Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, мотивуючи вимоги тим, що їй належить на праві власності 66/100 частин житлового будинку із господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] і складається із житлового будинку під літ. «А-1», прибудови під літ. «А1», прибудови під літ. «А2», прибудови під літ. «а», прибудови під літ. «а1», вхідного навісу під літ. «а4», вхідного навісу під літ. «а5» та надвірних господарських та побутових будівель: підвалу під літ. «п/г», погреба під літ. «п/г1», погреба під літ. «п/г2», сараю-кухні під літ. «Б», вбиральні під літ. «Г», вбиральні під літ. «Е», вбиральні під літ. «О», кухні під літ. «З», теплиці під літ. «К», сараю під літ. «Л», гаражу під літ. «М», навісу під літ. «Н», навісу під літ. «П», ворот № 1, огорожі 2-6. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 28 квітня 2009 року позивачці також належить 66/100 частин земельної ділянки від площі 0,1000 га, кадастровий номер 5910136300:11:009:0018 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за цією ж адресою. Під належною позивачці житловою кімнатою «1-6» площею 16,7 кв.м знаходиться погріб «п/г». У свою чергу, відповідачам на праві спільної власності по 1/3 частині кожному належала квартира [ADDRESS] . На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 16 травня 2017 року № 235 було переведено частину житлового будинку квартирного типу загальною площею 42,4 кв.м в будинок садибного типу по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 19 вересня 2017 року № 507 було присвоєно належному відповідачам будинку садибного типу площею 42,4 кв.м поштову адресу: буд. [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачами зареєстровано право власності на вищевказане майно. Під час державної реєстрації за відповідачами права власності та виготовлення технічного паспорта на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами було помилково включено до складу майна відповідачів погріб під літ. «п/г», який розташований під належною позивачці житловою кімнатою «1-6» площею 16,7 кв.м а огорожу № 2 на земельній ділянці, що належить позивачці і схематично виходить за межі будинку, який належить відповідачам. На сьогоднішній день відповідачі активно проводять будівництво та реконструкцію без дозвільних документів та погодженням з нею, як співвласником. Посилаючись на обставини того, що її позбавили права власності на погріб під літ. «п/г» та частину огорожі № 2, які належать їй, позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить суд: - скасувати рішення та державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Іземенко Юлією Василівною в частині державної реєстрації права власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на погріб під літ. «п/г» та огорожу №\~2 по [ADDRESS] ; - визнати незаконним та скасувати запис про проведення за відповідачами державної реєстрації права власності на погріб під літ. «п/г» та огорожу №\~2 по [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У відзиві на позовну заяву державний реєстратор Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Іземенко Ю.В. просить відмовити у задоволенні позову з підстав відсутності факту встановлення протиправності її рішення, як державного реєстратора. Інші відповідачі правом на відзив не скористались. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Титор Р.М. позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Інші учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору від 10 жовтня 1990 року [PERSON] придбала квартиру, яка складається з чотирьох кімнат, загальною площею 87,4 кв.м, у тому числі жилою площею 57,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що складає 66/100 частин, з надвірними будівлями: підвал під літ. «п/г», сарай під літ. «Б», огорожа сплошна № 2, ворота № 1, огорожа № 3 (т.\~1, а.с. 7). Вказаний договір був зареєстрований у виконавчому комітеті Сумської міської ради народних депутатів трудящих та зареєстровано в реєстрі за №3-4284 (матеріали інвентаризаційної справи №\~73671, а.с. 41-42). За даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 29 січня 2020 року Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради на замовлення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] позивачці належить на праві власності 66/100 частин житлового будинку із господарськими будівлями і складається із: житлового будинку під літ. «А-1», прибудов під літ. «А1», «А2», прибудов під літ. «а», «а1», вхідних навісів під літ. «а4», «а5» та надвірних господарських та побутових будівель: підвалу під літ. «п/г», погребів під літ. «п/г1», «п/г2», сараю-кухні під літ. «Б», вбиральнь під літ. «Г», «Е», «О», кухні під літ. «З», теплиці під літ. «К», сараю під літ. «Л», гаражу під літ. «М», навісів під літ. «Н», «П», воріт № 1, огорожі 2-6 (т. 1, а.с. 8-12). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 28 квітня 2009 року позивачці належить 66/100 часток земельної ділянки площею 0,1000 га, з кадастровим номером 5910136300:11:009:0018, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] (т. 1, а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині кожному, належала квартира [ADDRESS] загальною площею 42,4 кв.м (т. 1, а.с. 17). За даними технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 07 грудня 2015 року Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради на замовлення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартира складалась з 2-х кімнат житловою площею 24,6 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 13,5\~кв.м, 2-а кімната 11,1 кв.м, кухня 7,2 кв.м, коридор 3,7 кв.м, коридор 6,9 кв.м (т. 1, а.с. 18-19). Як вбачається з реєстраційної справи № 838125559101 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02\~лютого 2016 року державним реєстратором Сумського міського управління юстиції Коваленко В.І. було проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на квартиру загальною площею 42,4 кв.м, розташовану за адресою [ADDRESS] за відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а.с. 198, 199-200). На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 16 травня 2017 року № 235 було переведено частину житлового будинку квартирного типу загальною площею 42,4 кв.м в будинок садибного типу по [ADDRESS] , який є спільною частковою власністю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а.с. 20). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 19 вересня 2017 року № 507 було присвоєно належному відповідачам будинку садибного типу площею 42,4 кв.м поштову адресу: буд. [ADDRESS] (т. 1, а.с. 21). 04 липня 2019 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз» на замовлення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було виготовлено новий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що складається із: житлового будинку під літ. «А-1», житлової прибудови під літ. «АІІ», прибудови під літ. «а», ганку з навісом під літ. «а1», навісу під літ. «а2», погреба під літ. «пг», сараю під літ. «Б», сараю під літ. «В», убиральні під літ. «Й», літнього душу під літ. «Е», хвіртки № 1, огорожі № 2 (т. 1, а.с. 22-24). При цьому, як вбачається із схеми розташування будівель та споруд вказаного технічного паспорта, погріб «пг» цегляний висотою 1,85 м схематично розташований праворуч від житлового будинку відповідачів під літ. «А-1», що повністю співпадає з належним позивачці на праві власності підвалом «п/г» цегляним висотою 2,1 м (т. 1, а.с. 9, 23). При цьому, за даними інвентаризаційної справи №\~73671 на житловий будинок [ADDRESS] на планах присадибної ділянки у різні роки вказана споруда була позначена як погріб «п/г» або підвал «п/г» ( матеріали інвентаризаційної справи №\~73671, а.с. 14, 17, 29, 30, 40, 43). Таким чином, на переконання суду, йдеться про одну й ту ж саму споруду, але по різному нанесену у схемах розташування будівель та споруд у технічних паспортах на житлові будинки сторін. Тобто, відповідачі фактично привласнили належний позивачці підвал під літ. «п/г», позбавивши її, тим самим, права власності на вказану споруду. Крім того, за даними технічного паспорта на житловий будинок відповідачів огорожа №\~2 накладається на межі належної позивачці земельної ділянки, що позбавляє її права користування вказаною ділянкою. На підставі рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 липня 2019 року державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Іземенко Ю.В. внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме та зареєстровано за відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності у розмірі по 1/3 частки за кожним на житловий будинок загальною площею 42,4 кв.м, житловою площею 24,6 кв.м, що складається із: житлового будинку під літ. «А-1», житлової прибудови під літ. «АІІ», прибудови під літ. «а», ганку з навісом під літ. «а1», навісу під літ. «а2», сараю під літ. «Б», сараю під літ. «В», погреба під літ. «пг», убиральні під літ. «Й», літнього душу під літ. «Е», хвіртки № 1, огорожі № 2 (т. 1, а.с. 214, 224). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частинами 1 4 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. У частині 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент проведення оскаржуваної державної реєстрації за відповідачами права власності) було визначено порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Однак згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, за змістом статті 26 вказаного Закону виконанню підлягають судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, починаючи з 16 січня 2020 року до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 26 травня 2021 року у справі №\~591/695/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. За таких обставин, ураховуючи, що знайшли підтвердження матеріалами справи обставини порушення відповідачами права власності позивачки на належну їй частину нерухомого майна, а саме: погреба під літ. «п/г» та огорожі № 2, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту і найбільш ефективним способом захисту для відновлення порушеного права є ухвалення судового рішення, яким скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексними номерами: 174971269, 174971673, 174970825 від 24 липня 2019 року, прийняте державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Іземенко Юлією Василівною в частині державної реєстрації права власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на погріб під літ. «п/г» та огорожу №\~2 по [ADDRESS] та скасувати саму державну реєстрацію за відповідачами права власності на вказане нерухоме майно. Отже, у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування запису про проведення державної реєстрації права власності необхідно відмовити у зв`язку з неефективністю обраного позивачкою способу захисту через внесені зміни до закону. Що стосується позовних вимог до державного реєстратора Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Іземенко Ю.В., суд зазначає наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». За таких обставин, у задоволенні позовних вимог до державного реєстратора слід відмовити. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки у задоволенні позовних вимог до державного реєстратора відмовлено, тому з вказаного відповідача не підлягають стягненню судові витрати. Щодо інших відповідачів, то ураховуючи, що спір вирішено на користь позивача, тому з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в дольовому порядку підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840\~грн 80 коп., тобто, по 280 грн 27 коп. з кожного з них. На підставі викладеного,

Outcome: partial