Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] 19.07.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом із вимогами про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на підставі Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.02.2014 року на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , який просила визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що від зареєстрованого із відповідачем шлюбу, який розірвано рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.09.2018 року, сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утрмання яких рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.02.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 167 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Виплата аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] припинена, оскільки ними досягнуто повноліття. Розміру аліментів, який призначено вказаним рішенням, в сумі 167 грн. на кожну дитину, суттєво не вистачає для забезпечення мінімальної вимоги проживання дочки [PERSON] , враховуючи також, що вона є учнем старших класів. Для забезпечення нормального навчання дитини регулярно потрібні кошти на підручники, зошити, атласи, канцелярські приладдя, відповідний одяг та інші шкільні витрати. З часу призначення аліментів на дітей Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області 24.02.2014 року суттєво змінилось її, позивача, матеріальне становище, оскільки з 01.10.2016 року вона здійснює постійний догляд за особою з інвалідністю другої групи, - їх старшою донькою [PERSON] . У зв`язку з цим сама не може влаштуватись на роботу. Єдиний дохід, який вона отримує це щомісячна державна соціальна допомога, в розмірі 1209,26 грн., яка призначена їй, як особі, яка здійснює постійний догляд за інвалідом другої групи, у зв`язку із цим її сім`я є малозабезпеченою (а.с.1-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.07.2019 року відкрито провадження у справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідачу [PERSON] судом було надіслано ухвалу про відкриття провадження за зареєстрованою у встановленому законом адресою його проживання у відповідності до положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України. Відповідач відзиву на позов не подав, будь-яких інших клопотань не представив. З огляду на вказане вище суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно відомостей паспорту громаданина України АВ [NUMBER] та копією довідки виконкому Браїлівської селищної ради Жмеринського району від 07.03.2019 року №817 позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно з копією рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2018 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с.9). Згідно з копією рішення Мурованокуриловецького районного суду задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, включаючи дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 167 гривень щомісячно на кожну дитину (а.с.10). З довідки виконкому Браїлівської селищної ради Жмеринського району від 16.07.2019 року №2478 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входять дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на утриманні матері (а.с.11). Відповідно до довідки КУ "Вечірня (змінна) школа ІІ-ІІІ ступенів №18" Деснянського району міста Києва від 12.07.2019 року №101 [PERSON] у 2018-2019 роках закінчила 9 клас та переведена до 10 класу даного навчального закладу (а.с.12). Згідно довідки Деснянської районної державної адміністрації Управління праці та соціального захисту населення в місті Києві від 12.07.2019 року №4657 позивач [PERSON] перебуває на обліку в Деснянському Управлінні праці та соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу по догляду за донькою [PERSON] , яка є інвалідом другою групи внаслідок психічного розладу (а.с.13). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 17.05.2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Зокрема, чинна редакція ч.2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився матеріальний стан позивача [PERSON] , оскільки з 01.10.2016 року вона здійснює постійний догляд за непрацездатною дочкою [PERSON] . Також змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний гарантовний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у твердій грошовій сумі, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочавидь не відповідає, тому з вказаних підстав, що є визначеними Сімейним кодексом України, спірні аліменти підлягають збільшенню. Таким чином, відповідно до наведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на день подачі позову до суду 19.07.2019 року не може бути меншим, ніж 50 відсотків від встановленого законом в розмірі 2118 грн. прожиткового мінімуму на час подачі позову до суду, тобто менше ніж 1059 грн., відтак попередньо присуджені до сплати відповідачем аліменти в розмірі 167 грн. на одну дитину вочевидь є нижчими від визначеного законом їх мінімального гарантованого розміру. Суд визнає необгрунтованими доводи позивача стосовно потреб коштів для на придбання підручників, зошитів, атласів, канцелярського приладдя та інші шкільні витрати, що фактично належать до додаткових витрат на дитину, зумовлених розвитком її здібностей, що передбачені ст.185 СК України, становлячи самостійний предмет спору, а отже, не підлягають включенню до оспорюваних аліментних зобов`язань. Разом з тим, з урахуванням перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що суттєво обмежує її можливості в отриманні самостійного доходу, заявлений до збільшення оспорюваний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд визнає необхідним встановити в розмірі 1400 грн. щомісячно, що первищує встановлений законом нарантований мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років та не обмежує прав відповідача як платника аліментів, достатньо відповідаючи принципам розумності та справедливості, не виключаючи наразі відступлення з вказаних підстав від рівності обов`язку батьків щодо вказаного розміру участі саме батька у наданні необхідного утримання неповнолітній дочці, надто з огляду на відсутність будь-яких заперечень відповідача чи повідомлень про незадовільний стан його здоров`я, особисту непрацездатність чи наявність у нього інших утриманців. Відтак з урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. За наслідком вирішення питання щодо зміни розміру раніше присуджених згідно рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.02.2014 року аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виконання вказаного судового рішення підлягає припиненню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Тому за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. за ставкою вимог майнового характеру на час пред`явлення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved