Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 06.07.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить позивачу на праві власності і який був під керуванням даної особи, та автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], який вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.12.2014 року притягнутий до кримінальної відповідальності. Відповідальність [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди є застрахованою відповідно до укладеного з ПРАТ «СК «Рітейл Страхування» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман Страхування») договору про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії по 16.02.2015 року. Позивач зазначає, що страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30500,52 грн., що є меншим від встановленого ліміту відповідальності за укладеним договором про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 50000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з страхової компанії 19\~499,48 грн. як різницю зазначених сум, а також 224,145 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Також позивач просить визначити розмір заподіяних збитків з огляду на вартість пошкодженого транспортного засобу саме на час розгляду справи 94\~520,00 грн., стягнути різницю в сумі 44 520,00 грн., додатково 500,00 грн. оплачених послуг експерта за надання висновку з відповідача [PERSON], моральну шкоду - 20000,00 грн. Крім того, позивач просить відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з вищевикладених підстав. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача при постановленні рішення просила звернути увагу на необхідність врахування вартості транспортного засобу саме на час дорожньо-транспортної пригоди, врахувати відомості про відповідача при вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування», не заперечувала щодо відшкодування різниці між вже сплаченою сумою на користь позивача та визначеною за висновком експертизи як вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 06.07.2014 року приблизно о 09 годині 35 хв. [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], по проїзній частині вул. Максютова м. Житомира. Рухаючись вказаним транспортним засобом зі сторони вул. Перемоги поблизу будинку № 125 вул. Максютова [PERSON] в порушення вимог п.2.3 б) Правил дорожнього руху, будучи неуважним, не простежив за зміною обстановки, в порушення вимог пункту 12.4 Правил перевищив максимально допустиму швидкість у населеному пункту 60 км.год., в порушення вимог пункту 12.3 Правил при виникненні небезпеки та перешкоди для руху, яку суб»єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинив [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження, автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Вироком Богунського районного суду м. Житомира [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Відповідно до Полісу № АС/97031171 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю визначено на рівні 100\~000,00 грн., майну потерпілого 50\~000,00 грн., франшиза нуль. Датою укладення договору є 14.02.2014 року, термін дії - до 16.02.2015 року. Відповідно до ст. 22 Закону України N 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 30 Закону України N 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вирішуючи питання про вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, яку необхідно врахувати для визначення різниці із залишковою вартістю, суд бере до уваги надану за висновком № 3966 судової автотоварознавчої експертизи суму в 69\~579,00 грн. Суд відхиляє як доказ вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди суму в 94\~520.00 грн., оскільки, як вбачається зі змісту самого висновку, вказана сума визначає вартість майна на час проведення експертизи. Визначення вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди відповідає положенням ст. 30 Закону України N 1961-IV, враховує матеріальні інтереси та відповідні економічні процеси, пов»язані, зокрема, і з визначенням вартості залишків транспортного засобу. Відомості про вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за умови визначення такої вартості на час розгляду справи сторонами не надано. Крім того, надані позивачем на підтвердження власних вимог письмові докази не вбачають виникнення спору із страховою компанією щодо невірного визначення вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Суд звертає увагу, що за змістом первісно поданої позовної заяви позивач вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди визначав на рівні 68 881,00 грн. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження обставин щодо фізичного знищення транспортного засобу, а також відомостей про вартість майна після дорожньо-транспортної пригоди відповідачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Талісман Страхування», надано обґрунтований розрахунок страхового відшкодування (а.с.57), звіт 30/03.07.14/у від 09.07.2014 року, відповідно до яких ринкова вартість післяаварійного транспортного засобу становить 35\~550,00 грн. Як пояснив представник відповідача саме вказану суму пропонувалось позивачу за придбання залишків транспортного засобу. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні сторони визнавали, що транспортний засіб - автомобіль [NUMBER], є фізично знищеним. Позивач пояснив, що здійснив продаж даного автомобіля. Приймаючи до уваги вищевказане нормативне врегулювання, відомості про вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди - 69579 грн. та 35 550 грн. відповідно, суд, з врахуванням вже стягнутих сум на користь позивача в розмірі 30\~000.52 грн., вважає необхідним стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування» на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди суму 3528,48 грн. (69579 грн. (30\~500,52 грн. + 35 550 грн.) = 3528,48 грн. Згідно ст. 26-1 Закону України N 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. За таких обставин є обґрунтованими вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування» на користь позивача 224,14 грн. моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховує таке. Неправомірними діями відповідача [PERSON] завдано шкоду майну позивача, що, як встановлено в судовому засіданні, є фізично знищеним. Крім того, позивачу завдано шкоду його здоров»ю у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказане, на думку суду, потягло зміни в організації життя позивача, змусило докладати зусилля для поновлення прав. Водночас, суд враховує, що позивач, хоча і в оспорюваному розмірі, отримав вчасне відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну та здоров»ю як потерпілого. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. Не підлягають до задоволення вимоги про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 44 520,00 грн. Як зазначалось вище, завдана шкода майну позивача відшкодована, в тому числі в повному обсязі за рішенням суду, відповідачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Талісман Страхування» в межах ліміту. За таких обставин вимоги до відповідача [PERSON] є безпідставними. Суд відмовляє у стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 500.00 грн. як оплату послуг за проведення авто товарознавчого дослідження. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Наданий позивачем висновок № 910 експертного авто товарознавчого дослідження відхилено судом як доказ при розгляду справи, оскільки не містить доказового значення в спірних правовідносинах, сторони не посилались на нього на підтвердження остаточних вимог та заперечень. За наведених умов, витрати на його виготовлення не можна відносити до визначених за положеннями ст. 22 ЦК України як відновлюючих порушене право. Також, суд відмовляє у стягненні витрат на правову допомогу в сумі 2000.00 грн. В судовому засіданні позивач пояснив, що вказані грошові кошти він сплатив адвокату під час представлення його інтересів в суді при розгляді кримінального провадження. Положення п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України відносять витрати на правову допомогу до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження оплати витрат на правову допомогу в рамках розгляду цивільної справи, суд відмовляє у задоволенні даних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial