Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради, де треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - Управління Держгеокадастру в Тячівському районі, сектор реєстрації речових прав Тячівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні проїздом, визнання дій протиправними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності. В позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог зазначила, що у 1957 році вона одружилася з [PERSON] та разом проживали до 1997 року, тобто до часу його смерті. У 1961 році на імя чоловіка було видано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Красна по вул. Головній (зараз Миру, 223) на земельній ділянці, виділеній їм рішенням виконкомом Дубівської селищної ради депутатів трудящих від 25 квітня 1960 року за №22. Актом про виділення земельної ділянки від 28.04.1960 року комісія їм відвела в натурі під будівництво житлового будинку земельну ділянку площею 0,07 га та зробила розробку під будівництво житлового будинку. У 1963 році будівництво житлового будинку та господарських споруд було завершено, а до 1991 року було також завершено будівництво літньої кухні. 16 травня 1997 року помер її чоловік [PERSON]. Вона продовжила проживати у зазначеному житловому будинку після смерті чоловіка, оформила спадщину. У 2016 році відповідачі [PERSON], намагаючись приватизувати земельну ділянку під власним будинком, повністю закрили проїзд від її домоволодіння на центральну дорогу (вулицю), захопивши частину земельної ділянки, що перебуває у володінні територіальної громади [PERSON] сільської ради. Таким чином, відповідачі незаконно захопили дорогу (проїзд) загального користування і зробили неможливим вільний доступ до її будинку, неможливим завезення їй дров, сіна, тощо. З урахуванням збільшених позовних вимог просить суд усунути перешкоди з боку відповідачів [PERSON], [PERSON] у користуванні землями загального користування (проїздом) від центральної вулиці Миру с. Красна до її двору, шляхом заборони їм вчиняти будь-яких дій по блокуванню проїзду (дороги), закриття воріт, дверцят, вчинення перешкод у вїзді до її домоволодіння та виїзді з домоволодіння на центральну вул. Миру с. Красна, визнати протиправними дії та рішення восьмої сесії сьомого скликання [PERSON] сільської ради від 03.11.2016 року в частині затвердження протоколу погодження меж та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON], площею 0,0800 га за адресою: с. Красна, вул.. Миру, 221 та скасувати вказане рішення, скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки площею 0,0800 га, розташовану в с. Красна, вул. Миру, 221, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] та [PERSON], скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0800 га за адресою: с. Красна, вул. Миру, 221, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, номер запису про право власності - 19307672 від 01.03.2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 1188692721244, скасувати рішення про державну реєстрацію цього права в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень індексний №34137766 від 03.03.2017 року. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач [PERSON] пояснив, що [PERSON] мала дорогу перед його будинком, де в нього стоїть автомобіль. Він пропонував [PERSON], що побудує на городі сарай, а дорогу їй дасть збоку, але вона не погоджувалася, бо хоче дорогу саме попереду будинку. [PERSON] ходить через його ворота. Земельна ділянка, через яку ходить позивачка, знаходиться в його власності. До приватизації земельна ділянка знаходилась в його користуванні. Позивачка дороги до центральної вулиці не має і на даний час вона ходить через земельну ділянку інших сусідів. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник сектору державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник відділу Держгеокадастру в Тячівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 1 грудня 2016 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Красна по вулиці Миру, 223, Тячівського району Закарпатської області (Т.1 а.с.5-6). В архівних витягах №01-11/120 та №20/01-21 від 27.05.2016 року зазначено. що на підставі протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу «Досарм» с. Дубове №2 від 10.04.1960 року задоволено заяву [PERSON] про виділення землі під житлове будівництво, та на підставі протоколу засіданні виконкому Дубівської сільської ради №7 від 25.04.1960 року [PERSON] вирішено дозволити проводити житлове будівництво в селі Красна на земельній ділянці площею 0,07 га (Т.1 а.с.7, 8). Згідно дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку від 06.10.1961 року [PERSON] надано дозвіл проводити будівництво житлового будинку на ділянці в с. Красна по вулиці Головній, виділеного рішенням виконкому Дубівської сільської ради депутатів трудящих від 25.04.1960 року за №22 (Т.1. а.с.9). Актом комісії від 28.04.1960 року [PERSON] відведено земельну ділянку, площею 0,07 га. під будівництво житлового будинку Т.1. а.с.10). В схемі забудови присадибної земельної ділянки [PERSON] зазначено її площу, розміри та місце розташування (Т.1 а.с.206). В збірному кадастровому плані земельної ділянки відповідача [PERSON], яка розташована в с. Красна, вул. Миру, 221. Тячівського району, складеного ТОВ «Гео-Земля», зазначено місце розташування вказаної земельної ділянки по відношенню до інших землекористувачів (Т.1 а.с.218). Відповідно до [PERSON] з Державного земельного кадастру від 11 січня 2017 року за №НВ-2101721612017 Управлінням Держгеокадастру в Тячівському районі 11 січня 2017 року зареєстровано земельну ділянку, площею 0,08 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Красна, вул. Миру, 221, Тячівського району, з присвоєнням кадастрового номеру - 2124483200:04:003:0072 (Т.1 а.с.120). Рішенням 13 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради від 16.08.2015 року за №518 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд, площею 0.08 га, в с. Красна, вул.. Миру, 221 (Т.1 а.с.157). Згідно протоколу комісії з питань земельних ресурсів [PERSON] сільської ради по вирішенню спірного питання між [PERSON] та [PERSON] від 17.11.2016 року комісія, виїхавши на місцевість спірних відносин, що виникли між [PERSON], мешканцем с. Красна, вул.. Миру. 221 та [PERSON], мешканкою с. Красна, вул.. Миру, 223, встановила, що межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] проходять згідно обмірів земельної ділянки, проведеної представником замовника [PERSON] [PERSON] (Т.1.а.с.167). Рішенням 10 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради від 22.02.2017 року за №224 затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки - 2124483200:04:003:0072, в с. Красна, вул. Миру, 221, Тячівського району, надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0800 га, кадастровий номер земельної ділянки - 2124483200:04:003:0072, в с. Красна, вул. Миру, 221, Тячівського району (Т.1.а.с.124). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 квітня 2017 року за №84888976 на підставі рішення державного реєстратора Тячівської районної державної адміністрації від 3 березня 2017 року за №34137766 за [PERSON] в цілій частині зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,08 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Красна, вул. Миру, 221, Тячівського району, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072, номер запису про право власності - 19307672 від 01.03.2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1188692721244 (Т.1 а.с.79-81). Згідно листа ТОВ «Хуст-Земля Карпат» від 14.03.2017 року за №43 повідомлено позивачку [PERSON] про призупинення робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вулиці Миру,223 в с. Красна, Тячівського району, у звязку з тим, що суміжний землекористувач [PERSON] оформив право власності на свої земельну ділянку, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072,\~ конфігурація\~якої закрила\~проїзну дорогу\~до земельної\~ділянки [PERSON] (Т.1 а.с.82). У викопіровці\~з Генплану\~с.\~Красна зазначено\~місце розташування\~земельної ділянки\~по вулиці\~Миру,\~223\~в с.\~Красна,\~Тячівського району\~(Т.1\~а.с.83).\~ \~ Із пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], яка наявна в матеріалах вищезазначеної технічної документації, зазначено, що межі земельної ділянки проходять по межових знаках згідно акта прийомки-передачі межових знаків, погоджено власником земельної ділянки, суміжними землекористувачами і землевласниками і виконавцем. Проїзд між зазначеними земельними ділянками не відображений (Т.1 а.с.152-153). В судовому засіданні також були досаджені википіровка з Генерального плану с. Красна (Т.1 а.с.136-137, 143), наданні сторонами збірні кадастрові плани земельних ділянок по вулиці Миру в с. Красна (Т.1 а.с.216, 217, 218), та з яких не вбачається наявність проїзду до земельної ділянки, яка знаходиться на даний час у фактичному користуванні позивачки [PERSON] по вулиці Миру, 223, в с. Красна, Тячівського району. При цьому, суд констатує, що згідно наданого представником позивача збірного кадастрового плану земельної ділянки [PERSON] по вулиці Миру в с. Красна згідно схеми забудови від 25 квітня 1960 року за №22 (Т.1 а.с.216) конфігурація та місце розташування земельної ділянки [PERSON] згідно схеми забудови не співпадає з конфігурацією та фактичним місцем розташуванням земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивачки [PERSON] та накладається на земельні ділянки по вулиці Миру, 221 та Миру, 225 в с. Красна, Тячівського району. Спеціаліст [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що згідно Генплану с. Красна позивачка [PERSON] зі своєї земельної ділянки не має проїзду до центральної дороги. Відповідно до схеми забудови був визначений підїзд до дворогосподарства [PERSON], тобто підїзд зорієнтований до центральної дороги. Проїзду між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] не має. Згідно старої схеми забудови має бути дорога, але вона не відповідає кадастровому плану. Погоджує межі земельних ділянок сільська рада, яка і підписує технічну документацію. Сільська рада встановлює чи відноситься земельна ділянка до житлової забудови. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗК України (в редакції станом на 22 лютого 2017 року) завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Відповідно до статті 12\~Земельного кодексу\~України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад. Згідно положень статті 116\~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до вимог\~ст.\~118\~ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Згідно ст.ст.\~125,\~126\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до\~стаття 83 ЗК України\~землі,\~які належать\~на праві\~власності територіальним\~громадам сіл,\~селищ,\~міст,\~є комунальною\~власністю.\~У комунальній\~власності перебувають:\~а)\~усі землі\~в межах\~населених пунктів,\~крім земельних\~ділянок приватної\~та державної\~власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать також землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); Стаття 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~визначає, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування в тому числі вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Пунктом 34 статті 26\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» визначені повноваження сільських, селищних та міських рад у галузі вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дані питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях. Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни субєкта управління обєктами державної власності, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У силу статей\~321,\~391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а припинення права власності можливе лише з підстав, передбачених\~статтею 346 ЦК України. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 розяснено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). В судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення перешкод позивачці [PERSON] відповідачами [PERSON] та [PERSON] у користуванні спірної земельної ділянки від центральної вулиці Миру с. Красна до двору [PERSON], яка була приватизована відповідачем [PERSON] на підставі прийнятих рішень відповідачем [PERSON] сільською радою та подальшою державною реєстрацією за [PERSON] права власності на цю спірну земельну ділянку. Таким чином, позивачка\~\~[PERSON] мала довести, що вона є землекористувачем або власником земельної ділянки і її право власності чи користування земельною ділянкою було порушене відповідачами [PERSON] сільською радою, [PERSON] та [PERSON] при оформленні за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст.77 ЦПК\~України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно вимог\~ст.78 ЦПК\~України суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи. Статтею 89\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 ст. 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Під час судового розгляду за клопотанням представника позивача в даній цивільній справі ухвалою Тячівського районного суду від 4 червня 2018 року було призначено земельно-технічну експертизу та на вирішення експерта було поставлено запитання: чи є порушенням правил землеустрою, прав суміжного землекористувача [PERSON] (с. Красна, вул. Миру, 223, Тячівського району), плану забудови населеного пункту с. Красна, Тячівського району (містобудівних умов та вимог) під час складення, погодження, затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON], площею 0,0800 га за адресою: с. Красна, вул. Миру, 221, Тячівського району, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072, однак експертом Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], якій судом було доручено виконання даної експертизи, її не було виконано, оскільки