Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ЗАТ Акціонерної страхової компанії «Інтертрансполіс» про відшкодування шкоди в обґрунтування позову зазначила, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди їй було спричинено шкоду водієм [PERSON] вина якого була встановлена відповідно до постанови Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04.10.2010 року. Вказує, що на час події ДТП відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідачем з обов'язковим лімітом у розмірі 25000,00 гривень. Зазначає, що відповідно до рішення Київського районного суду міста Харкова від 14.10.2013 року, яке залишено без змін та набрало чинності згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 11.12.2013 року, з [PERSON] на її користь стягнуто матеріальний збиток у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і встановленим страховим полісом обов'язковим лімітом відповідальності та частина втраченої товарної вартості автомобілю. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд стягнути з відповідача 24990,00 матеріальної шкоди, 150,00 гривень моральної шкоди та судові витрати, що склали 3249,90 гривень (витрати на правову допомогу та судовий збір). Сторона позивача в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність повністю підтримуючи позовні вимоги, просили розглянути справу в заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином за адресою вказаною у позові та зазначеною як юридична адреса відповідача відповідно до даних ЄДР. Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги заяву позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе та доцільне розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що 18 жовтня 2010 року о 09 годині 30хвилин на перехресті вулиць Кірова та Плеханівськоїв місті Харкові відбулось зіткнення автомобілю «Форд-Фьюджин», під керуванням позивача та автомобілю «Чері -Амулет», під керуванням водія [PERSON] Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04.11.2010року водія[PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та накладено адміністративне стягнення (а.с.3). Згідно звіту спеціаліста-товарознавця №247/2010-1 від 29.12.2010року матеріальний збиток, завданий власнику автомобілю «Форд-Фьюджин», в результаті його пошкодження при ДТП без урахування втрати товарної вартості становить 26888, 64 гривень, втрата товарної вартості вказаного автомобілю становить 1998, 49 гривень(а.с.44-50). Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору. Зі страхового полісу №ВС/5221842 від 25.07.2010р. вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на час ДТП застрахована відповідачем - ЗАТ АСК «Інтертрансполіс»; обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 25000,00 гривень, (а.с.67-68). Відповідно до статті ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004року, страховик має обов'язок відшкодування оціненої шкоди в межах ліміту відповідальності, вказаному у полісі №ВС/5221842. Статтею ст.32 ЗУ №1961-IV, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини встановленні рішенням Київського районного суду міста Харкова від 14.10.2013 року, стягненню з відповідача підлягає матеріальний збиток в межах ліміту відповідальності, а саме в сумі 24990, 00 гривень, який складається з частини суми матеріального збитку без урахування втрати товарної вартості (26888,64 гривні). Вимоги щодо стягнення судових витрат у вигляді судового збору підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 231,24 гривня. Заявлені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 1500,00 гривень оскільки як зазначено у рішенні суду від 14.10.2013 року та відповідно до копії договору про надання правової допомоги від 23.12.2012 року, а також копії квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 14,15,18) правова допомога позивачці надавалась у вигляді представницьких послуг по цивільним справам як до [PERSON], так і до ЗАТ Акціонерної страхової компанії «Інтертрансполіс». Відповідно до статті 26-1 ЗУ №1961-IV, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ"пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди,моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Позивачем не надано до суду доказів завдання шкоди її здоров'ю в результаті ДТП, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial