Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] 26.11.2020 звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з вимогою до приватного акціонерного товариства «НАСК «Оранта»» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 07.01.2018 близько 18 години [PERSON] на автомобілі марки «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер [NUMBER] , по дорозі з м. Монастирище Черкаської області в напрямку с. Леськове Монастирищенського району Черкаської області здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка йшла по проїзній частині та вела скутер, після чого останню з тілесними ушкодженнями було доставлено до Монастирищенської ЦРЛ. [INFO] від отриманих травм [PERSON] померла в Уманській ЦРЛ. Вказаний факт підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018250220000008 та свідоцтвом про смерть [PERSON] . За фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018250220000008. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018250220000008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, триває та здійснюється слідчим ГУНП в Черкаській області Радченком О.В. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ833921. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю [PERSON] є: матір, [PERSON] , 1934 року народження; чоловік - [PERSON] , 1956 року народження; син - [PERSON] , 1992 року народження; син - [PERSON] , 1986 року народження. Батько загиблої [PERSON] помер у 2008 році. На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3 723 гривні. З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 44 676,00 грн, виплачується рівними частинами між матір`ю, чоловіком та двома синами загиблої. Отже, частка, яка припадає на кожну особу, що має право на отримання страхового відшкодування, становить 11 169,00 грн. В розумінні ст. 1200 ЦК України, позивач є особою, яка, за життя своєї дочки, була на її утриманні та мала право на утримання, оскільки досягла пенсійного віку встановленого законом у 2004 році та відносилась до непрацездатних осіб, а тому підпадає під дію пункту 2 частини 1 статті 1200 ЦК України. Отже, загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою позивачем годувальника становить 134 028,00 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь 11 169,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, 134 028,00 грн страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника та витрати на професійну правничу допомогу. На адресу суду 01.02.2021 від ПАТ «НАСК «Оранта» надійшов відзив, відповідно до якого відповідач позов не визнав та зазначив. 29.07.2017 між ПАТ HACK «ОРАНТА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АМ833921), яким було застраховано цивільну відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] . В матеріалах страхової справи не має заяви [PERSON] про отримання страхового відшкодування відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки предметом даного позову є відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого, доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. Сам факт проживання за однією адресою із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами як потребу у матеріальній допомозі, передбачену статтею 202 СК України, так і те, що дочка, надавала позивачеві таку допомогу, яка була її основним і постійним джерелом існування. Позивачем не надано документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. На адресу суду 12.10.2021 від ПАТ «НАСК «Оранта» надійшов відзив, відповідно до якого відповідач позов визнав частково та зазначив. 29.07.2017 між ПАТ HACK «ОРАНТА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АМ833921), яким було застраховано цивільну відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] . Позовні вимоги в частині відшкодування страхового відшкодування моральної шкоди в сумі 11 169,00 грн визнають повністю. Позовні вимоги в частині відшкодування страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника не визнають, виходячи із наступного. [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті по [ADDRESS] . Мати, [PERSON] проживала в с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області. Крім цього, середньомісячний дохід [PERSON] у 2017 році складав 1 600,00 грн, а середньомісячний дохід [PERSON] за 2017 рік складав 2 954,35 грн. Оскільки, частка з доходу потерпілої [PERSON] , яка можливо припадала на утримання позивачки менша за її середньомісячний дохід, вона не може бути визнана утриманцем. Просить задовольнити позовні вимоги в частині сплати страхового відшкодування за моральну шкоду завдану смертю фізичної особи в сумі 11 169,00 грн в задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю. Суддею Мазай Н.В. від 18.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження та витребувано докази. Ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято справу до свого провадження та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до поданого клопотання просить справу розглядати у її відсутність. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Під час судових дебатів заявив про намір подати докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» Гончаренко І.