даний вид експертизи станом на 24 жовтня 2018 року експертом зазначеної експертної установи не виконується. В подальшому судом було розяснено представнику позивача його процесуальне право на призначення вказаної експертизи іншій експертній установі, але останнім відповідного клопотання заявлено не було, від проведення експертизи представник позивача відмовився, посилаючись на те, що призначення експертизи не є необхідним, вважав, що проведення експертного дослідження не буде мати значення для зясування обставин у даній справи.. Ухвалою Тячівського районного суду від 26 лютого 2019 року ухвалу Тячівського районного суду від 4 червня 2018 року про призначення експертизи в даній цивільній справі було скасовано. Таким чином, позивачкою [PERSON] та її представником [PERSON] в судовому засіданні не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] існував проїзд до вулиці Миру в с. Красна, Тячівського району, що було допущено порушення правил землеустрою, прав позивачки [PERSON] плану забудови населеного пункту с. Красна, Тячівського району (містобудівних умов та вимог) під час складення, погодження, затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідача [PERSON], площею 0,0800 га за адресою: с. Красна, вул. Миру, 221, Тячівського району, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072, що оспорювані позивачкою рішення [PERSON] сільської ради та державного реєстратора речових прав Тячівської районної адміністрації є незаконними, та у справі не має даних, які б вказували на прийняття [PERSON] сільською радою рішення про визначення на місцевості встановленим законодавством порядком дороги загального користування, вулиці, проїзду чи іншої лінійної інженерної споруди (комплексу споруд) із конкретно визначеними параметрами, відображення відповідного об'єкта в технічній документації щодо території населеного пункту с. Красна по вулиці Миру. Суд не бере до уваги як доказ надану позивачкою копію схеми забудови присадибної земельної ділянки [PERSON] відповідно до рішення Дубівської сільської ради від 25 квітня 1960 року за №22 (Т.1 а.с.206), оскільки вона не містить даних щодо точного місця розташування цієї земельної ділянки, при цьому відповідного до наданих сторонами збірних кадастрових планів земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.216, 218) на даний час в користуванні позивачки [PERSON] знаходиться земельна ділянка в іншому місці та в іншій конфігурації, а належна згідно схеми забудови земельна ділянка [PERSON] накладається на інші земельні ділянки, розташовані по вулиці Миру, 221 та Миру, 225 в с. Красна, Тячівського району. Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що вимоги позивачки щодо усунення перешкоди з боку відповідачів [PERSON], [PERSON] у користуванні землями загального користування (проїздом) від центральної вулиці Миру с. Красна до її двору, шляхом заборони їм вчиняти будь-яких дій по блокуванню проїзду (дороги), закриття воріт, дверцят, вчинення перешкод у вїзді до її домоволодіння та виїзді з домоволодіння на центральну вул. Миру с. Красна, визнання протиправними дій та рішення восьмої сесії сьомого скликання [PERSON] сільської ради від 03.11.2016 року в частині затвердження протоколу погодження меж та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON], площею 0,0800 га за адресою: с. Красна, вул.. Миру, 221 та скасування вказаного рішення, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки площею 0,0800 га, розташованої в с. Красна, вул. Миру, 221, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] та [PERSON] [PERSON], скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0800 га за адресою: с. Красна, вул. Миру, 221, кадастровий номер - 2124483200:04:003:0072, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, номер запису про право власності - 19307672 від 01.03.2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 1188692721244, скасування рішення про державну реєстрацію цього права в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень індексний №34137766 від 03.03.2017 року є безпідставними та до задоволення не підлягають. Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2016 року щодо накладення заборони на реєстрацію в державному земельному кадастрі земельної ділянки в с. Красна, вул. Миру,221, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку [PERSON], видачі кадастрового номера, а також накладення заборони на реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за [PERSON], мешканцем с. Красна, вул. Миру,221, в реєстрі речових прав слід скасувати. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Outcome: dismissed