Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] , (далі позивач), звернулася до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, (надалі відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.04.2015 вона уклала договір строкового банківського вкладу з Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк». 01.07.2015 [PERSON] відступила право вимоги за цим договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Діавест Комп`ютерний світ». 30.12.2015 договір про відступлення права вимоги між [PERSON] та ТОВ «Діавест Комп`ютерний світ» було розірвано. У цей час ПАТ «Радикал Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних. З огляду на це, [PERSON] у лютому 2016 року звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. із заявою про включення її вимоги за договором банківського вкладу до реєстру акцептованих вимог кредиторів, проте їй було повідомлено про те, що її вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском строку на таке звернення. Позивач зазначає, що строк на подання заяви про включення її до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк» було попущено нею з поважних причин, оскільки у необхідний час подання до банку заяви кредитора їй не належало право вимоги за цим банківським вкладом. Отже, вважає причини пропуску строку на заявлення кредиторських вимог поважними та на підставі ч. 1 ст. 48, ч. 3, 4 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» просить зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» акцептувати її вимогу за договором строкового банківського вкладу № 1-21787 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015, внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк», включивши її вимогу як таку, що підлягає задоволенню у четверту чергу та подати зміни, внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк» на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. \~ \~ \~ \~15.02.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.04.2019 року. Учасникам справи надано строк на подання заяв по суті справи та доказів. \~ \~ \~ \~Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким він заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що вимоги [PERSON] неможливо включити до реєстру кредиторів ПАТ «Радикал Банк», оскільки вони є погашеними у зв`язку із несвоєчасним зверненням вкладника до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» із кредиторськими вимогами. Окрім того, відповідач заявляє про пропуск позивачем строку на звернення до суду для захисту свого порушеного права. Вважає, що перебіг трирічного строку позовної давності необхідно рахувати з 30.12.2015, тобто з дати переходу до позивача права вимоги за договором банківського вкладу. \~ \~ \~ \~Від третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшли письмові пояснення, якими Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечує проти позову. Вважає, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» було правомірно відмовлено у включенні кредиторських вимог [PERSON] до акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк», оскільки, у зв`язку із несвоєчасним зверненням [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» із відповідною заявою, вони вважались погашеними відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач звертає увагу суду на відсутність у чинному законодавстві, зокрема у Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заборони на поновлення строку для заявлення кредиторських вимог у разі його пропуску з поважних причин. Окрім того зазначає про наявність в уповноваженої особи Фонду повноважень вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі ст. 48 зазначеного Закону. Позивач також заперечує проти тверджень відповідача про порушення нею строків звернення до суду за захистом своїх прав. Зазначає, що у лютому 2016 року вона із аналогічними вимогами звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва, проте 09.01.2019 провадження у справі було закрито, оскільки справа не підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку, визначеному ЦПК України. Тож вважає, що вона звернулась до суду за захистом своїх порушених прав у межах строків, визначених законодавством. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.08.2019 до участі у справі було залучено третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАВЕСТЛЕНД КОМПЛЕКСНІ РІШЕННЯ». Від третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАВЕСТЛЕНД КОМПЛЕКСНІ РІШЕННЯ» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких третя особа не заперечує проти задоволення позовної заяви. При цьому ТОВ «ДІАВЕСТЛЕНД КОМПЛЕКСНІ РІШЕННЯ» зазначає, що ПАТ «Радикал Банк» не перераховувало на банківський рахунок ТОВ «ДІАВЕСТЛЕНД КОМПЛЕКСНІ РІШЕННЯ» грошові кошти, належні [PERSON] , та які знаходяться на депозитному рахунку ПАТ «Радикал Банк» за умовами договору банківського вкладу № 1-21787 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015, отже, ТОВ «ДІАВЕСТЛЕНД КОМПЛЕКСНІ РІШЕННЯ» не є боржником за зазначеним договором банківського вкладу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження на 18.10.2019. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання представники відповідача та третьої особи не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній письмові докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на таке. Статтею 3 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої\~статті 13 цього Кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що\~17.04.2015 між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу № 1-21787 «Впіймай фортуну» (надалі договір банківського вкладу). Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору його предметом є взаємовідносини сторін з приводу прийняття банком грошових коштів вкладника в іноземній валюті в сумі 85\~000,00 доларів США строком з 17 квітня 2015 року по 18 липня 2015 року включно, з наступним зобов`язанням банку виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Згідно з п. 1.2. договору банківського вкладу процентна ставка за вкладом складає 12 % річних. Пунктом 6.1. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, але не раніше зарахування банком суми вкладу, внесеної готівкою або перерахованої з іншого рахунку на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, визначений п. 2.1.1 цього договору. Відповідно до п. 6.2 договір припиняє свою дію з моменту виплати банком вкладнику повної суми вкладу і нарахованих процентів; в інших випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством України. 01.07.2015 між [PERSON] , первісним кредитором, та ТОВ «Діавест-Комп`ютерний світ», новим кредитором, був укладений договір відступлення права вимоги. Відповідно до п. 1.1. договору відступлення права вимоги, з урахуванням договору № 1 про внесення змін від 01.09.2015 року до цього договору, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги за договором строкового банківського вкладу № 1-21787 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015, укладеним між первісним кредитором і ПАТ «Радикал Банк», в обсягах і на умовах, встановлених договором між первісним кредитором і боржником. Згідно з п. 3.1. договору відступлення права вимоги новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору кошти у розмірі 85\~000,00 доларів США після погашення кредитного боргу за кредитним договором № КЛ-5485/2-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 08.04.2014 ПАТ «Радикал Банк». 30.12.2015 договір про відступлення права вимоги від 01.07.2015 було розірвано у зв`язку із неможливістю виконати ТОВ «Діавест-Комп`ютерний світ» своїх зобов`язань за цим договором щодо оплати, передбачених п. 3.1. договору. На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 130 від 09.07.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Радикал Банк", згідно з яким з 10.07.2015 до 09.10.2015 включно у зазначеному банку було запроваджено тимчасову адміністрацію. 08.10.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 184 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» до 09.11.2015 включно. 09.11.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатору банка», відповідно до якого було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк», [PERSON] призначено уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» з 10.11.2015 до 09.11.2017 року включно. 23.10.2017 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 4780 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» строком на один рік до 09.11.2018 року включно. 01.11.2018 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 2936 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» строком на один рік з 10.11.2018 до 09.11.2019 року включно та про продовження повноважень ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. на цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про систему\~гарантування вкладів\~фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Порядок ліквідації банку регулюється статтею 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якою Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законам України «Про банки і банківську діяльність». Згідно з\~ч.\~2,\~4,\~5\~ст. 45\~Закону України\~"Про\~систему гарантування\~вкладів фізичних\~осіб" Фонд здійснює\~опублікування відомостей\~про ліквідацію\~банку в\~газеті "Урядовий\~кур`єр"\~або "Голос\~України"\~не пізніше\~ніж через\~сім днів\~з дня\~початку процедури\~ліквідації банку.Фонд у\~семиденний строк\~з дня\~початку процедури\~ліквідації банку\~розміщує оголошення,\~що містить\~відомості про\~ліквідацію банку\~відповідно до\~частини третьої\~цієї статті,\~в усіх\~приміщеннях банку,\~в яких\~здійснюється обслуговування\~клієнтів.Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Пунктом 4 ч. 1 ст. 52 зазначеного Закону встановлено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог вкладників фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб-підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, у четверту чергу. Частина 1 ст.\~49\~Закону України\~"Про\~систему гарантування\~вкладів фізичних\~осіб" визначає, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої\~статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Відомості про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» було опубліковано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 14 листопада 2015 року у газеті "Голос України". Отже, кредитори ПАТ «Радикал Банк» мали заявити про свої вимоги до банку у строк з 14.11.2015 по 14.12.2015. У той же час, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. \~Частиною 4 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05 липня 2012 року № 2 затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке регулює відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а саме: підготовку, затвердження та реалізацію плану врегулювання, розробленого на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення). Відповідно до пункту 4.31 Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили. Позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. із заявою від 03.02.2016 з вимогою включити її до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк». Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. № 498/16 від 22.02.2016 [PERSON] було відмовлено у включенні її вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк» з тих підстав, що вона пропустила встановлені строки для подання відповідної заяви кредитора. Надаючи оцінку аргументам позивача щодо поважності пропуску строку на подання заяви з кредиторськими вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк», запереченням з цього приводу відповідача та доводам третіх осіб, суд зазначає таке. Так, з 14.11.2015 по 14.12.2015, тобто у строк, у який повинні були бути заявлені всі кредиторські вимоги до ПАТ «Радикал Банк» позивачеві не належало право вимоги за договором строкового банківського вкладу № 1-21787 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015, оскільки право вимоги за цим договором було передано ТОВ «Діавест Комп`ютерний світ» на підставі договору відступлення права вимоги. Зазначений договір про відступлення права вимоги було розірвано у зв`язку із неможливістю виконати новим кредитором ТОВ «Діавест Комп`ютерний світ» своїх договірних зобов`язань перед [PERSON] 30.12.2015. Тобто право вимоги до ПАТ «Радикал Банк» за договором банківського вкладу виникло у позивача після закінчення строку для подання кредиторами ПАТ «Радикал Банк» своїх вимог до банку. Отже, [PERSON] з