Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення сином повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що з липня 1999 року він проживав у цивільному шлюбі з гр.[PERSON] Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року він з відповідачкою перестали проживати разом. Позивач зі своїм сином [PERSON] проживає у [INFO]. Відповідачка на даний час проживає в [INFO]. На даний час позивач працює трактористом у Млинівському райавтодорі. Отримувана ним мінімальна заробітна плата не дає можливості забезпечити сина всім необхідним. Позивач самостійно не в змозі в повній мірі забезпечити потреби сина, який на даний час потребує матеріальної допомоги для того, щоб придбати одяг, взуття, продукти харчування, шкільне приладдя та інше. На неодноразові усні звернення позивача до відповідачки про надання коштів на утримання сина, вона в добровільному порядку відмовляється у наданні фінансової чи будь-якої іншої допомоги. Тому просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивач під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовільнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка неодноразово, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в суді /а.с.26,31/, на розгляд справи не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи на адресу суду не направила. Відповідно ч.1 до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як неодноразово відповідачка не зявилася на судовий розгляд справи і про причини неявки суд не повідомила та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали в цивільному шлюбі. [PERSON] від спільного проживання в цивільному шлюбі з [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 Сімейного кодексу, батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідачка [PERSON], відповідно до повідомлення КП "Демидівське виробничо-заготівельно-торгове підприємство" № 27 від 06.04.2017 року офіційно працевлаштована в КП "Демидівське ВЗТП" на посаду кухара, згідно наказу № 48 від 09.06.2015 року /а.с.32/. Згідно довідки про доходи відповідачка регулярно отримує заробітну плату /а.с.33/. Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що зі слів позивача відповідачка по стану здоров»я працездатна, інших утриманців не має. Крім того вона офіційно працевлаштована, регулярно отримує заробітну плату, про що також підтверджують довідка про доходи та повідомлення КП "Демидівського ВЗТП" про офіційне працевлаштування відповідачки. Обставин, які б звільняли відповідачку від обов′язку по утриманню свого сина судом не встановлено. Позивач хоча і працює, однак сам не може забезпечити належне матеріальне становище неповнолітнього сина. Отже, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, а також врахувавши положення ст. ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, суд рахує за необхівдне позов задовільнити повністю і стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частки від її заробітку (доходу) щомісячно. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України та ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 та ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України,-

Outcome: approved