Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що він, [PERSON] перебував з відповідачкою у фактичному шлюбі, без його реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану, з жовтня 2000 року по 2007 рік. Від фактичних шлюбних відносин в них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що при народженні вказаних дітей вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, запис про батька дітей в книзі реєстрації народжень проводився у відповідності до ст..135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері. За рішенням суду від 19 грудня 2011 року його визнано батьком дітей та органом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області видано нові свідоцтва про народження дітей, де змінено прізвище на [PERSON] та по -батькові. Наразі діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з ним та перебувають на його повному вихованні й утриманні. Відповідачка, яка є матір"ю дітей, не виконує свого обов"язку стосовно виховання дітей, їх матеріального утримання, не виконуючи рішення суду про стягнення з неї аліментів на утримання дітей, проживає окремо від сім"ї, де йому не відомо її фактичне місцезнаходження чи перебування, веде бродячий та аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться. Відповідач вже на протязі шести років вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дітей. Всі питання щодо виховання вирішує він, самостійно, повністю опікується над дітьми, виховує та утримує їх. На підставі наведеного просив позбавити [PERSON], [INFO], мешканку (останнє відоме місце проживання) [ADDRESS] батьківських прав відносно неповнолітніх : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] присутній не був. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Рахівської райдержадміністрації Кокіш Олена Павлівна надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника органу опіки та піклування. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволеню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, при яких у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Довідка видана виконкомом Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області за №6031 від 14.12.2016 року, свідчить про те, що позивач [PERSON] має на своєму утриманні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно висновку орагну опіки та піклування Рахівської РДА №01.3-18/390 від 15 травня 2017 року, під час розгляду даної цивільної справи працівниками служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] та з"ясовано, що мати дітей виїхала за межі області та створила іншу сім"ю. Діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні батька [PERSON]. [PERSON] взагалі не цікавиться та не піклується про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, як це встановлено відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства". З боку сусідів [PERSON] характеризується з негативної сторони, постійно змінює місце свого проживання, участі у вихованні та утримання своїх дітей не бере. Враховуючи наведене орган опіки та піклування Рахівської рекомендує позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 164 СК України в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз'ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Матеріалами справи достовірно встановлено, що відповідач, [PERSON], як мати неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, що необхідно для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не надає допомоги на матеріальне утримання дітей. Дане свідчить про те, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки останній душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Відповідач має реальну можливість допомагати дітям, утримувати та належним чином їх виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється. Врахувавши всі зазначені вище обставини суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Питання про відшкодування судових витрат, позивачем не ставилося.

Outcome: approved