Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно . Позов мотивують тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно-земельну частку (пай), розміром 2,05 га, право на яку [PERSON] набула , як колишній член КСП "Колос" с. Баланівка Бершадського району і на який на підставі рішення Бершадської РДА № 46 від 22.02.2000 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Вони та відповідачі [PERSON], [PERSON] являється дітьми померлої [PERSON] та спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої матері. Відповідачі спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують, а вони спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позбавлені можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий 03.03.2000 року, однак у зв'язку зі смертю спадкодавця їй не видавався. Оскільки вирішити дане питання можливо тільки в судовому порядку, вони звернулася до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надали до суду письмові заяви, в якій позовні вимоги підтримали, просять слухати справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю та просить слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] до початку судового розгляду справи помер, однак до смерті подав приватному нотаріусу Бершадського районного нотаріального округу Гонтарук Т.І. заяву про відмову від прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Баланівською сільською радою Бершадського району 22.12.1995 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої також увійшло право на земельну частку (пай). Позивачі [PERSON], [PERSON] є дітьми померлої [PERSON] та спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої матері, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвами про одруження. Відповідач [PERSON] також є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері, однак спадщину не прийняв і на неї не претендує. Позивачки [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак у зв"язку з тим, що правовстановлюючого документу на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця позивачі позбавлені можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Судом встановлено, що правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, до правовідносин які виникли до набранням чинності ЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право". Так, із приписів ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. Спадкоємцями можуть бути діти померлого, які відносяться до спадкоємців першої черги. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину. З довідки відділу Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області №184 від 08.07.2015 року вбачається , що [PERSON] була включена в списки КСП " Колос" с. Баланівка , які додаються до Державного акту на право колективної власності на землю і їй був виданий сертифікат серії [NUMBER] на земельну частку (пай) розміром 2,05 в умовних кадастрових гектарах, згідно рішення Бершадської РДА № 46 від 22 лютого 2000 року. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачами доведено належними та допустимими доказами обставини викладені ними у позовній заяві, а отже вони, як спадкоємці першої черги за законом, мають право на майно померлої [PERSON], оформити свої спадкові права в установленому законом порядку через нотаріальну контору позивачі позбавлені можливості, а тому за таких обставин, суд дійшов висновку, що за позивачами слід визнати право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. На підставі ст. ст. 120, 121, 123, 525, 526, 527, 548, 549, 553 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 25, 182, 328, 346, 392, 1299 ЦК України,

Outcome: approved