Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому зазначив, що 16.04.2014 року з [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчений полісом, за яким позивач застрахував цивільно- правову відповідальність всіх осіб, які на законних підставах керуватимуть автомобілем ВАЗ 21101, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 25 січня 2015 року з вини [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ 21101, сталася дорожньо транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб [PERSON], що керував автомобілем «Тойота», цивільно - правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ «СК»Арсенал Страхування». Остання сплатила потерпілому страхове відшкодування у розмірі 18130,70 грн., та звернулася до позивача з вимогою про відшкодування виплаченого страхового відшкодування. Вказана вимога була визнана позивачем на суму 11805.62 грн. і сплачена на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал страхування» 02.07.2015 року. Посилаючись на те, що відповідачі не повідомили позивача про страховий випадок у передбачений законом строк, а тому повинні відшкодувати шкоду в порядку регресу, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів 11805 грн. 62 коп. на відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідачі не зявились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи слідує, що 25 січня 2015 року [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ -21101, державний номер [NUMBER] по вул. Уринського у м.Новий Буг порушив вимоги п.п.10.1,10.9 «б» Правил дорожнього руху України, перед початком руху заднім ходом не переконався що рух буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.02.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу (а.с.12-14). Відповідно до страхового полісу №АС/4972290 цивільно- правова відповідальність наземного транспорту автомобіля ВАЗ 21101, яким керував [PERSON] застрахована у позивача [PERSON] (а.с.4). Цивільно правова відповідальність потерпілого [PERSON] застрахована ПрАТ «СК «Арсенал страхування» 24.03.2014 року (а.с.6-11). 26 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке 02 березня 2015 року було йому виплачене у розмірі 12305 грн. 62 коп. (а.с. 16-18). 17 квітня 2015 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» звернулось до позивача з вимогою про виплату сплаченого потерпілому страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 18130 грн. 73 коп., яка була частково визнана позивачем на суму 11805 грн. 62 коп. (12305,62 -500 грн. безумовної франшизи) та виплачена 02 липня 2015 року відповідно до платіжного доурчення №0026499 (а.с.20-28). За ст.1191 УК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим\~Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Статтею 989 ЦК України\~також передбачено, що страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно із підпунктом "г" пункту 38.1.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, зазначена правова норма передбачає у випадку неповідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди наявність у останнього права на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. У позові позивач послався на те, що ні страхувальник, ні водій, з вини якого сталася дорожньо- транспортна пригода, не повідомили його (страховика) про настання страхового випадку, відповідачами доказів на спростування цих доводів позивача надано не було. Таким чином, оскільки позивач в передбаченому законом порядку виплатив страхове відшкодування, у свою чергу, [PERSON], як водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, та [PERSON], як страхувальник автомобіля, не повідомили страховика в трьохденний термін про настання страхового випадку, що є підставою для стягнення з відповідачів страхового відшкодування в порядку регресу, згідно абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved