Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , 22.07.2021 року збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за електричну енергію за адресою: [ADDRESS] в розмірі 2353 грн. 68 коп., яка утворилася за період з 01.01.2019 року по 30.06.2021 року та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ПрАТ "Харківенергозбут" на території Харківської області визначено постачальником електричної енергії. ПрАТ "Харківенергозбут" має ліцензію з постачання електричної енергії, та за адресою: [ADDRESS] згідно договору про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року є постачальником універсальних послуг, а [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут». За період з 01.01.2019 року по 30.06.2021 року за вказаною адресою відповідно до даних приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію в розмірі 2353 грн. 68 коп. Вказану суму боргу за виставленими рахунками боржник не сплатив, через що виникла заборгованість. Представник позивача в судове засідання надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Протягом встановленого судом строку, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 23.03.2021 року справа надійшла до суду за підсудністю. Ухвалою суду від 19.05.2021 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 року № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території", передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ "Харківенергозбут". ПрАТ "Харківенергозбут" має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 , та є однаковими для всіх споживачів. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ "Харківенергозбут" розміщені на його сайті для публічного доступу. За адресою: [ADDRESS] згідно договору про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року позивач є постачальником універсальних послуг, а [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут». Відповідно до п. 6.2 договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. За період з 01.01.2019 року по 30.06.2021 року за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312 , п. 4.3 ПРРЕЕ , від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію, та станом на 01.07.2021 року утворилася заборгованість за електричну енергію у розмірі 2353 грн. 68 коп. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкрито на [PERSON] . Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач нерегулярними сплатам, підтверджує факт споживання послуги з електричної енергії. Таким чином між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання електричної енергії. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до п. 5 ч. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповдно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Разом з тим, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Суд вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються положеннями ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідач, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути заборгованість за надані послуги з електричної енергії. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2059,80 грн. (а. с. 1). Також, позивач звертався до Сахновщинського районного суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за електричну енергію та при зверненні до суду із заявою поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн. Ухвалою суду від 20.01.2021 року було відмовлено у видачі судового наказу № 643/1466/20. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved