Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд усунути їй перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Городенківською ДНК 01.04.1989. Право власності на житлове господарство зареєстроване за позивачкою в цілому 04.04.1989 в реєстровій книзі Коломийського МБТІ під № 1258. Свідоцтво про право на спадщину було виписане на дівоче прізвище позивачки "[PERSON]". 11 травня 1991 позивачка зареєструвала шлюб та взяла прізвище чоловіка "[PERSON]", на ствердження чого подано Витяг з ДР актів цивільного стану. Відповідачі у справі - це прийомна дочка позивачки та її син. [PERSON] у 2006 році виїхала у США. Там вона працювала по догляду за перестарілою особою та проживала у цивільному шлюбі з [PERSON]. [INFO] вона народила сина [PERSON] в м. Чикаго США. У липні 2008 року [PERSON] разом з [PERSON] приїздила до позивачки. Позивачка зареєструвала доньку та її сина у зв'язку з тим, що для оформлення документів для виїзду за кордон обов'язковою умовою була "прописка". Протягом 2008-2011 років [PERSON] проживав у [PERSON] рідної сестри [PERSON] в м. Івано-Франківськ, оскільки [PERSON] не могла суміщати роботу та догляд за дитиною. У 2011 році вона забрала сина та вони виїхали у США на постійне місце проживання. 27.02.2019 відбувся суд у справах спадковості Штату Коннектикут, рішенням якого [PERSON] змінив прізвище на [PERSON]. У тексті цього судового рішення зазначено, що [PERSON], її син [PERSON] та її чоловік [PERSON] проживають у США за адресою: [ADDRESS]. З довідки початкової школи "Хайкрест" вбачається, що [PERSON] навчається у п'ятому класі цієї школи та проживає разом з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З квітня 2018 року позивачка з відповідачами не являються сім'єю, не пов'язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов'язків. Відповідачі у справі добровільно виїхали на ПМЖ до США, за місцем реєстрації не проживають, їхня реєстрація у житловому будинку позивачки має суто формальний характер. Житловий будинок належить позивачці особисто, жодних майнових прав на нього відповідачі не мають. Вони вже 8 років постійно проживають у США, [PERSON] там працює, [PERSON] навчається. Відповідачі не користуються будинком та не несуть витрати на його утримання. Весь тягар утримання житлового будинку несе позивачка самостійно. Квитанціями про оплату комунальних послуг доводиться, що всі платежі за використану електричну енергію та спожитий природний газ здійснює позивачка особисто. Для зняття відповідачів з реєстраційного обліку необхідно, щоб вони особисто подали заяву до міської ради. Проте, вони не мають можливості вчинити ці дії. Така ситуація порушує права та законні інтереси позивачки, позбавляючи її можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Після стрімкого росту цін на електроносії отримання від держави субсидії на комунальні послуги є для позивачки важливим фактором. Раніше позивачка користувалася субсидією, однак після ухвалення змін до Порядку призначення субсидій, позивачці усно відмовлено у її наданні, так як відповідачі, які зареєстровані в її будинку проживають та працюють за кордоном, і їхні доходи будуть враховуватися при призначенні субсидії. Інших позасудових способів захисту порушених прав у позивачки немає. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача -адвоката Ігнатюк Л.В. до суду поступила заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. До суду 13.09.2019, через поштове відділення, поступила заява від [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітнього сина [PERSON]. З поданої заяви слідує, що відповідачка визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Просить судовий розгляд справи проводити без її участі, не заперечує щодо зняття її та її сина [PERSON] з реєстраційного обліку у житловому будинку по [ADDRESS] Городенківського району. Ствердила, що вона вибула на постійне місце проживання у м. Везерсфілд Штату Конектикут США, де проживає спільно з цивільним чоловіком та сином [PERSON] в будинку чоловіка. Їх реєстрація в житловому будинку позивачки має суто формальний характер, вони з сином були приписані у позивачки до виїзду за кордон. Вона разом з сином свідомо та добровільно переїхала на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки і не проживають за місцем прописки протягом останніх восьми років. Майнових претензій на обумовлений житловий будинок вони не мають. Прибути особисто для зняття з реєстраційного обліку вони не можуть, оскільки вона працює, а син навчається, а переліт до України потребує значних витрат і часу. задоволення позову не порушуватиме майнових прав та інтересів її сина, оскільки за законодавством України місцем проживання неповнолітніх дітей віком до 14 років є місце проживання їхніх батьків. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 01.04.1989 державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 329, спадкова справа 31/89 стверджується, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка складається з житлового цегляного будинку жилою площею 56.1 кв.м, позначеного в плані під літ. "А" з приналежними господарськими прибудовами, розташованого на земельній ділянці розміром 626,8 кв.м в [ADDRESS], що належав померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Городенківською державною нотаріальною конторою 16/ІХ-1967 року за реєстром № 25, інвентаризаційна оцінка спадкового майна становить 9413 карбованців. Дане свідоцтво підлягає реєстрації до Коломийського інвентарбюро. Відмітною на даному свідоцтві стверджено, що будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано на право особистої власності за [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 329 від 1.04.1989 в Коломийському МБТІ та записано в реєстрову книгу № 1258 реєстраційна справа № 1345. Копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00001480319 формованого 28.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області доводиться, що 11 травня 1991 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 36, після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON]. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок побудований в 1966-1989 роках, господарські будівлі та споруди побудовані в 1972, 1989, 1990, 1991, 1996 роках. Копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] стверджується, що відповідачі [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., зареєстровані в даному житловому будинку. Із відповіді Івано-Франківської філії ДП "Інформаційний центр"МЮУ № 03-06/6/392 від 28.03.2014 вбачається, що в м. Городенка вулицю Гагаріна перейменовано на вулицю Сергія Дідича. Довідкою № 10212, виданою 11.06.2019 виконавчим комітетом Городенківської міської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що в [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], 1942 р.н., дочка [PERSON], 1981 р.н., внук [PERSON], 2008 р.н. З копії свідоцтва про народження від 02.06.2008 слідує, що [PERSON] народився [INFO] в Чикаго округ Кук, мати - [PERSON], [INFO]., відомості про батька - відсутні. Згідно Постанови про зміну імені РС960 REV. 7/16 суд у справах спадковості, м. Ньювінгтон Штат Коннектикут [PERSON] було змінено прізвище на [PERSON]. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. З письмових пояснень свідка [PERSON]., слідує, що вона живе по сусідству з [PERSON] та добре знає знає її сім'ю, буває у неї щодня. Їй відомо, що прийомна донька позивачки [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] у 2011 році виїхала на постійне проживання до США. У 2016 році вона з чоловіком [PERSON] та двома своїм дітьми [PERSON] і [PERSON] приїздила до [PERSON] в гості на Великдень. Вона розповідала, що [PERSON] ходить в Америці в школу, вона має роботу, живуть у будинку її чоловіка [PERSON]. Вони не мають наміру повертатися в Україну. Копією довідки виданої 13.06.2019 директором початкової школи Хайкрест стверджується, що [PERSON] навчається за повною програмою у п'ятому класі початкової школи Хайкрест і проживає за вищевказаною адресою ([ADDRESS]). Згідно висновку органу опіки та піклування районної державної адміністрації про визнання малолітнього, [PERSON], [INFO]., таким, що втратив право на користування житлом та зняття його з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] № 01-22/463 від 23.10.2019 малолітнього [PERSON], [INFO]., за доцільно визнати таким, що втратив право користування житлом та зняття його з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачі не є членами сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачкою не укладали. Судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку позивачки, хоча зареєстровані в ньому, що підтверджується і заявою самої відповідачки. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідачі фактично не проживаючи в будинку позивачки, зареєстровані в ньому, перешкоджає позивачці належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved