилися труднощі у спілкуванні з сім`єю, родиною, однолітками і знайомими. Неповнолітній [PERSON] було завдано моральну шкоду через ушкодження здоров`я внаслідок травмування в ДТП 05.05.2017 р.. яка у відповідності до Висновку № 04-12- 2018 експерта спілки фахівців соціологічних та психологічних досліджень лабораторії оперативної психодіагностики та експертизи моральної шкоди [PERSON] становить 12 мінімальних заробітних плат на день проведення експертизи. Станом на день проведення експертизи одна мінімальна заробітна плата становила 3723 грн., а 12 мінімальних заробітних плат становить 44 676 (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість) грн. (копія Висновку додається). Також, як видно із Психологічної характеристики виконуючого обов`язків директора Ірпінської загальноосвітньої школи № З О. Пономаренко та практичного психолога Іртиської загальноосвітньої школи № З А. Бобер, під час обстеження учениця 8-А класу [PERSON] , 2003 року народження веде себе стримано, володіє культурними навичками. Контакт встановлюється легко, невимушено, самооцінка адекватна. При поверненні до дому з майстер- класу «3-д візуалізація», який проходить у м. Києві [PERSON] потрапила в ДТП. Після ДТП вона отримала велике емоційне потрясіння. Перші дні дівчина не могла сама спокійно заснути і на сьогоднішній день перейти вулиці у неї зберігається страх. На даний момент, як показало дослідження, стан самопочуття [PERSON] в нормі і в доброму настрої. Проте, за рекомендаціями лікарів вона приймає заспокійливі препарати. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) та Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 39618372) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON] . [INFO] , матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 3 991 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто одну) грн. 97 коп.,моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 44 766 (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. Позивач у судове засідання не з`явилась,подала до суду заяву,згідно якої просить справу розглядати за її відсутності,позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився,подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги визнає частково,не заперечує сплатити 100гр матеріальної шкоди та 1000грн-моральної. Представник відповідачакомунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради у судове засідання не з`явився,подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,також до суду подано відзив на позову заяву,згідно якого позовні вимоги визнає частково,не заперечує проти стягнення солідарно моральної шкоди у суммі 5000грн.Також зазначив,що позивач не довела заподіяння матеріальної шкоди на 3991,97грн,поскільки копії фіскальних чеків,долучених до справи є безіменними,відсутні докази,що медичні препарати,зазначені у чеках призначав лікар для лікування.Також зазначив,що висновок експертизи Сопова В.П є недопустимим доказом ,оскільки експерт Сопов В.П у висновку №04-12-2018 від 12.12.2018р вказав,що психологічне дослідження проводилось за Методологією застосування загальновідомих психодіагностичних методик при дослідженні моральної шкоди.Однак, застосовані експертом методики при проведенні дослідження не зареєстровані в Реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України ,тому такий висновок не повинен братись до уваги судом.Разом з тим відповідач не заперечує проти стягнення солідарно моральної шкоди у розмірі 5000грн,що відповідатиме глибині моральних та фізичних страждань [PERSON] . Представник 3-ї особи публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Страхова компанія «ОРАНТА» у судове засідання не з`явився,до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву,згідно яких зазначено,що потерпілою особою було заявлено позовні вимоги щодо витрат на лікування у розмірі 3 991грн 97 коп.Частина чеків за медичні препарати,товари та послуги не підлягає оплаті,оскільки є нечитабельними. Для виплати страхового відшкодування позивачу необхідно подати до публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Страхова компанія «ОРАНТА» якісні копії фіскальних чеків та відповідну заяву. Суд,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» У судовому засіданні встановлено,що 05.05.2017 року о 14 год. 00 хв. в с. Стоянка поблизу АЗС «КЛО» по пул. Дачній. 1 відбулася дорожньо-транспортна пригода, яка сталося з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «КАМАЗ», д/н [NUMBER] , що належить на праві власності Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради . В результаті дорожнньо- транспортної пригоди, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , отримала тілесні ушкодження у вигляді подряпини та підшкірної гематоми обличчя, які утворилися внаслідок дії тупих предметів та які згідно висновку судово-медичної експертизи № 107/Д від 13 червня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відповідно до консультативного заключення № 1726 від 07.05.2017 р. [PERSON] було встановлено діагноз: струс мозку, забій, подряпини лівої частини обличчя, підшкірні гематоми обличчя . Лікарем Ірпінської дитячої міської лікарні Коваленко І.Д. 26.07.2017 р. було направлено на МРТ ГМ [PERSON] з діагнозом: об`ємне утворення лівої надбрівної області обличчя. За результатами МРТ було виявлено, що слизиста оболочка максилярних пазух, кліток решетчатого лабіринту локально незначно отекла. В підшкірній жировій клітчаті лівої надбрівної області медіально проявляється зона слабо піднятого сигналу по Т2 FS, слабкогіпер - та гіпоінтенсивно по Т2, гіпоінтенсивно по ТІ, з нечіткими контурами, без ознак додаткових утворень. Відповідно до Довідки, виданої лікарем Військово-медичного клінічного центру А. Пилипенком хвора [PERSON] знаходилася на амбулаторному прийомі в хірургічному відділенні Військово-медичного клінічного центру 01.08.2017 р. з діагнозом: гематома лобної ділянки зліва в стадії організації та було рекомендовано: 1) гель індовазін (2 рази на день легке втирання), 2) виключити повторну травматизацію даної зони. Із Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2018 р. по справі № 369/7312/17 видно, що в діях водія [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній 05.05.2017 року о 14.00 в с. Стоянка поблизу АСЗ «КЛО» по вул. Дачній, 1. керуючи автомобілем «Камаз», д/н [NUMBER] , перед початком руху не переконався в тому, що це буде безпечним, під час повороту ліворуч на нерегульованому перехресті вулиць Дачної та Київської, рухаючись по вул. Дачній, не надав дорогу автомобілю Toyota Land Cruiser 200. д/н [NUMBER] . під керуванням водія [PERSON] , що рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в якому автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пп. «б» п. 2.3, п. 10.1. п. 16.13 ПДР України, проте, зважаючи, що строк накладення адміністративного стягнення, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, становить 3 (три) місяці з дня вчинення правопорушення, який закінчився 05.08.2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] було закрито. 23.07.2018 року Постановою апеляційного суду Київської області по справі № 369/7312/17 апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2018 р. щодо [PERSON] - без змін. 06.05.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження за № 12017110200002622. Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВИ ГУ НII України в Київській області капітана поліції Дуброва Є.В. від 14.06.2017 р. кримінальне провадження № 12017110200002622, по факту ДТП за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрите, у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Наведені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні копією постанови Києво-Святошинського суду (а.с.12),копією постанови апеляційного суду Київської області (а.с.13-14),копією постанови про закриття кримінального провадження (а.с.15),довідкою з травмпункту (а.с.16),копією супровідного листка (а.с.17),копією консультативного заключення (а.с.19),копією виписки із медичної карти(а.с.20), магнітно-резонансною томографією (а.с.22),довідкою з військово-медичного клінічного центру (а.с.25).Зазначені обставини справи не заперечуються відповідачами по справі. Позивач зазначає,що в результаті заподіяння її доньці тілесних ушкоджень позивачем було витрачено на лікування грошові кошти в розмірі 3 991 грн.,які просить стягнути солідарно із відповідачів. Відповідно до ст.. 22 ЦК України «Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).» Відповідно до ст.. 1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.» Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ПК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність. Пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом. використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до етапі 1191 ЦК. Крім того, ст.. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з п.5 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" відповідно до частини першої етапі 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички гощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (ПУНКТ 2.2 Правил дорожнього РУХУ України). Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.» Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.» Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Згідно позовної заяви позивач зазначає,що заподіяння матеріальної шкоди на сумму 3991,97грн вона підтверджує фіскальними чеками. Однак,із наданих позивачем по справі фіскальних чеків(а.с.26-27) не вбачається хто саме поніс дані витрати,оскільки фіскальні чеки не містять прізвище,ім`я та по батькові платника грошових коштів,зазначених у чеках.Крім того,не надано доказів тих обставин,що дані витрати були понесені саме у зв`язку із лікуванням чи обстеженням [PERSON] і що ліки,які придбані за вказаними чеками були необхідні для лікування [PERSON] .У зв`язку із викладеними обставинами суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині стягнення із відповідачів солідарно 3991,97 грн.. Згідно позовної заяви позивач також просить стягнути солідарно із відповідачів моральну шкоду у розмірі 44 766грн. Відповідно до ст.. 23 ЦК України « Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України «Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.» Відповідно до п 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р № 4 "Про судову практику відшкодування моральної(немайнової )шкоди,а саме п 9 даної постанови,згідно якого "Розмір відшкодування моральної(немайнової)шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань,з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.Зокрема,враховується характер і тривалість страждань,стан здоров"я потерпілого,тяжкість завданої травми,наслідки тілесних ушкоджень,істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках." Ставлячи питання про відшкодування моральної шкоди у суммі 44 766 грн позивач надала до суду висновок експерта № 04-12-2018,складений громадською організацією «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень» від 12.12.2018р (а.с.29-40),згідно якого зазначено,що неповнолітній [PERSON] було завдано моральну шкоду через ушкодження здоров`я внаслідок травмування в ДТП 05.05.2017 р у розмірі 12 мінімальних заробітних плат на день проведення експертизи. При вирішенні даного спору по суті суд не може прийняти до уваги даний висновок,оскільки встановлено,що під час проведення дослідження та визначення розміру заподіяної моральної шкоди експертом було використано Методики,які не зареєстровані у Реєстрі методик проведення судових експертиз (а.с.66-68). Разом з тим,суд вважає,що неповнолітній [PERSON] винними діями [PERSON] у зв`язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень 05.05.2017р внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в с.Стоянка поблизу АЗС «Кло» було заподіяно моральну шкоду,яка полягає у тому,що [PERSON] перенесла емоційне потрясіння,фізичний біль. Як видно із Психологічної характеристики виконуючого обов`язків директора Ірпінської загальноосвітньої школи № З О. Пономаренко та практичного психолога Ірпінської загальноосвітньої школи № З А. Бобер, під час обстеження учениця 8-А класу [PERSON] , 2003 року народження веде себе стримано, володіє культурними навичками. Контакт встановлюється легко, невимушено, самооцінка адекватна. При поверненні до дому з майстер-класу «3-д візуалізація», який проходить у м. Києві [PERSON] потрапила в ДТП. Після ДТП вона отримала велике емоційне потрясіння. Перші дні дівчина не могла сама спокійно заснути і на сьогоднішній день перейти вулиці у неї зберігається страх. На даний момент, як показало дослідження, стан самопочуття [PERSON] в нормі і в доброму настрої. Враховуючи викладені обставини,враховуючи характер і тривалість страждань [PERSON] , її стан здоров`я ,тяжкість завданих травми,наслідки тілесних ушкоджень,суд вважає,що неповнолітній [PERSON] винними діями [PERSON] було спричинено моральну шкоду у розмірі 5000грн,які суд стягує на користь позивача. У судовому засіданні встановлено,що відповідач [PERSON] на час вчин6ення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із відповідачем комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради. Враховуючи викладене,суд стягує із [PERSON] та комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради солідарно на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000грн.Також із кожного відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір по 384грн 20 коп із кожного. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст..ст.22,23,1166,1167,1172,1187,1191 ЦК України ,

Outcome: partial