незалежних від неї причин та обставин не змогла скористатися своїм правом на подання заяви про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк» її вимог за договором строкового банківського вкладу № 1-21787 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015. У той же час відповідач посилається на ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої вимоги, що надійшли після закінчення строку на подання кредиторських вимог, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Суд зазначає, що доводи відповідача про те, що вимоги вкладників, які своєчасно не звернулись із кредиторськими вимогами до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку є погашеними відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд розглядає з огляду на можливість поновлення строку на звернення вкладника з кредиторськими вимогами до банку, що ліквідується, з огляду на можливість внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку та включення вимог кредитора до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, що ліквідується, який пропустив строк на заявлення таких вимог. Так, неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) або як незабезпечення користуванням цим правом (рішення ЄСПЛ у справі «Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102). У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно легітимну мету та чи є захід з втручання у вказане право пропорційним такій меті (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» («Sukhanov\~and\~Ilchenko\~v.\~Ukraine») від 26\~червня 2014 року, заява № 68385/10 і 71378/10, § 53). Принцип пропорційності полягає у встановленні судом справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на майно, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідність досягнення такого балансу відображена у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу покласти індивідуальний і надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited» v.\~Ukraine») від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04,\~§ 168). Тому, оцінюючи у кожній конкретній справі пропорційність обмежень прав конкретного суб`єкта на підставі тих обставин і фактів, що безпосередньо досліджені судом, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цього суб`єкта, оскільки обмеження його прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. Фонд та його уповноважена особа на ліквідацію банку наділені правом вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів. При цьому суд не встановив обставин, що могли би свідчити про нехтування позивачем її правом на звернення стосовно включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк». Окрім того, суд бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 29.08.2019 у справі № 755/17365/15-ц, відповідно до якої обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було би непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном неправомірним. Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду сформульовані у постанові від 20.06.2018 у справі № 553/1642/15-ц, у постанові від 20.03.2019 у справі № 456/450/16-ц. Враховуючи встановлені судом обставини цієї справи та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази, які суд вважає належними та допустимими, а також вважаючи, що позбавлення позивача права претендувати на отримання банківського вкладу через пропуск 30-денного строку для звернення до Фонду з вимогами стане для позивача надмірним тягарем і у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції не буде пропорційним меті, з якою цей строк у Законі був встановлений, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем встановленого статтею 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строку для звернення із заявою про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк» та про наявність підстав для зобов`язаня\~Уповноваженої особи\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб на\~ліквідацію ПАТ\~«Радикал Банк»\~акцептувати вимогу\~ [PERSON] \~за договором\~строкового банківського\~вкладу,\~внести зміни\~до реєстру\~акцептованих вимог\~кредиторів ПАТ\~«Радикал Банк»,\~включивши вимогу\~ [PERSON] \~як таку,\~що підлягає\~задоволенню у\~четверту чергу\~та подати\~зміни,\~внесені до\~реєстру акцептованих\~вимог кредиторів\~ПАТ «Радикал\~Банк» на\~затвердження до\~виконавчої дирекції\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб. Надаючи оцінку доводам відповідача щодо того, що позивач пропустила строк на звернення за захистом своїх прав у судовому порядку, суд зазначає таке. Так, судом встановлено, що у лютому 2016 року [PERSON] звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. з аналогічними позовними вимогами. Проте 09.01.2019 провадження у справі було закрито у зв`язку із тим, що справа не належить до юрисдикції адміністративного суду. Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.02.2016 про відкриття провадження у справі № 826/2622/16 та ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.01.2019 про закриття провадження у зазначеній справі. Враховуючи наведене, [PERSON] звернулась за захистом її порушених прав до Окружного адміністративного суду м. Києва у межах строків, визначених законодавством. Окрім того, суд зазначає, що право [PERSON] бути включеною до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Радикал Банк» було порушене відмовою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. про таке включення, яка викладена у листі № 498 від 22.02.2016. Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~261\~Цивільного кодексу\~України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на зазначене, а також враховуючи, що про порушення свого права [PERSON] дізналася 22.02.2016, а до Києво-Святошинського районного суду Київської області із відповідною позовною заявою вона звернулася 12.02.2019, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності до вимог позивача та відмові у позові з цих підстав. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією АТ «МІБ» від 07.02.2019. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки, суд задовольняє позов у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 768,40 грн у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене та

Outcome: approved