Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї на користь дитини аліменти. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , 2020 року народження. Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Мати відмовилася забрати новонароджену дитину з пологового будинку [ADDRESS] , про що складено акт. Причиною відмови від дитини стало те, що вона матеріально не забезпечена. На даний час дитина [PERSON] перебуває у Київському міському будинку дитини "Берізка". Протягом шести місяців [PERSON] не відвідує дитину, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що свідчить про ухилення від виховання дитини. Дитина потребує влаштування до сімейної форми виховання. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в заяві до суду розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, уточнивши суму стягнення аліментів, а саме: стягнути з відповідачки на користь дитини 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без фіксації судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Батько дитини записаний відповідно до витягу про державну реєстрацію народження від 28.02.2020 № 00025795499. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 15.01.2020 встановлено, що батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати дитину з причин матеріального незабезпечення матері [PERSON] , що підтверджується її письмовою заявою. При обстеженні матеріально-побутових умов [PERSON] встановлено, що вона зареєстрована у будинку за адресою [ADDRESS] , де зареєстровано ще п`ять осіб. Дочка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживає у будинку батька [PERSON] .. [PERSON] з листопада 2017 року за вказаною адресою не проживає, періодично навідується на декілька днів. Де фактично проживає і чи працює сільській раді не відомо. Житловий будинок, де зареєстрована відповідачка не переоформлений по спадкоємству. Сім`я має земельну ділянку. На день обстеження встановлено, що матеріально-побутові умови задовільні. Продуктами харчування сімя забезпечена, будинок газифікований, потребує ремонту, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 06.07.2020. Відповідно до довідки Київського міського будинку дитини "Берізка" від 16.01.2020 № 061/150-34 малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , поступив тимчасово на виховання у будинок дитини згідно Акту про покинуту дитину в Київському міському пологовому будинку № 5 від 15.01.2020. У відповідності до висновку органу опіки і піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 10.07.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] про відмову забрати дитину з пологового будинку причиною відмови вказано, що вона матеріально не забезпечена. Згідно інформації Солом`янського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді спеціалістам центру повідомила, що ще під час вагітності вирішила залишити новонароджену дитину в пологовому будинку та від консультацій психолога відмовилась. Здійснити роботу із соціальної підтримки матері не виявилось можливим, оскільки її фактичне місце проживання невідоме. [PERSON] має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , яка виховується у сімї батька [PERSON] в с. Наталівка Новоград-Волинського району. Вихованням та утриманням дочки [PERSON] не займається. На даний час малолітня дитина [PERSON] перебуває у Київському міському будинку дитини "Берізка". Протягом шести місяців [PERSON] не цікавиться життям та здоров`ям дитини. [PERSON] потребує влаштування до сімейної форми виховання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З матеріалів справи слідує, що відповідачка відмовилась від новонародженої дитини та залишила її у пологовому будинку, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідачки обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню. Також згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 17.07.2020. Також рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави 1681,60 грн. судового збору (по 840,80 грн. за кожну позовну вимогу). На підставі викладеного та

Outcome: approved