Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобов'язання укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, посилаючись на те, що 12.03.2016 року позивач звернувся до відповідачів з листом №2-15/120 з пропозицією укласти вказаний договір, надавши його проект, складений відповідно до примірного договору, передбаченого положенням «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста», який містить всі істотні умови, визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідачі на дане звернення відповіді не надали, пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, яка здійснюється на підставі договору, не взяли. Представник позивача в засідання не зявився, до суду подав заяву, за змістом якої просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Про причини неявки суду не повідомили. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 20 липня 2015 року Департаментом містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відповідачам видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 98-51.1-01 (а.с.11). Обєкт будівництва реконструкція з добудовою квартири № 1 на вул. Товарна, 2 «Б». 07 серпня 2015 року в Управлінні ДАБІ в Івано-Франківській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт. На даний час декларація про закінчення будівництва та введення обєкта в експлуатацію відсутня, тобто, відносини щодо реконструкції належного відповідачу обєкту нерухомості тривають. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно ст. 19 Конституції України, органи держаної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ч. 1 ст. 144 Конституції України та ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Статтею 627 Цивільного Кодексу України передбачено, що відповідно ст.6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як передбачено ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Частиною 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник будівництва зобовязаний протягом семи днів з дня реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт, письмово проінформувати виконавчий орган міської ради за місцем знаходження обєкта будівництва про початок виконання будівельних робіт. В свою чергу, в ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. На підставі наведених нормативно-правових актів позивач 12.03.2016 року звернувся до відповідачів із пропозицією укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Однак позивач не отримав відповіді щодо укладання даного договору від відповідачів. За таких обставин, враховуючи приписи ч .9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, в редакції, запропонованій позивачем, не суперечить вимогам названого закону. Позивач посилається на п. 7.3. Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста», затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013. № 1231-38, яким визначено, що в разі відсутності звернення замовника щодо укладання договору про пайову участь в строк, передбачений ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконавчий комітет або фінансове управління вживає всіх необхідних заходів щодо укладення договору, в тому числі і після введення об'єктів в експлуатацію. А тому фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вважає, що оскільки відповідачі в строк визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір не уклали, то відповідно у позивача виникло право спонукати їх в судовому порядку до укладання такого договору. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 36, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved