Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

позивач [PERSON], через свого представника адвоката [PERSON], звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обовязків, вказавши, що під час перебування в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворіжметробуд», на посаді тунельного робітника ТОВ «Криворіжметробуд», 21 червня 2017 року близько о 03 годині 15 хвилин, з вини відповідача, під час виконання своїх трудових обовязків в правому тунелі на перегоні ст.«Будинок Рад» - ст.«пр. Металургів» виробничої дільниці території КП «Швидкісний трамвай», внаслідок нещасного випадку, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: «Закрита травма грудної клітини: забій грудної клітини. Закрита травма живота: Розрив печінки IV ст. забій, садна лівої нижньої кінцівки. Гемоперитонеум. Шок II-III ст.». Внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, повязаного з виробництвом, 18.10.2017 року він пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 30% (тридцять відсотків), та третя група інвалідності внаслідок трудового каліцтва, відповідно до якої йому протипоказана важка фізична праця. Внаслідок ушкодженням здоров'я у звязку з трудовим каліцтвом йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав та продовжує зазнавати, в зв'язку з отриманими травмами змінилися його спосіб та якість життя, розмір моральної шкоди оцінює в розмірі 55 230,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 274 , ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, та його представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності [PERSON], позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Криворіжметробуд» до\~ суду\~\~ не з'явився , про слухання справи повідомлялися, відповідно до ст. 128 ЦПК України. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 22.09.2016 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Криворіжметробуд», зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки серія АЕ№120736 (а.с. 24-25). 21.06.2017 року з позивачем стався нещасний випадок. Відповідно до акту про нещасний випадок № 1 від 21 червня 2017 року, в п. 9 вказано діагноз ушкодження здоров'я потерпілого: «Закрита травма грудної клітини: забій грудної клітини. Закрита травма живота: Розрив печінки IV ст. забій, садна лівої нижньої кінцівки. Гемоперитонеум. Шок II-III ст.» (а.с. 14-18). Відповідно до висновку комісії з проведення розслідування нещасного випадку, що стався 21 червня 2017 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Криворіжметробуд», нещасний випадок з тунельним робітником, визнано таким, що повязаний з виробництвом, що підтвержується актом проведення розслідування нещасного випадку від 19 липня 2017 року (а.с. 19-23). Згідно Довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією від10.10.2018 року серія 12 ААА № 729672 (а.с.11-12) позивачу встановлено третю групу інвалідності з 18 жовтня 2017року, причини інвалідності : трудове каліцтво. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 07 березня 2018 року серія 12 ААА №016194 (а.с. 9-10) позивачу встановлено тридцять відсотків втрати професійної працездатності. Судом встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов'язків, яка призвела до встановлення третьої інвалідності та значного ступеня втрати професійної працездатності. Судом встановлено із медичних документів, що позивач внаслідок каліцтва та значної втрати професійної працездатності, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно проходити медикаментозне лікування, медичну реабілітацію в умовах реабілітаційних відділень, стаціонарне та санітарно курортне лікування. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, який постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових почуттів, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєві стосунки позивача, він вимушений докладати значних додаткових зусиль для нової організації свого життя. Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п. 5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Згідно частин 1,3ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, виникнення другої групи інвалідності та значна втрата працездатності позивача настали внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Аналізуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали для здоровя позивача, втрати працездатності, настання негативних змін у його житті, довготривалості даних змін, глибини моральних страждань, які відчував позивач з урахуванням пересеного болю внаслідок травм, з урахуванням причин настання нещавного випадку з вини відповідача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, що вносить істотні вимушені зміни у життєві стосунки, виходячи із засад розумності та справедливості, тому вважає за необхідне призначити позивачу компенсацію в розмірі 35 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial