Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

В лютому 2015 року ТОВ "ВАСТ-ТРАНС" звернулося до суду з таким позовом в якому вказувало, що 24 жовтня 2014 року о 08 годині 18 хвилин на 291 км. + 550 м. автодороги Стрий-Знам'янка [PERSON], керуючи належним [PERSON] автомобілем "Хонда Кростур", реєстр. номер [NUMBER], в порушення п. 12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожніх умов, втратив контроль над транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем "Мерседес Бенц", реєстр. номер [NUMBER] з напівпричепом "Шмітц С01", реєстр. номер [NUMBER], що належать ТОВ "ВАСТ-ТРАНС". Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ТОВ "ВАСТ-ТРАНС" було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкоджених транспортних засобів в загальному розмірі 98 191,68 грн. та витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди в розмірі 2 200 грн. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідачів була застрахована, а тому страховик в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи зобов'язався відшкодувати потерпілому 51 771,71 грн. Враховуючи вказані обставини позивач просив стягнути з відповідачів залишок шкоди, а саме 45 665,63 грн. в якості витрат на ремонт пошкоджених транспортних засобів та 2 200 грн. в якості витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача Москальчук В.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про солідарне стягнення з відповідачів завданої шкоди, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача Москальчука В.І., відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд в частині вимог до [PERSON] прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року о 08 годині 18 хвилин на 291 км. + 550 м. автодороги Стрий-Знам'янка [PERSON], керуючи належним [PERSON] автомобілем "Хонда Кростур", реєстр. номер [NUMBER], в порушення п. 12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожніх умов, втратив контроль над транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем "Мерседес Бенц", реєстр. номер [NUMBER] з напівпричепом "Шмітц С01", реєстр. номер [NUMBER], що належать ТОВ "ВАСТ-ТРАНС". Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ТОВ "ВАСТ-ТРАНС" було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкоджених транспортних засобів та витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди. За загальним правилом, передбаченим ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (до яких належить діяльність з використання транспортних засобів) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме винною особою в повному обсязі. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, слід враховувати, що якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. При цьому повинна враховуватися зношеність пошкодженого майна. Як вбачається з роз'яснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п. 4, 6 постанови № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Судом встановлено, що шкода заподіяна з вини [PERSON], який на момент дорожньо-транспортної пригоди був володільцем автомобіля "Хонда Кростур", реєстр. номер [NUMBER], оскільки мав право на керування та необхідні дозвільні документи, з дозволу власника керував вказаним транспортним засобом, а тому зобов'язаний одноосібно відшкодувати завдану шкоду. Згідно автотоварознавчих звітів від 13 листопада 2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана матеріальна шкода у вигляді витрат на ремонт пошкоджених транспортних засобів в загальному розмірі 98 191,68 грн., також останній поніс витрати на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди (оплату вартості) в розмірі 2 200 грн. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди була застрахована в ПрАТ "Європейський страховий союз", а тому страховик згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов страхового договору в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи зобов'язався відшкодувати потерпілому 51 771,71 грн. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, на момент розгляду справи страховик виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "ВАСТ-ТРАНС" підлягає стягненню залишок невідшкодованої шкоди. Розмір такого відшкодування в межах заявлених позивачем вимог становить 45 665,63 грн. витрат на ремонт пошкоджених транспортних засобів та 2 200 грн. витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ "ВАСТ-ТРАНС" також підлягають стягненню 478,66 грн. судового збору. Що стосується вимог до [PERSON], то за встановлених судом обставин вони є безпідставними, а тому в позові до цього відповідача слід відмовити. Тому,

Outcome: approved