Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 25 033,00 грн. в якості компенсації завданих збитків та 25 000,00 грн. моральної шкоди. Мотивуючи вимоги тим, що 25 лютого 2017 року у прийомному пункті №4 ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла", що розташований за адресою: [ADDRESS] його дружиною - [PERSON] з відповідачем була укладена угода-замовлення №0928 на чищення двох курток. 03 березня 2017 року відповідачем було повідомлено позивача про пограбування прийомного пункту та викрадення належних йому речей, а саме: куртки Moncler, вартістю 6999,00 грн. та куртки Moncler модель Daniel, вартістю 525 фунтів стерлінгів, що еквівалентно 17 414,00 грн. А тому, позивач звернувся до ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла" із заявою про повернення вартості належних йому курток. Проте, 17.03.2017 року відповідач повідомив про можливий розмір компенсації вартості викрадених речей у сумі 1 320,00 грн., що значно менше від реальної вартості втраченого майна. Крім того, позивач зазначає, що у тексті угоди-замовлення №0928 відповідачем було внесено зміни у наявний у нього примірник угоди замовлення № 0928, де у графі «% зносу» дуло дописано - 50 %, що не відповідає дійсності, оскільки куртки були майже новими, а вказаний відповідачем показник нічим не підтверджується. Також відповідач дописав оцінку речей у сумі 700,00 грн., яка не відповідає їх реальній вартості. Позивач вказує, що невиконання відповідачем законних претензій позивача призвели до необхідності відстоювати порушені права в суді через неможливість користуватись належними йому речами, що спричинили душевні страждання. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач посилаючись на ст. 23, ч. 1 ст. 908, ст. 651 ЦК України, ч. 9 ст. 10, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просить про задоволення позову. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, просив позов задовольнити. Пояснив, що у зв»язку із викраденням з ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла" речей порушено кримінальне провадження. На даний час йому невідомо чи визнаний він або його дружина [PERSON] потерпілими. Цивільний позов у кримінальному провадженні вони не заявляли. Вважає, що саме відповідач має нести відповідальність за втрату його речей у визначеному ним розмірі, а тому просить про задоволення позову. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов. Додатково пояснили, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки він не мав жодних правовідносин з ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла", а в матеріалах справи відсутні докази, що викрадене майно належить саме йому, оскільки угода замовлення № 0928 на чистку вказаних позивачем курток укладалась між [PERSON] та ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла". А тому позивач не є споживачем послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та не має права вимоги до даного відповідача. Більше того, вини відповідача у понесених замовником послуг збитках не має, оскільки зникнення курток обумовлено їх викраденням невстановленими досудовим слідством особами, а шкода завдана злочином відшкодовується особою яка його завдала на підставі ст. ст. 1166 та 1177 ЦК України. Крім того, позивачем подані неналежні докази вартості втраченого майна, яке після купівлі зазнало зносу, а тому встановити дійсну вартість для відшкодування збитків неможливо. Враховуючи викладене, а також відмову позивача отримати за особистий рахунок відповідача компенсацію частини завданої шкоди, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 лютого 2017 року між ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла" та [PERSON] укладено угоду-замовлення №0928 на виконання чищення двох курток. Вартість замовлення становить 620,00 грн. (а.с. 15). Дана обставина також визнається сторонами, а тому у розумінні ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню, оскільки у суду не має сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Як було встановлено під час судового розгляду, 03 березня 2017 року від відповідача на телефон замовника послуг надійшло СМС-повідомлення про пограбування хімчистки, де знаходились здані для чищення речі (а.с. 16). Згідно витягу з кримінального провадження № 12017100040002899, 02.03.2017 року за заявою співробітника ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла" [PERSON] порушено кримінальне провадження по факту вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. (а.с.21). Досудове слідство на даний час триває. 07 березня 2017 року [PERSON] звернувся до директора ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла" [PERSON] із заявою про компенсацію вартості вкрадених речей, а саме:куртки Moncler, вартістю 6999,00 грн., куртки Moncler модель Daniel, вартістю 17 414,00 грн. та послуг чистки вартістю 620,00 грн., а всього 25 033,00 грн. (а.с. 19). На підтвердження вартості втрачених курток позивачем надані копія товарного чеку №13 від 01.02.2015 року та скрін-копія реклами куртки Moncler з інтернет-сайту (а.с. 17, 18). Відповідно до листа ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла" №13 від 17 березня 2017 року повідомила позивача про те, що хімчистку та сусідню організацію пограбовано. Запропоновано позивачу отримати компенсацію в добровільному порядку у розмірі 1320 грн. (700 + 620). Решту збитків можливо відшкодувати після встановлення та затримання особи, яка вчинила злочин (а.с. 20). Із матеріалів справи убачається, що позивач також звертався до Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві із заявою про порушення кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України та визнання його потерпілим. Наслідки розгляду поданої позивачем заяви йому невідомі. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом позову є відшкодування відповідачем вартості послух з чищення речей належних позивачу та їх вартість. Підставами звернення до суду з даним позовом є викрадення належних позивачу речей з прийомного пункту № 4 ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла", що були передані відповідачу на підставі угоди - замовлення № 0928 від 25.02.2017 року укладеної між дружиною позивача і відповідачем. Позивач посилається на порушення відповідачем його прав як споживача наданих йому послуг відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено термін споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Як було встановлено у судовому засіданні угоду - замовлення № 0928 від 25.02.2017 року на чищення двох курток було укладено 25 лютого 2017 року між ТОВ "Швейцарська хімчистка Сіндерелла" та [PERSON], яка являється дружиною позивача. (а.с. 15). А тому суд погоджується з доводами представників відповідача, що позивач не укладав із відповідачем договорів та не замовляв у них послуг, а тому не являється споживачем цих послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цих прав. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів в їх сукупності, виходячи із диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту свого цивільного права. А тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed