Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

15 липня 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , згідно з технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна від 22 березня 2019 року, інвентиризаційна справа №156. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 15 лютого 1970 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Підгороднянською сільською радою Любомльського району Волинської області. В період шлюбу, а саме, з 1975 року по 1980 рік подружжя побудувало житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . У зв`язку зі змінами в містобудівній документації нумерація будинку змінена з №5 на №9, що підтверджується проектом забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком №245 від 19.05.1975 року та довідкою Шацької селищної ради Шацького району Волинської області №852 від 04.07.2019 року.Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є їх спільною сумісною власністю подружжя. Набуття права власності на той час регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що був визнаний таким, який втратив чинність згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року №8502-ІІ, і прийнятою, відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування будинку з додержанням вимог зазначеного законодавства. Вказані правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2013 року, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області. За життя [PERSON] заповіт не склала. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на частку 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Чоловік спадкодавця [PERSON] та син [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, так як фактично вступили в управління, володіння спадковим майном. У зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності на вказане нерухоме майно, [PERSON] та [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні їх прав на вказане нерухоме майно. Тому позивач [PERSON] , [INFO] , просить суд визнати за ним право власності на частку 3/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , просить суд визнати за ними право власності на частку 1/4 вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Учасники справи в підготовче засідання не прибули. Позивачем [PERSON] подано заяву, в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позові, просить позов задовольнити. Представником позивача [PERSON] адвокатом Москалюк О.О. суду подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позивач та його представник, кожен зокрема, позов підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач Шацька селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в підготовче засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області заперечень щодо позову не має. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є чоловіком спадкодавця, спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Підгороднянською сільською радою Любомльського району Волинської області. В період шлюбу, а саме, з 1975 року по 1980 рік подружжя побудувало житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . У зв`язку зі змінами в містобудівній документації нумерація будинку змінена з №5 на №9, що підтверджується проектом забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком №245 від 19.05.1975 року та довідкою Шацької селищної ради Шацького району Волинської області №852 від 04.07.2019 року.Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є їх спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно з ч. 1 ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Набуття права власності на той час регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що був визнаний таким, який втратив чинність згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року №8502-ІІ, і прийнятою, відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування будинку з додержанням вимог зазначеного законодавства. Вказані правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Таким чином, [PERSON] належить частка 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином спадкодавця, спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.01.1977 року, виданим Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2013 року, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області. За життя [PERSON] заповіт не склала, що підтверджується матеріалами спадкової справи №61/2008, заведеної 07.02.2008 року Шацькою державною нотаріальною конторою Волинської області. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на частку 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року), до правовідносин, які виникли до вступу в сили цього Кодексу, застосовуються норми законодавства, чинного раніше, а саме, Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, так як фактично вступили в управління, володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності на вказане нерухоме майно, позивачам відмовлено в нотаріальному оформленні їх прав на вказане нерухоме майно, що підтверджується письмовими відмовами приватного нотаріуса Шацького районного нотаріального округу Волинської області Щелкунової І.А. №463/02-31 від 18.06.2019 року та №464/02-31 від 18.06.2019 року. Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР (ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 539 ЦК УРСР (ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР (ред. 1963 року) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно зі ст. 560 ЦК УРСР (ред. 1963 року) спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України особа вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи №61/2008, заведеної 07.02.2008 року Шацькою державною нотаріальною конторою Волинської області, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідкою комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" №2751 від 06.09.2019 року, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. На підставі викладеного слід визнати право власності [PERSON] , [INFO] , на частку 3/4 (1/2+1/4=3/4) (три четвертих) будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , згідно з технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна від 22 березня 2019 року, інвентиризаційна справа №156, з яких 1/2 частка належить позивачу на праві спільної сумісної власності подружжя, а частка 1/4 належить йому як обов`язкова частка, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] ; також слід визнати право власності [PERSON] , [INFO] , на частку 1/4 (одна четверта) вказаного будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, яку він успадкував після смерті матері [PERSON] . На підставі статтей 524, 539, 548, 549, 560 ЦК УРСР (редакція 1963 року), ст. 328 ЦК України,

Outcome: approved