Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що згідно заяви № б/н від 14 грудня 2018 року [PERSON] отримав кредит. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом у анкеті заяві. Під час укладення договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої укладений договір є договором приєднання, оскільки його умови встановлені позивачем у стандартних формах, та укладення його можливе лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, інша сторона не може запропонувати свої умови договору. В разі непогашення відповідачем боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач сплачує Банку відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, які діють на дату нарахування та викладені на сайті банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6.1 Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором та випискою по рахунку. Оскільки, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому станом на 11 листопада 2020 року виникла заборгованість у розмірі 24318 грн 28 коп., яку АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути на свою користь з [PERSON] та понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. Представник позивача Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 177). Представник Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" Гребенюк О.С., який діє відповідно до довіреності № 3084-К-Н-О від 11 серпня 2020 року (а.с. 7), в позовній заяві просить провести розгляд справи у відсутності представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с. 2-6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, судову повістку про виклик у суд не вручено з підстав зазначених в акті, який складено кур`єром Барського районного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року (а.с. 178). Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, зокрема, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав відповідач [PERSON] вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України" вказав, що згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За таких підстав розгляд справи за відсутності [PERSON] є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 2, ст. 121 ЦПК України. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання. Враховуючи заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до копій Статуту Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (а.с. 10-11, 109-110) та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14, 113) Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є юридичною особою. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. 05 жовтня 2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" видано банківську ліцензію № 22, зареєстрована Національним Банком України 19 березня 1992 року за номером 92 на право здійснення банківських операцій, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с. 12, 111). Встановлено, що між АТ КБ "ПриватБанк", на підставі особистої заяви відповідача [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 14 грудня 2018 року, згідно якого останній отримав кредит (а.с. 15-16, 114-115). Даний кредитний договір б/н від 14 грудня 2018 року складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 15-16, 114-115), витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 21, 116), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 29-75, 119-165). Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] отримав кредитну карту "Універсальна GOLD". Згідно з тарифами обслуговування кредитних карт "Універсальна GOLD": Пільговий період - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); Базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 3,5 % (42,00 % на рік), за тратами здійсненими з 01 серпня 2020 року - 3,4 % (40,80 % на рік). Обов`язковий щомісячний платіж - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості). Через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № б/н від 14 грудня 2018 року розмір заборгованості станом на 11 листопада 2020 року складає 24318 грн 28 коп., із якої: заборгованість за поточним тілом кредиту складає 0 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 14600 грн 26 коп., заборгованість за нарахованими відсотками складає 0 грн, заборгованість за простроченими відсотками складає 6679 грн 25 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України складає 3038 грн 77 коп., заборгованість за пенею складає 0 грн, заборгованість за комісією складає 0 грн. Це підтверджується проведеними позивачем розрахунками заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2018 року станом на 11 листопада 2020 року (а.с. 22-24). Згідно виписки по картковому рахунку відповідача [PERSON] здійснювалися операції (а.с. 25-28). Позивачем АТ КБ "ПриватБанк" змінено відповідачу [PERSON] суму кредитного ліміту: 14 грудня 2018 року - 1000 грн, 21 грудня 2018 року - 5000 грн, 23 грудня 2018 року - 7500 грн, 12 грудня 2018 року - 6000 грн, 24 грудня 2018 року - 15000 грн, 24 грудня 2018 року - 10000 грн, 12 березня 2019 року - 14150 грн, 13 березня 2019 року - 14150 грн, 14 березня 2019 року - 14150 грн, 19 грудня 2019 року - 0 грн. Це підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 18). Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк" між позивачем АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , відкрито 14 грудня 2018 року, термін дії - жовтень 2022 року; № [NUMBER] , відкрито 28 грудня 2018 року, термін дії - листопад 2022 (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути на користь АТ КБ "ПриватБанк" з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2018 року в розмірі 24318 грн 28 коп., із якої: заборгованість за поточним тілом кредиту складає 0 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 14600 грн 26 коп., заборгованість за нарахованими відсотками складає 0 грн, заборгованість за простроченими відсотками складає 6679 грн 25 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України складає 3038 грн 77 коп., заборгованість за пенею складає 0 грн, заборгованість за комісією складає 0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2102 грн (а.с. 1, 108). На підставі частин 1, 2 ст. 207, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 549, частин 1, 2 ст. 551, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, частин 1, 2 ст. 638, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, частин 1, 2 ст. 1054, частин 1, 2 ст. 1055, п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг",

Outcome: approved