Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У червні 2014 року Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (далі по тексту - позивач, КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району") звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON].), [PERSON] (далі по тексту - [PERSON]) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі не сплачують належним чином за житлово-комунальні послуги за користування квартирою за адресою: [ADDRESS], в якій проживають та зареєстровані. Неправомірні дії призвели до порушення майнових прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" просить суд стягнути із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за період з 01.02.2012 по 01.12.2013 у розмірі 9758,08 грн. та судові витрати. В подальшому, позивач зменшив розмір позовних вимог, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01.02.2012 по 01.04.2013 у розмірі 5887,9 грн., а саме: суму основного боргу - 5771,65 грн., інфляційні втрати - 19,52 грн., 3% річних - 96,73 грн. та судові витрати - 243,60 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, у судовому засіданні уточнила адресу відповідачів, а саме: [ADDRESS]. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення позовних вимог, просив відмовити. Пояснив, що з відповідача [PERSON] не може бути стягнуто борг за період з 01.02.2012, оскільки, у квартиру вона була вселена лише 25.06.2012, а тому не може відповідати за зобов'язання, яке сталося не з її вини. Також, зазначає, що з моменту вселення у квартиру до цього часу [PERSON] не було укладено жодного договору, які б свідчили про наявність правовідносин між сторонами. Крім того, посилається на те, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, а відтак віднесена до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання, яке відбулося 08.04.2015, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011р. №24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва", перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року. Відповідно до Довідки форми №3, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], та є її власниками (а.с. 72). Згідно із розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідачів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку №250271 становить 5887,9 грн., що складається із: суми основного боргу - 5771,65 грн., інфляційні втрати - 19,52 грн., 3% річних - 96,73 грн. (а.с. 35). Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 66 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 4 ст. 319, 322 ЦК України - власність зобов'язує і власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 592 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов'язок своєчасно вносити квартирну плату саме на власників та наймачів у строки, встановлені договором або законом. Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі вищезазначеного, зважаючи, що квартира належить на праві власності обом відповідачам, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з обох відповідачів, проте, в пропорційному співвідношенні щодо належності часток квартири кожному з відповідачів, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача [PERSON] як на підставу для відмови в задоволенні позову на те, що [PERSON] була вселена в квартиру лише 25.06.2012, а тому з неї не може бути стягнуто борг у період з 01.02.2012, з огляду на те, що до вселення в квартиру [PERSON] зберігала за собою право користування житлом, а тому мала вносити оплату на його утримання. При цьому, суд враховує, що [PERSON] не зверталася до відповідних установ із заявою про тимчасове припинення нарахувань за житлово-комунальні послуги на час відсутності її за місцем реєстрації, з наданням документів, що підтверджують таку відсутність, що давало б підстави зупинити нарахування. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. Зважаючи на викладене, позиція представника відповідача [PERSON] про відсутність підстав для виконання зобов'язань за оплату житлово-комунальних послуг за відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, та не може слугувати підставою для звільнення відповідачів від обов'язку оплачувати надані послуги. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] на користь КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" підлягає до стягнення заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги у розмірі 4328 грн. 74 коп., інфляційні втрати - 14,64 грн., 3% річних - 72,55 грн.; з [PERSON] на користь КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" підлягає до стягнення заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги у розмірі 1442 грн. 91 коп., інфляційні втрати - 4,88 грн., 3% річних - 24,18 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 182,70 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, а з державного бюджету на користь позивача 60 грн. 90 коп. судового збору, оскільки, відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК, [PERSON] є інвалідом ІІ групи, у зв'язку з чим звільнена від сплати судового збору відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: partial