В. позов визнала частково, в частині сплати страхового відшкодування за моральну шкоду завдану смертю фізичної особи в сумі 11 169,00 грн в задоволенні решти позовних вимог просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сином померлої у ДТП [PERSON] та онукою позивачки [PERSON] . За життя матері остання здійснювала догляд за своєю матір`ю [PERSON] . [PERSON] не менше ніж два рази в тиждень приїздила до баби та надавала їй фізичну допомогу по господарству, що полягала у готуванні їжі, прибиранні помешкання, опалюванні приміщення домоволодіння, заготовлювала на зимовий період дрова та приносила їх у будинок. Його матір [PERSON] утримувала свою матір [PERSON] також і фінансово: купувала ліки, продукти харчування, закупляла дрова на зимовий період. Після смерті матері та на даний час він здійснює догляд за бабою [PERSON] , оскільки остання не може самостійно себе обійти. У період його відсутності за бабою доглядає соціальний працівник. У [PERSON] , крім померлої [PERSON] є ще інша дочка, яка проживає на території Російської Ферерації, вона приїжджає до баби приблизно один раз у рік та у цей період здійснює догляд за [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є рідною племінницею позивачки [PERSON] та двоюрідною сестрою померлої [PERSON] . Оскільки працює у школі вчителем, а територія домоволодіння [PERSON] межує зі школою, то вона часто бачила як [PERSON] допомагала матері фізично: утримувала будинок, обробляла присадибну ділянку, привозила продукти харчування, готувала їсти матері, наносила воду у будинок, прала одяг, заготовляла дрова на зимовий період. [PERSON] за життя працювала на пекарні позмінно, а тому коли у неї був вихідний, то вона приїздила до матері постійно, не рідше, ніж два рази на тиждень. [PERSON] ще за життя [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги, оскільки після перенесених операцій на колінах, не могла далеко ходити, пересувалась лише в межах власного домоволодіння. [PERSON] також утримувала свою матір фінансово, оскільки її пенсії не вистачало для задоволення базових потреб [PERSON] . Вона знає, що у [PERSON] є ще інша дочка, яка проживає в Російській Федерації та приблизно один раз у рік приїздить до матері, періодично надсилає їй фінансову допомогу. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] заявляє вимоги про стягнення страхового відшкодування моральної шкоди та страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, заподіяною смертю потерпілої [PERSON] , яка є її дочкою. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] в графі «мати» записано « [PERSON] » (а.с. 96). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.04.1986 [PERSON] та [PERSON] 17.04.1986 уклали шлюб та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 100). Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.06.1995 [PERSON] та [PERSON] 23.06.1995 уклали шлюб та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 101). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.01.2018 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] , [INFO] померла (а.с. 94). Згідно із довідкою про причину смерті № 20 від 16.01.2018 [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: поєднані травми голови та задніх кінцівок (а.с. 95). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом дорожньо-транспортної пригоди 08.01.2018 відкрито кримінальне провадження № 12018250220000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно даного витягу 07.01.2018 близько 18 години [PERSON] рухаючись на автомобілі марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] по дорозі з м. Монастирище Черкаської області в напрямку с. Леськове Монастирищенського району Черкаської області здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , 1963 року народження, яка ішла по проїзній частині дороги та вела скутер, після чого останню з тілесними ушкодженнями було доставлено до Монастирищенської ЦРЛ. [INFO] від отриманих травм [PERSON] померла в Уманській ЦРЛ (а.с. 93). Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 07.01.2018, за участю транспортного засобу «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , загинув пішохід [PERSON] , що підтверджується витягом із ЄРДР від 08.01.2018 та довідкою про причину смерті від 16.01.2018, що не заперечувалось сторонами у справі (а.с. 93, 95). Відповідно до перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ поліс № АМ833921 станом на 07.01.2018 - діючий: страховик ПАТ «НАСК «Оранта» транспортний засіб «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 105). Отже, страховик ПАТ «НАСК «Оранта» застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договору підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Щодо страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду, завдану потерпілому, несе особа, яка завдала шкоду. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. За змістом статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Спеціальний Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) № 1961-IV від 01.07.2004 регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У статті 3 цього Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV). Згідно п.22.1. ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.23.1. ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно положень ст. 27 Закону№ 1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до пунктів 36.1., 36.2. ст. 36 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved