Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 21.08.2004 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки змінились погляди на життя, втрачено почуття взаємоповаги та кохання один до одного, що є перешкодою для існування сім"ї. Неодноразово намагання спокійно вирішувати сімейні стосунки результатів не дали, сімейні відносини переросли в ще біль ворожі, тому розлучення це єдиний вихід для побудування нового життя, тому просить шлюб розірвати; одночасно просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, оскільки відповідач не надає коштів на утримання дітей та уникає розмов з даного питання. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 21.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 261. Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Внаслідок постійних непорозумінь та сварок сторон намірів зберегти сім"ю не мають. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. \~\~\~\~\~\~ Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача . Неповнолітні діти сторін знаходяться на утриманні позивача. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на їх утримання суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на дітей суд виходить із принципу рівних обов"язків батьків щодо дітей та вважає, що розмір аліментів має становити 1/3 частку доходів відповідача. \~\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. За подання заяви, яка має одночасно декілька вимог ( позивачем одночасно пред"явлено вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів), тому судовий збір підлягає сплаті за кожну вимогу за ставками, визначеними ст 4 Закону України "Про судовий збір". Позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривня 20 копійок. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Одночасно з відповідача підлягає стягненню судовий збір в частині вимог про стягнення аліментів, оскільки на підставі ст.5 ч.1.п.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial