Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

18.07.2017 позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом про визнання права на земельну частку пай, покликаючись на те, що працювали в колгоспі «Україна» в с.Терновиця та проживали на території Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області. Працюючи в колгоспі набули права на земельну частку (пай), однак при розпаюванні земель через помилку керівництва колгоспу та Терновицької сільської ради не були включені в списки осіб на отримання середньої частки (паю). Вони неодноразово звертались до Терновицької сільської ради про виділення їм земельних часток (паїв), проте їм було безпідставно відмовлено. У зв'язку з наведеним просять зобов'язати Терновицьку сільську раду Яворівського району Львівської області виділити середню земельну частку (пай) розміром 1,30 га з земель запасу або резерву кожному. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його представник [PERSON], представник [PERSON] - [PERSON] підтримали позовні вимоги, просять про їх задоволення з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області та представник відповідача - Яворівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання повторно не з'явилися, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, жодних клопотань не надсилали. Заслухавши пояснення позивачів та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 1934 року народження, згідно записів у трудовій книжці [NUMBER] працювала в колгоспі «Україна» членом ланки з 1950 року по 1977 рік. Позивач [PERSON], 1940 року народження, згідно записів трудової книжки працювала у колгоспі «Україна» дояркою з 1972 року по 1982 рік. Позивач [PERSON], 1950 року народження, вступила в члени колгоспу у 1969 році, згідно записів у трудовій книжці [NUMBER] працювала в колгоспі «Україна» до 1999 року. Позивач [PERSON], 1934 року народження, згідно записів у трудовій книжці [NUMBER] від 22.12.1967 вступила в члени колгоспу у 1950 році, працювала в колгоспі «Україна» членом ланки, різноробочою з 1950 року по 1997 рік. Позивач [PERSON], 1939 року народження, згідно записів у трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 20.12.1967 вступила в члени колгоспу у 1955 році, працювала в колгоспі «Україна» членом ланки, телятницею з 1955 року по 1994 рік. Позивач [PERSON], 1971 року народження, згідно записів у трудовій книжці [NUMBER] від 15.07.1986 працював в колгоспі «Україна» трактористом з 1986 року по 1994 рік, з 1994 року трактористом у СВСГ «Терен», який в подальшому реорганізовано у ТОВ «Терен», до 10.04.2002. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підтвердження позовних вимог надали пайові книжки колгоспу «Україна». Як вбачається із повідомлень Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області від 16.11.2016 за №№ 376, 379, 380-382, 384 на заяви позивачів, Терновицька сільська рада повідомляла, що виділити земельну частку (пай) не може, оскільки вказані громадяни не включені в Списки громадян Терновицької сільської ради Яворівського району, яким передаються земельні частки (паї) у приватну власність, затвердженого розпорядженням голови Яворівської райдержадміністрації від 21.07.2004 №404 «Про передачу громадянам земельних часток (паїв) у власність для ведення товарного селянського виробництва на території Терновицької сільської ради», а також не надано документів, що засвідчують право на земельну частку (пай). З відповіді Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області №7 від 28.12.2016 вбачається, що на території села Терновиця наявні землі запасу. Згідно з Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995р. "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. У такому випадку рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ст.2 вказаного закону буде документом, що посвідчує право на земельну частку (пай)". Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифіката право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720\\95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі тощо. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] працювали у колгоспі «Україна» на території Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області, були членами колгоспу, однак при паюванні земель сільськогосподарського підприємства не були включені у список осіб на отримання земельного паю. Оскільки позивачі були членами сільськогосподарського товариства, тому мають право на отримання середньої земельної частки (паю), а відтак за ними слід визнати право на земельну частку (пай). Відповідно до п.4 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995р. "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, створеними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Таким чином суд вважає, що за позивачами слід визнати право на земельну частку (пай) в середньому розмірі визначеному по Терновицькій сільській раді Яворівського району Львівської області. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]

Outcome: partial