Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суд із позовами до редакції газети «Тернопіль вечірній», третя особа Тернопільська міська рада про зобов'язання середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 29.05.2014 року вимоги об'єднані у одне провадження. У остаточних, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 11.2012 року по 24.02.2014 року, виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 3853,50грн. та 50000грн. на відшкодування моральної шкоди Посилається на те, що відповідачем не було виплачено їй вчасно заробітну плату після звільнення. В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди вказала, що з вини відповідача та внаслідок порушення трудових прав, завдано їй моральні страждання, порушено звичайний спосіб життя, спричинено негативний вплив на стан здоров'я. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на скрутне матеріальне становище редакції газети "Тернопіль Вечірній" у зв'язку із заборгованістю за виконавчими провадженнями. Зазначив, що фінансовими результатами редакції за підсумками 2013 року є збиток - 65,8тис.грн. Представник третьої особи Тернопільської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2012 року по справі за позовом [PERSON] до редакції газети «Тернопіль вечірній», треті особи Тернопільська міська рада, КП "Адміністративно-технічна інспекція" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20.12.2012 року вирішено: Позов [PERSON] до редакції газети «Тернопіль вечірній», треті особи Тернопільська міська рада, КП "Адміністративно-технічна інспекція" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати задовольнити частково. Стягнути з редакції газети «Тернопіль вечірній» на користь [PERSON] 36585 грн. 51 коп. заборгованості, в тому числі: 20853,15 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 11131,50 грн. компенсації за невикористану відпустку, 4600,86 грн. вихідної допомоги. Стягнути з редакції газети «Тернопіль вечірній» на користь [PERSON] 10000грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Стягнути з редакції газети «Тернопіль вечірній» в користь держави 465 грн. 86 коп. судового збору. Рішенням встановлено, що 02.04.2007 року [PERSON] була прийнята на посаду головного бухгалтера редакції газети «Тернопіль вечірній», а 09.03.2010 року звільнена з цієї посади, що стверджується відповідними записами №40 та №41 в трудовій книжці [PERSON] Відповідно до довідки, виданої редакцією газети «Тернопіль вечірній» [PERSON], 09.03.2010 року звільнена з посади головного бухгалтера, її середньомісячна зарплата становила 3853,50 грн., а заборгованість із заробітної плати станом на день звільнення складає 36585,51 грн., з яких 20853,15 грн. заборгованість по заробітній платі за період з липня 2009 року, 11131,50 грн. компенсація за невикористану відпустку, 4600,86 грн. по вихідній допомозі. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд виходив із істотності частки суми середнього заробітку за час затримки, що заявлена позивачем, порівняно із середнім заробітком (заявлена сума перевищує заборгованість по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги більш ніж у три рази), а також матеріальний стан відповідача, який є важким, оскільки редакція газети відновила свою діяльність лише у лютому 2011 року, а з 01.10.2009 року, коли було визначено комісію з припинення юридичної особи редакції, видавцем газети визначено КП "Адміністративно-технічна інспекція", що стверджується рішеннями Тернопільської міської ради №5/29/57 від 02.10.2009 року, №№6/6/9, 6/6/10 від 24.02.2011 року. Крім цього, рішенням встановлено середньомісячний заробіток [PERSON] - 3853,50 грн. Згідно листа Другого відділу ДВС ТМУЮ від 02.07.2014 року №19/62096, загальна сума заборгованості редакції газети "Тернопіль Вечірній" перед стяшувачами по зведеному виконавчому провадженні №38599769 становить 58350,34грн., перед [PERSON] - 27938,96грн., перед УПФУ в м. Тернополі - 30411,38грн. Як вбачається із листа Другого відділу ДВС ТМУЮ від 11.07.2014 року №19/23346, остаточно виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі лише 07.03.2014 року. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Середньомісячний заробіток [PERSON] становить 3853,50 грн., а отже сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, за період з 11.2012 року по 24.02.2014 року складає 60692,63грн. Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем трудових прав позивача щодо вчасного розрахунку у строки, встановлені ст.116 КЗпП України, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 20000грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Задовольняючи частково вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати суд виходить із наступного. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" N 13 від 24.12.1999 року, у разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Відтак, у даному випадку, судом враховано виходить істотність частки суми середнього заробітку за час затримки, що заявлена позивачем, порівняно із середнім заробітком (заявлена сума перевищує заборгованість по заробітній платі), а також матеріальний стан відповідача, який є важким, оскільки редакція газети відновила свою діяльність у лютому 2011 року, а з 01.10.2009 року, коли було визначено комісію з припинення юридичної особи редакції, видавцем газети визначено КП "Адміністративно-технічна інспекція", та на даний час є боржником за зведеним виконавчим провадженням №38599769, будучи збитковою за фінансовими результатами 2013 року. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд відзначає наступне. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством Відповідно до роз'яснень, даних у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно роз'яснень, даних у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З урахуванням встановлених судом порушень законних прав позивачки з вини відповідача, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя та погіршення стану здоров'я, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача компенсація за спричинену моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 1000 грн.

Outcome: partial