Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Запорізької міської ради, треті особи: міське комунальне підприємство «Основаніє"; реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області; ТОВ «ЗМБТІ»; Національний заповідник «Хортиця» про визнання права власності на квартиру. У позовній заяві вказали, що 03.07.1984 року виконавчим комітетом Запорізької міської Ради народних депутатів було видано ордер № 2663 на заняття двокімнатної квартири [ADDRESS], [PERSON] та членам його родини: [PERSON] - дружині та [PERSON] - доньці. На підставі цього ордеру названі особи були вселені до зазначеної квартири та прописані у ній, чим набули на законних підставах право користування вказаною квартирою. [INFO] року помер [PERSON]. 19.10.2005 року [PERSON] зареєструвала шлюб, внаслідок чого змінила прізвище на подвійне - [PERSON]. Згідно рішення Запорізької міської ради № 48 від 16.04.2009 року "Про внесення доповнень до Переліку вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжі", затвердженого рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 29.12.1994 року № 534 "Про найменування вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжі", адреса: [ADDRESS] змінено на адресу: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] майже тридцять років (з 03.07.1984 року і по теперішній час) постійно, безпосередньо, безперервно та відкрито проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], добросовісно, відповідно до цільового призначення, користуються квартирою; багато разів за власні кошти робили ремонти (в т.ч. капітальні), проводили заміну комунікацій; всі роки своєчасно і в повному обсязі сплачують квартирну плату та житлово-комунальні послуги (в т.ч. послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються на підставі чинного типового договору від 26.03.2014 року), що підтверджується квитанціями про сплату, платіжними повідомленнями, абонентськими книжками, розрахунковими книжками за електроенергію, водопостачання; будь-якого іншого житла не мають; є добросовісними набувачами квартири. [INFO] року у [PERSON] народилась донька - [PERSON], що була зареєстрована у вище вказаній квартирі. Таким чином, нині зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS] три особи - громадяни України: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Жодна з цих осіб участі в приватизації житла державного або комунального житлового фонду не брали, житлові чеки не використали. В березні 2014 року [PERSON], виражаючи інтереси всіх членів родини, звернулась до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району та Виконавчого комітету Запорізької міської ради з питання приватизації вказаної квартири, однак отримала письмову відмову в оформленні приватизації квартири, з огляду на те, що згідно п. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 22.02.1994 року, не підлягають приватизації квартири, розташовані на території історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про Національний заповідник Хортиця» від 16.04.1993 року №254, Національний заповідник Хортиця має особливий статус національного та історико-культурного заповідного фонду і приватизація квартир, розташованих на його території заборонена. Письмова відмова в оформленні приватизації квартири обмежує права [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на приватизацію, перешкоджає оформленню свідоцтва про право власності на квартиру. На підставі викладеного, просять суд визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] позов підтримали, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві, просять позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник Запорізької міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просить відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи МКП „Основаніє" у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову. Представники третіх осіб: ОП „ЗМБТІ" та реєстраційної служби у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень до позову не надали. Представник Національного заповідника «Хортиця» у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що зазначене житло географічно розташовано на території острову «Хортиця». Постановою Кабінету Міністрів України №254 віл 06.04.1993 року «Про Національний заповідник «Хортиця» історико- культурному заповіднику «Хортиця» було надано статус Національного. На підставі рішення двадцять четвертої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради №5 від 09 листопада 2005 року Національному заповіднику Хортиця» було видано Державний Акт серії ЯЯ №110274 на право постійного землекористування земельною ділянкою площею 2359,3400 га для забезпечення діяльності заповідника. Таким чином, вся територія острову Хортиця включаючи прилеглі острови та скелі Байда, Дубовий, Розтьобін, Три Стоги, Середня, Близнюки та урочище Вирва на правому березі річки Дніпро є землями Національного заповідника «Хортиця». Отже житло, право власності на яке бажає визнати позивач, знаходиться на території Національного історико-культурного заповідника. У відповідності до п.2 ст. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закрити військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико- культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Приватизацією є - відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд ; приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державним фондом вважається житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходится у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як раніше зазначалося, житло, на яке бажає визнати право власності позивач, належить територіальній громаді міста Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради. Таким чином, положення Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» унеможливлюють визнання права власності на будь-яке житло на території Національного заповідника «Хортиця». Що стосується конституційності пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то рішенням Конституційного суду України від 28 вересня 2000 року за №10-рп/2000 (справа №1-37/2000) було визнано такими, що відповідають Конституції України, положення пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року. Пунктом 2 цього ж рішення визначено, що рішення є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.1984 року виконавчим комітетом Запорізької міської Ради народних депутатів було видано ордер № 2663 на заняття двокімнатної квартири [ADDRESS], [PERSON] та членам його родини: [PERSON] - дружині та [PERSON] - доньці, у будинку, який знаходиться в комунальній власності міста і перебуває на балансі МКП „Основаніє". Згідно рішення Запорізької міської ради № 48 від 16.04.2009 року "Про внесення доповнень до Переліку вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжі", затвердженого рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 29.12.1994 року № 534 "Про найменування вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжі", адреса: [ADDRESS] змінено на адресу: [ADDRESS]. На теперішній час зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS] три особи - громадяни України: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, спірна квартира ніколи не була власністю позивача, а визнання права власності за позивачами на спірну квартиру, суперечить Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», яким передбачено, що передача квартир (будинків) державного житлового фонду на користь громадян України здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Даним законом не передбачено судового порядку переведення житлового фонду з державного в приватну. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №254 від 06.04.1993 року «Про Національний заповідник «Хортиця» історико- культурному заповіднику «Хортиця» було надано статус Національного. На підставі рішення двадцять четвертої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради №5 від 09 листопада 2005 року Національному заповіднику Хортиця» було видано Державний Акт серії ЯЯ №110274 на право постійного землекористування земельною ділянкою площею 2359,3400 га для забезпечення діяльності заповідника. Таким чином, вся територія острову Хортиця включаючи прилеглі острови та скелі Байда, Дубовий, Розтьобін, Три Стоги, Середня, Близнюки та урочище Вирва на правому березі річки Дніпро є землями Національного заповідника «Хортиця». Отже житло, право власності на яке бажає визнати позивач, знаходиться на території Національного історико-культурного заповідника. У відповідності до п.2 ст. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закрити військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико- культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Приватизацією є - відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд ; приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державним фондом вважається житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходится у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як раніше зазначалося, житло, на яке бажає визнати право власності позивач, належить територіальній громаді міста Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради. Таким чином, положення Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» унеможливлюють визнання права власності на будь-яке житло на території Національного заповідника «Хортиця». Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 28.09.2000р. №10-рп/2000 (справа про приватизацію державного житлового фонду) положення пункту 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визнано таким, що відповідають Конституції України (є конституційними). Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим. Посилання позивачів про те, що вони добросовісно заволоділи чужим майном і продовжують відкрито, безперервно володіти нерухомим майном майже 30 років, а тому на підставі ст. 344 ЦК України набули право власності на це майно, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом зазначеної норми право власності на майно (набувальна давність) виникає у особи, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, тобто особа не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. В даному випадку позивач на відповідній правовій підставі вселився у спірну квартиру, а тому відсутні підстави для визнання за ним права власності на квартиру на підставі ст. 344 ЦК України. Лише користування спірною квартирою не дає підстави для задоволення позовних вимог про набуття права власності на майно на підставі ст. 344 ЦК України, оскільки інститут набувальної давності базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст. 344 ЦК України, які позивачами не доведено. З огляду на викладене, в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed