Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У вересні 2018 р. представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду з даною скаргою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 10.10.2016 р. Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 52593489 по виконанню виконавчого листа по цивільній справі ун. № 2605/5334/12, пр. № 2-2605/2621/12, виданого 14.11.2012 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором № 37.3/СЖ-005.07.1 від 26.06.2007 р. у розмірі 374317 дол. США, що в еквіваленті становить 10528354 грн. На даний час виконавче провадження веде державний виконавець Гаврилів А.В. Як вказано у скарзі, державний виконавець Гаврилів А.В. в ході виконавчого провадження № 52593489 не виконує необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5). Представник скаржника вважає, що бездіяльність державного виконавця Гаврилів (Гаврилова) А.В. в ході виконавчого провадження № 52593489 призвела до невиконання рішення Оболонського р/с м. Києва від 30.05.2012 р. в справі № 2605/5334/12, провадження №.2-2605/2621/12. Згідно відповіді Київського МБТІ від 02.03.2017 р. (лист № 062/14-2478, И-2017) боржнику [PERSON] на праві власності належить [ADDRESS]. 15.03.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме [ADDRESS]. Як вказує скаржник, ПАТ «РОДОВІД БАНК», стягувач у виконавчому провадженні № 52593489, не викликався для участі у проведенні виконавчої дії «опис нерухомого майна боржника». В АСВП також відсутня інформація про проведення опису кв. № 144, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Строкача Тимофія 3. Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) про виконавче провадження № 52593489 15.03.2017 р. державним виконавцем проведено виконавчу дію «звернення стягнення на майно боржника». До цього часу державним виконавцем не залучено суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки [ADDRESS]. У відомостях про виконавче провадження № 52593489 (інформація АСВП) відсутня інформація про здійснення державним виконавцем виклику боржника з приводу виконання рішення Оболонського р/с м. Києва по цивільній справі № 2-2605/2621/12, результатів такого виклику боржника, звернення до суду з поданням про застосування до боржника приводу. Також скаржник вказує на те, що у відповідності до інформації АСВП 02.03.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля «Мітцубіші-Паджеро» 2007 р.в., д/н [NUMBER]; «Байлінер» 175 ВК., тип кузова - причіп ПР - для перевезення човнів-В, 2008 р., д/н [NUMBER]; «Аргilia 250», тип кузова - мотоцикл без бокового причепу - А, 2007 р.в., д/н [NUMBER]. Станом на 14 вересня 2018 року зазначені транспортні засоби не розшукані. При цьому, (зі слів скаржника) у справі виконавчого провадження відсутні документи, що підтверджують подання запитів з метою встановлення фінансового та майнового стану боржника відповідно до положень Інструкції. Державним виконавцем не вчинялись перевірки майнового стану боржника за періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Також відсутня інформація про перевірки майнового стану боржника [PERSON] за місцем його проживання (перебування). В ході виконавчого провадження № 52593489 державний виконавець не звертався з поданням до суду про примусове проникнення до житла боржника [PERSON] Як вказано у скарзі, при цьому відсутня інформація про результати звернення із запитом до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, чи є боржник засновником/ співзасновником/ учасником суб'єктів господарської діяльності. Також відсутня інформація про результати звернення з відповідним запитом щодо з'ясування сімейного стану боржника, державним виконавцем не здійснено заходів щодо розшуку спільного майна подружжя. Державний виконавець не вдався до додаткових (альтернативних) заходів відшукування майна у боржника, зокрема, шляхом звернення до виконавчої дирекції ФССНВВПЗ - щодо страхових виплат на користь боржника, до Інспекції державного технічного нагляду - щодо наявності у боржника сільгосптехніки, до органів нотаріату - щодо отримання боржником спадку, до Відділу архітектури - щодо наявності павільйонів, кіосків, а також інших компетентних служб - щодо відомостей про наявність майна у інших осіб (дебіторська заборгованість), щодо перебування на обліку в центрі зайнятості, щодо наявності в боржника суден, повітряних суден. Таким чином, на думку представника скаржника, державний виконавець Гаврилів А.В. в ході виконавчого провадження № 52593489 не виконав необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України ПІД 29 вересня 2016 року №2832/5). Тому посилаючись на вищевикладене, представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві [PERSON] у виконавчому провадженні № 52593489; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у місті Києві [PERSON] Також просить суд залучити до участі у виконавчому провадженні № 52593489 суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна боржника [PERSON], а саме [ADDRESS]; зобов'язати вчинити виконавчі дії по опису, оцінці та реалізації майна боржника [PERSON], а саме [ADDRESS]; вчинити виконавчі дії по розшуку, опису, оцінці та реалізації майна боржника [PERSON], а саме транспортних засобів - «Мітцубіші-Паджеро» 2007 р.в., д/н [NUMBER]; «Байлінер» 175 ВК., тип кузова - причіп ПР - для перевезення човнів-В, 2008 р., д/н [NUMBER]; «Аргilia 250», тип кузова - мотоцикл без бокового причепу - А, 2007 р.в., д/н [NUMBER]. Також зобов'язати вчинити в повному обсязі виконавчі дії по розшуку іншого майна боржника [PERSON]; здійснити виклик боржника [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві щодо виконання виконавчого листа № 2-2605/2621/12, виданого 14.11.2012 р. Представник скаржника в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник суб'єкт оскарження в судове засідання також не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Боржник [PERSON] в судове засідання також не з'явився. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Суд дослідивши письмові докази по справі та копію виконавчого провадження з'ясував, що 10.10.2016 р. Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 52593489 по виконанню виконавчого листа по цивільній справі ун. № 2605/5334/12, пр. № 2-2605/2621/12, виданого 14.11.2012 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором № 37.3/СЖ-005.07.1 від 26.06.2007 р. у розмірі 374317 дол. США, що в еквіваленті становить 10528354 грн. Як вбачається з копії виконавчого провадження № 52593489, вони підписані заст. начальника Управління - начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві І.А. Подолянко, а останні документи оформлені головним державним виконавцем Бочковським Т.О., а не яке не [PERSON], на якого посилається представник скаржника у своїй скарзі. 05.10.2016 вступив в дію Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII. Як з'ясовано судом, в ході виконавчого провадження № 52593489 державними виконавцями УДВС ГТУЮ в м. Києві з березня 2017 р. по листопад 2018 р. частково було виконано необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5). У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. За положеннями абзацу 2 пункту 1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Відповідно до ч. 2 статі 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. Відповідно до пункту 21 частини другої етапі 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання Як з'ясував суд, згідно відповіді Київського МБТІ від 02.03.2017 р. (лист № 062/14-2478, И-2017) боржнику [PERSON] на праві власності належить [ADDRESS], і лише 15.03.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме [ADDRESS]. При цьому стягувач у виконавчому провадженні № 52593489, не викликався для участі у проведенні виконавчої дії «опис нерухомого майна боржника». В АСВП також відсутня інформація про проведення опису кв. [ADDRESS] на момент звернення до суду державним виконавцем не залучено суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки [ADDRESS], що належить боржнику. Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення па майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) я примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Абз. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для проведення оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, тільки 02.03.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля «Мітцубіші-Паджеро» 2007 р.в., д/н [NUMBER]; «Байлінер» 175 ВК., тип кузова - причіп ПР - для перевезення човнів-В, 2008 р., д/н [NUMBER]; «Аргilia 250», тип кузова - мотоцикл без бокового причепу - А, 2007 р.в., д/н [NUMBER], але станом на дату звернення до суду - 14.09.2018 р. зазначені транспортні засоби не розшукані. У відповідності до ст. 447 ЦПК України, ч. 1 ст. 12, ч. 3, 4 ст. 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду». Також у рішенні від 17.05.2005 р. у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) ЄСПЛ зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Як вбачається з рішення ЄСПЛ у справі "[PERSON] проти України", право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишаюся невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 р., п. 40. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" п. 66). Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відтак, суд приходить до висновку, що часткового задоволення скарги ПАТ «РОДОВІД БАНК» в частині виконання ним у повному об'ємі вимог ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Тому

Outcome: partial