Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулось до [PERSON] з названим позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 6 жовтня 2013 року між ними та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № ABHORX109470286, відповідно до умов якого ПАТ «Акцент-Банк» перерахував на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти за придбаний товар (металопластикові конструкції) в сумі 8 851 грн. 04 коп., під 0,12 % річних, строком на 36 місяців з 06.10.2013 р. по 05.10.2016 р.. Вказує на те, що [PERSON] не виконує своїх зобов'язань за вказаним договором, в зв'язку з чим, станом на 14.08.2014 року, у останньої перед банком мається: заборгованість за кредитом в сумі 8 390 грн. 97 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6 грн. 18 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1 763 грн. 12 коп., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 623 грн. 19 коп.; штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 539 грн. 17 коп. (процентна складова), тому і просили стягнути на їх користь з відповідачки загальну суму заборгованості в розмірі 11 822 грн. 63 коп.. Представники ПАТ «Акцент-Банк» в судові засідання не з'являлись, просили розгляд справи провести у їх відсутність, вказували про не заперечення проти заочного розгляду справи. В поданій заяві представник позивача Супрун Н.С. просила перенести дане судове засідання, у зв'язку з зайнятістю в іншому процесі в Менському районному суді Чернігівської області, де її явка визнана обов'язковою. Проте, суд вважає за необхідне продовжувати розгляд справи у її відсутність. В судовому засіданні [PERSON] просила в задоволені позову відмовити, з тих підстав, що вона є потерпілою від шахрайських схем, кримінальне правопорушення розслідується слідчими в м.Чернігові. Вказує, що в неділю 6 жовтня 2013 р. в смт.Добрянка приїжджали працівники ФОП [PERSON] щодо встановлення металопластикових вікон. В той же день, її, та інших мешканець смт.Добрянка возили в м.Чернігів, де в офісі по вул.Войкова, ввівши їх в оману, не давши прочитати тексти договорів, змусили поставити підписи в договорах. Приїхавши в смт.Добрянка, оцінивши ситуацію, вона вирішила відмовитись від виготовлення, доставки та встановлення металопластикових конструкцій та від договору споживчого кредиту. Однак, ці договори вона добровільно не змогла розірвати. Вважає, що оскільки вона ні грошей, ні вікон не отримувала, то не повинна сплачувати за договором. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи та справи № 743/456/14-ц за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" про розірвання договору підряду, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, про надання споживчого кредиту, дослідивши Висновок 1710 Ріпкинського РВ УМВС України по повідомленню [PERSON], суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 6 жовтня 2013 р. [PERSON] подала до ПАТ «Акцент-Банк» заяву позичальника про надання споживчого кредиту № ABHORX109470286 від 6 жовтня 2013 року. Згідно даної заяви, ПАТ «Акцент-Банк» відповідно до умов договору надав [PERSON] грошові кошти в сумі 8 851 грн. 04 коп., на строк 36 місяців з 06.10.2013 р. по 05.10.2016 р., зі сплатою 0,12 % річних, з единоразовою винагородою за надання фінансового інструменту у розмірі 215 грн. 04 коп., з щомісячною винагородою за надання фінансового інструменту у розмірі 220 грн. 39 коп., з щомісячним платежем в сумі 466 грн. 71 коп.. Згідно даної заяви, ПАТ «Акцент-Банк» грошові кошти в сумі 8 636 грн. були безготівково перераховані на поточний рахунок ФОП [PERSON] [NUMBER], для виготовлення ним для [PERSON] металопластикових конструкцій. Пунктом 13 заяви позичальника підтверджується, що своїм підписом [PERSON] підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування. Також пунктом 15 заяви позичальника підтверджується, що [PERSON] погодилась, що заява позичальника разом із запропонованими відповідачем Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та ПАТ «Акцент-Банк» кредитно-заставний договір. З меморіальних ордерів від 8 жовтня 2013 р., які містяться в справі № 743/456/14-ц за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" про розірвання договору підряду, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, про надання споживчого кредиту, вбачається, що ПАТ «Акцент-Банк» перерахував, а ФОП [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 8636 грн. в рахунок вартості товару за договором підряду, а [PERSON] грошові кошти в сумі 215 грн. 04 коп.. Наявність описки щодо прізвища Позичальника, а саме: «Скугорева», а не «Скугарева» в заяві позичальника про надання споживчого кредиту № ABHORX109470286 від 6 жовтня 2013 року та в меморіальних ордерах не є підставою для відмови в позові, так укладення договору споживчого кредиту між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] встановлено в межах даної справи та справи № 743/456/14-ц. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на виконання вказаного договору споживчого кредиту перерахувала 3 платежами ПАТ «Акцент-Банк» в сумі 910 грн. 77 коп.. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № ABHORX109470286 від 6 жовтня 2013 р. № ABEKRX04420038, внаслідок чого, у неї, станом на 06.10.2014 року, перед кредитором виникла: заборгованість за кредитом в сумі 8 390 грн. 97 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6 грн. 18 коп., яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача, оскільки їх розміри представником позивача доведені, а відповідачкою не спростований. Оскільки комісія є складовою частиною щомісячного платежу, передбаченого умовами договору, то заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1 763 грн. 12 коп. підлягає також стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк». Заперечення [PERSON] про те, що вона безпосередньо ні суму кредиту, ні товар не отримувала і тому не повинна його повертати, не спростовують позовних вимог, оскільки сума кредиту згідно з умовами укладеного договору була перерахована банком за її вказівкою на оплату замовленого нею товару, а розірвання договору про виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій від 6 жовтня 2013 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON], згідно рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2014 року не припиняє особистого обов'язку [PERSON], як споживача повернути банку суму кредиту, сплатити проценти, комісію, неустойку. Проведення слідчими СУ УМВС України в Чернігівській області досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12013260010004865 від 13.09.2013 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України, в т.ч. з приводу [PERSON], на думку суду, не є підставою для відмови в позові, так як вказане досудове розслідування не завершене, а відтак, виходячи з презумпції невинуватості, не можна вказувати про вчинення ФОП [PERSON] кримінального правопорушення. Винесення обвинувального вироку, набрання ним чинності, з встановленням обставин, які матимуть значення для даної справи, буде підставою для перегляду даного рішення за нововиявленими обставинами. Як зазначено вище, представник позивача просила стягнути з відповідачки неустойку за порушення боржником зобов'язання, а саме: заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 623 грн. 19 коп.; штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 539 грн. 17 коп. (процентна складова). В той же час, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що [PERSON] є пенсіонеркою, зважаючи на обставини укладення договору споживчого кредиту, суд приходить до висновку про необхідність та можливість зменшення суми неустойки з 1 662 грн. 36 коп. до 1 000 грн.. Враховуючи наведене в сукупності, суд знаходить, що позов слід задовольнити та з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» за договором про надання споживчого кредиту № ABHORX109470286 від 6 жовтня 2013 р. № ABEKRX04420038, станом на 06.10.2014 року, слід стягнути: заборгованість за кредитом в сумі 8 390 грн. 97 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6 грн. 18 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1 763 грн. 12 коп., неустойку за порушення боржником зобов'язання в сумі 1 000 грн.. На підставі ст.. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» належить стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial