Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

29.04.2020 керівник Жмеринської місцевої прокуратури Гулько А.В., який діє в інтересах держави, звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-16905/15-19-СГ від 23.09.2019, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 2,00 га, з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424, що знаходиться на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства; витребувати у [PERSON] на корить держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області земельну ділянку, площею 2,00 га, з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424, що знаходиться на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області; стягнути з відповідачів витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Жмеринською місцевою прокуратурою за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельними ділянками державної власності на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області виявлено порушення вимог ЗК України при наданні Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (надалі - Головне управління) протягом 2018-2019 років у приватну власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Так, наказом Головного управління №2-16905/15-19-СГ від 23.09.2019 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). Підставою для видання оскаржуваного наказу стало клопотання [PERSON] про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність від 09.09.2019 із додатками, адресоване Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області. Наказом Головного управління від №2-16905/15-19-СГ від 23.09.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам та надано із земель державної власності у власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,00 га, з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424 розташовану на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Бортнік Т.І. зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . В подальшому, 15.11.2019 приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О. посвідчено договір купівлі-продажу № 1302 зазначеної\~ земельної ділянки, укладеного між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] та [PERSON] . Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказана вище земельна ділянка наразі перебуває в оренді Фермерського господарства «Жмеринський зерно промисловий комплекс», строком на 10 років, на підставі договору оренди від 28.11.2019, укладеного з [PERSON] . Керівник Жмеринської місцевої прокуратури вважає, що вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.09.2019\~ №2-16905/15-19-СГ підлягає визнанню незаконним, а земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] на користь держави, оскільки, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 22.11.2016 №23-12438/14-16-СГ безоплатно вже отримував у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 7120988500:02:001:0649, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області, про що також свідчить інформація Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.04.2020 №10-23-0.3-2940/2-20, тобто на час отримання у власність спірної земельної ділянки вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а тому наказ Головного управління від 23.09.2019\~ №2-16905/15-19-СГ є незаконним, при цьому [PERSON] придбав вказану земельну ділянку у особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати. Ухвалою суду від 21.05.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 03.07.2020 до суду від представника відповідача головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Паничука Б.М. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що Головне управління не наділене функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок, а також не встановлено обов`язку ведення та моніторингу осіб, які реалізували право безоплатної приватизації земельних ділянок. Оскаржуваний наказ Головного управління вичерпав свою дію фактом його виконання, результатом якого є реєстрація речового права на нерухоме майно. Позовна вимога щодо скасування відповідного наказу Головного управління без скасування реєстрації права власності на земельну ділянку в Реєстрі речових прав на нерухоме майно не тягне за собою припинення права власності на земельну ділянку. Позовну вимогу щодо витребування у [PERSON] на корить держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області земельної ділянки, площею 2,00 га, з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424, що знаходиться на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області вважають необґрунтованою, оскільки відповідна земельна ділянка надавалась у власність [PERSON] . Просив відмовити в задоволенні позову. 17.07.2020 до суду від керівника Жмеринської місцевої прокуратури Гулька А.В. надійшла відповідь на відзив в якій зазначається, що доводи викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, не спростовують обставин та доказів, якими підтверджено правомірність заявлених вимог, оскільки відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 Головне управління в області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, відповідно до яких існує пряма норма законодавства, яка вказує на недопустимість подвійного надання громадянам земель одного й того ж виду використання. Головне управління здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Таким чином, Головне управління, окрім того, що розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, ще є органом контролю, а отже зобов`язаний вживати всіх заходів щодо недопущення порушень вимог законодавства, у тому числі в своїй діяльності. Крім того, до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які мають безпосередній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином Головне управління мало можливість запобігти порушенню вимог ч.4 ст.116 ЗК України, а отже запобігти незаконному вибуттю земель з державної власності. 17.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача прокурор Лук`янчук Д.О. в судове засідання не з`явився, надав попередньо заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив задоволити заявлені позовні вимоги. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі. Будь-яких заяв та клопотань суду не надав. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі. Будь-яких заяв та клопотань суду не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав попередньо заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фермерського господарства «Жмеринський зерно промисловий комплекс» Охрименко\~ Б.О. в судове засідання не з`явився, надав попередньо заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідності до ч.3 ст.211, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснено у відсутність відповідачів, третьої сторони та її представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії клопотання від 10.05.2019 адресованого начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Козаку Ю.В., [PERSON] просить надати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Також повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався (а.с.23). Згідно копії наказу від 20.06.2019 №2-10132/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03) (а.с.26). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.09.2019 № НВ-0516937632019 відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, кадастровий номер 0521084200:05:004:0424, площею 2,00 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, внесені Відділом у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за заявою [PERSON] від 04.09.2019 (а.с.28). Відповідно до копії клопотання від 09.09.2019 адресованого начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Козаку Ю.В., [PERSON] просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Також повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався (а.с.27). Згідно копії наказу від 23.09.2019 №2-16905/15-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено розроблену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 2,00 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424 із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03) (а.с.30). Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.10.2019 Державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Бортнік Т.І., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.09.2019 №2-16905/15-19-СГ, зареєстрував за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0521084200:05:004:0424, площею 2,00 га, на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; 15.11.2019 право власності [PERSON] припинено, у зв`язку з укладенням 15.11.2019 договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Хмель Н.О. Бершадського нотаріального округу Вінницької області, на підставі якого власником відповідної земельної ділянки став [PERSON] ; 11.12.2019 державним реєстратором Бершадської міської ради Вінницької області Красиленко В.Б. зареєстровано договір оренди землі від 28.11.2019, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Жмеринський зерно-промисловий комплекс» (а.с.19-20). Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.01.2020 Державним реєстратором КП «Реєстр-Плюс» Черкаської області Сокоренко В.М., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 22.11.2016 №23-12438/14-16-СГ, зареєстрував за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7120988500:02:001:0649, площею 2,00 га, на території Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; в подальшому 17.01.2017 цим же Державним реєстратором було зареєстровано договір оренди землі від 13.01.2017, згідно якого [PERSON] передав вказану вище земельну ділянку ІНОЗЕМНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «АГРО-ВІЛЬД УКРАЇНА» в оренду до 20.01.2029 (а.с. 21-22). Відповідно до копії договору купівлі - продажу земельної ділянки від 15.11.2019 посвідченого приватним нотаріусом Бершадьського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О., між [PERSON] , який діяв за довіреністю в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424, площею 2,00 га, на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.31-32). З копії довіреності від 07.05.2019, посвідченої приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Лук`янець Л.В., [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником з питань продажу належних йому земельних ділянок, тощо (а.с.33). Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11.01.2020 внесено відомості до ЄРДР №42020021130000003 про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 364 КК України (а.с.18). Відповідно до ст.4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб або держави чи суспільних інтересах. Позов прокурора до суду спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, тобто оспорюються порушені права держави. Згідно правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року в справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п.54). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, згідно ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10 ЦК України кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України, ч.1 ст.1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно із ч.1 ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно положень ст.ст.4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування; держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності. Згідно ч.1 ст.83, ч.1 ст.84, ст.122 ЗК України земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. Відповідно до частин 3, 4 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Статтею 121 ЗК України визначені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Так, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: зокрема, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,00 га. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 ЦК України). Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка володіє цим майном, (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (ч.1 ст.388 ЦК України). Отже, спірні правовідносини, пов`язані з вибуттям земельної ділянки із державної чи комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес. В даному конкретному випадку, суспільний інтерес полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави із забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей усіх громадян використати власне право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні у власність [PERSON] спірної земельної ділянки вдруге по тому самому виду її цільового призначення, який свідомо порушуючи закон шляхом обману органу державної влади, набув право власності на неї та у подальшому відчужив її на користь [PERSON] . У той же час, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч.2 ст.19 Конституції України). На Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області покладено серед іншого функцію державного нагляду (контролю), моніторингу та охорони земель відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Суд визнає безпідставними заперечення представника Держгеокадастру про те, що даний орган державної влади не наділений функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. Реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру має здійснюватися з неухильним дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Отже, у даному випадку, ще на стадії погодження розробленого проекту землеустрою, яке здійснювалось Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, останнє повинно було перевірити розроблений проект на відповідність вимогам законів, у тому числі положенням ч.4 ст.116, п."б" ч.1 ст.121 ЗК України, та лише в разі встановлення такої відповідності його погоджувати. Також суд визначає неаргументованим посилання представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області стосовно того, що оспорюваний наказ, як ненормативний правовий акт одноразового застосування не підлягає скасуванню за наслідком вичерпання своєї дії фактом його виконання, оскільки ці твердження вочевидь суперечать правовому висновку у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 в справі №6-2510цс15, відповідно до якого рішення органу місцевого самоврядування саме у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право; у такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права та повинна пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного\~\~ суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним\~\~ правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до положень ст.ст.387, 388 ЦК України власник має право витребувати майно з незаконного володіння набувача, якщо майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому прокурором доцільно обрано спосіб захисту порушених прав, шляхом пред`явлення віндикаціного позову в цій частині вимог. Згідно з практикою ЄСПЛ (до прикладу, рішення у справі "Літгоу та інші проти Сполученого Королівства" від 08.07.1986 року) одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі ст. 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-1376ц16. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 22.11.2016 №23-12438/14-16-СГ безоплатно вже отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером 7120988500:02:001:0649, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області, шляхом чого вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації для даного виду використання. Натомість, всупереч вимог ст.116,118,121 ЗК України [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням 10.05.2019, а згодом з клопотанням від 09.09.2019 не вказав, що використав особисте право на безоплатну приватизацію земельної ділянки саме для ведення особистого селянського господарства, в межах встановленого законом розміру. Спірна земельна ділянка з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424, площею 2,0000 га, на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності, внаслідок незаконного використання відповідачем [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника даної земельної ділянки - держави Україна. Сукупність наведених обставин визначає незаконність оспорюваного наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області № 2-16905/15-19-СГ від 23.09.2019 про надання відповідачу [PERSON] додатково до попередньо отриманої іншої земельної ділянки площею 2,00 га також для ведення особистого селянського господарства, з очевидним перевищенням передбаченої законом норми безоплатної передачі у власність земельної ділянки за єдиним видом цільового призначення, відтак даний наказ підлягає скасуванню судом, незалежно від вичерпання його дії за фактом виконання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з частинами 5 та 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши всі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить до висновку, що [PERSON] , зловживаючи своїм правом, набув спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, що полягали у не повідомленні Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про те, що він раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб, на противагу чому ввів в оману вищевказаний державний орган, зазначивши про неотримання раніше земельної ділянки для особистого селянського господарства. Відповідно спірна земельна ділянка кадастровим номером 0521084200:05:004:0424 незаконно вибула з державної власності з подальшим її відчуженням відповідачем [PERSON] відповідачеві [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 15.11.2019 року. Укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] 15.11.2019 правочин щодо відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 0521084200:05:004:0424 є нікчемним в силу вимог ст.228 ЦК України, оскільки він порушує публічний порядок, будучи спрямованим на незаконне заволодіння майном держави за відсутності відповідного права заздалегідь у продавця [PERSON] . Нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення (ст.236 ЦК) та закон не вимагає визнання його недійсності судом. Таким чином, відповідачі, не могли законно набути права приватної власності на вказану спірну земельну ділянку. Натомість вони набули такого права власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності відповідачів на землю стало можливим у результаті прийняття органом виконавчої влади незаконного наказу та наступного укладення договору купівлі-продажу. З урахуванням наведеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-16905/15-19-СГ від 23.09.2019, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,00 га, (кадастровий номер 0521084200:05:004:0424), що знаходиться на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та підставність решти заявлених позовних вимог в частині витребування у добросовісного набувача [PERSON] спірної земельної ділянки на користь її належного власника - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, оскільки вказаний договір купівлі-продажу від 15.11.2019 окрім ознак його нікчемності має відплатний характер. Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову прокуратурою Вінницької області було сплачено 4204 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 16.04.2020 № 512, тому з відповідачів на користь прокуратури Вінницької області слід стягнути по 1401,40 грн. судового збору з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved