Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Представник позивача, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 1/2 частина будинковолодіння по [ADDRESS] належала батькові позивача, [PERSON] на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 вересня 2008 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. Також [PERSON] на праві спільної сумісної власності із [PERSON] належала земельна ділянка за тією ж адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 1000 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 515717. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей 03 липня 2019 року складено відповідний актовий запис за № 348. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно. З метою оформлення спадкових прав, позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки частка померлого у спільній сумісній власності не виділена до дня смерті. Просить суд визначити частку померлого в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнати за позивачем ними право власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з"явилася та в свою чергу подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 вересня 2008 року (а.с. 19-20). Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ 02 грудня 2008 року (а.с.21). Крім того, [PERSON] на праві спільної сумісної власності із [PERSON] належала земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 1000 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 515717 (а.с. 23-24). [INFO] [PERSON] помер, про що 03 липня 2019 року складено відповідний актовий запис № 348 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно. Будучи спадкоємцем першої черги за закном на майно померлого, з метою оформлення спадщини після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому відмовлено, оскільки нерухоме майно належало померлому на праві спільної сумісної власності і частка в майні до дня його смерті не виділена (а.с. 25). Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальниї підставах. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", розглядаючи спорим, пов"язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім"ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним в письмовій формі. Згідно п. 3.4 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно Звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки від 14 грудня 2020 року, ринкова вартість земельної ділянки становить 102 000, 00 грн., відповідно 1/2 частина земельної ділянки становить 51 000, 00 грн. Частиною першою ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а ст. 1218 цього Кодексу встанволено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з того, що позивачі є спадкоємцями за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, який у свою чергу, не в змозі оформити своїх прав через те, що частка спадкодавця в праві спільної сумісної власності не виділена до дня його смерті, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки, шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 356, 364, 367, 392, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved