Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] 16 травня 2007 року було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 0,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22 906 гривень 10 копійок та судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні . [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з обґрунтуванням, що позивач звернувся до суду у жовтні 2013 року, тобто через 3 роки та 10 місяців з дня спливу строку виконання зобов'язань за кредитним договором.. Вислухавши заперечення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON], 16 травня 2007 року було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 0,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а [PERSON] зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. За ствердження позивача, відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 31 серпня 2013 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 22 906 гривень 10 копійок, з яких заборгованість за кредитом - 6 567 гривень 29 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 357 гривень 01 копійка, заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 414 гривень 84 копійки, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1066 гривень 96 копійок. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст.599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень ст.256 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Спеціальна позовна давність в один рік, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Ч.1 ст.261 УК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права про особу, яка його порушила. Умовами та правилами надання банківських послуг, згідно матеріалів справи передбачено, що для надання послуг, Банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений в заяві 16.05.2007 року і в пам'ятці клієнта, підписання якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «відмітки банку» - 16.05.2007 року. Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку або у безготівковому порядку. При порушення строків платежів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Картковий рахунок відкривається на невизначений строк. Строк дії кредитного ліміту співпадає з і строком дії картки. Строк дії картки виданої відповідачу складав 2 роки. Так, якщо протягом вказаного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки. По закінченню строку дії картки, відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше, не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій з карткового рахунку і при дотриманні інших умов, передбачених договором. Так позивачем, доказів про продовження строку дії кредитного договору, а також, що після закінчення строку дії платіжної картки, відповідач продовжував нею користуватися, або отримував у установі банку нову платіжну картку з встановленим на ній кредитним лімітом, наявності на ній грошових коштів - не надано. Згідно ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. П.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. П.31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що При застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Так строк дії картки, який відповідає строку повернення кредиту - грудень 2009 року і саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності, яка дорівнює 3 рокам. Тобто позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду 13.12.2013 року, тобто через 4 роки з дня спливу строку виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором. При таких обставинах позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з підстав, вказаних вище.

Outcome: dismissed