Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд та виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду на тимчасово неконтрольовану владою територію України до м. Луганська та за межі України до Російської Федерації з метою відпочинку неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без дозволу та супроводу батька. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 10.07.2013 року. Від шлюбу сторони мають дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В інтересах дітей позивачка має намір виїхати з дітьми на тимчасово неконтрольовану владою територію України до м. Луганська та за межі України до Російської Федерації для відпочинку (оздоровлення) та відвідання близьких родичів. Зазначені обставини вказують на необхідність надання відповідачем згоди на виїзд дитини за межі України та надання дозволу на виготовлення проїзних документів для дітей. Відповідач не має можливості з території (м. Луганськ), яка на даний час є тимчасово окупованою територією, надати, а позивачка не може отримати довіреність від батька дитини на перетин кордону України, бо органи державної влади та нотаріуси на зазначеній території не працюють. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл малолітнім [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на тимчасові виїзди на тимчасово неконтрольовану територію України та за межі України до Російської Федерації з метою відпочинку з обов'язковим поверненням на територію України до повноліття дітей у супроводі матері - [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька дітей - [PERSON], а також надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за межі України неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у супроводі матері - [PERSON], [INFO], до повноліття дітей без згоди батька - [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі на не заперечував проти їх задоволення. Третя особа - представник органу опіки та піклування Білокуракинської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та вирішення даного питання залишили на розсуд суду, оскільки діти та їх батьки не проживали та не проживають на території Білокуракинського району Луганської області. Третя особа - служба у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать підписи на поштових повідомленнях про отримання судового виклику. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 10.07.2013 року (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 13, 14). Батько дитини - [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Територія м. Луганська є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій. Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно п.п. 5.1.1, 5.1.2 п.5.1 Розділу 5 „Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей" в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки відповідач не має змоги надати передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved