Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 14 вересня 2014 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "ВАЗ", реєстраційний номер [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем марки "Mitsubishi", реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Позивач стверджує, що він на підставі регресної вимоги виплатив страхове відшкодування в розмірі 10 267,15 гривень, і тому змушений звернутися до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, згідно Постанови №362/4416/14-п Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненіфадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що 14 вересня 2014 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "ВАЗ", реєстраційний номер [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем марки "Mitsubishi", реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно звіту № 7282 з визначення вартості матеріального збитку від 26 вересня 2014 року складеного ФОП [PERSON] розмір завданих матеріальних збитків власнику автомобіля марки "Mitsubishi", реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження при ДТП складає 12 320,58 гривень. Згідно платіжного доручення №2/24472 від 29 жовтня 2014 року, [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 267,15 гривень. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цих Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. А тому відповідно до заяви [PERSON], власника автомобіля "Skoda", реєстраційний номер [NUMBER], йому позивачем було виплачено 5353,72 гривень матеріальних збитків за пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної вимоги. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п. 2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок . Враховуючи, що матеріальна шкода, яка заподіяна позивачу при вчинені дорожньо-транспортної пригоди відповідачем, повинна бути відшкодована, та приймаючи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнає, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме суд вважає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки не надано доказів оплати такої допомоги, а також суд відмовляє в стягненні витрат на послуги аварійного комісара, оскільки такі витрати у відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України не відносяться до судових . Позовні вимоги в частині відшкодування сплаченого відповідачем судового збору, на думку суду, також підлягають задоволенню у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial