Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] року помер їхній батько [PERSON], який на випадок смерті заповіту не залишив, а тому спадкування після його смерті відбувалося за законом. На момент смерті батькові позивачок належала 1/4 частка житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд і вказана частина будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0145 га. Позивачі вказували на те, що рішенням Білоцерківської міської ради від 18.02.2009 року №989 вказана земельна ділянка була безоплатно передана у власність їхньому батькові [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, після цього батько подав всі необхідні документи для виготовлення державного акту про право приватної власності на землю, але в ході оформлення державного акта він [INFO] року помер. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім»я батька було видано 24.12.2009 року. Позивачки посилалися на те, що після смерті батька вони прийняли вдвох спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.08.2010 року. Оскільки на момент смерті батько ще не отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, то по цій причині вони не можуть оформити спадщину в нотаріальному порядку в зв»язку з чим в нотаріальній конторі їм рекомендували звернутися до суду з позовом. Позивачки просили в судовому порядку визнати за ними - [PERSON] та [PERSON] право спільної власності по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку площею 0,0145 га, що розташована в [ADDRESS], яка рішенням Білоцерківської міської ради від 18.02.2009 року №989 була передана у власність батьку позивачів [PERSON], який помер [INFO] року і на ім»я якого був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯИ №566262 від 24.12.2009 року. В судовому засіданні представник позивачів надав суду заяву про уточнення позовних вимог позивачів в якій просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року право на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0145 га кадастровий номер 3210300000:04:007:0119, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року право на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0145 га кадастровий номер 3210300000:04:007:0119, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS]. Представник позивачів в суді уточнені позовні вимоги позивачів підтримав. Представник відповідача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив суду лист в якому просив справу розглядати без представника відповідача, у листі представник відповідача вказав на те, що відповідач при вирішенні спору посилається на розсуд суду. Представник Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду лист в якому просив справу розглядати у його відсутності. Заслухавши учасника процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Також встановлено, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] являються дочками померлого [PERSON] Наведене підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачок та копіями свідоцтв про одруження позивачок. В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] при житті заповіт не залишив. А тому позивачі по справі та [PERSON], як діти, та дружина померлого є спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно [PERSON]. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із копії спадкової справи № 207/2010 Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області щодо майна померлого [INFO] року із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області 16.03.2010 року звернулися [PERSON], та [PERSON] Також 16.03.2010 року до вказаної нотаріальної контори надійшла заява від дружини померлого [PERSON] - [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON] Із копії вищевказаної спадкової справи вбачається, що 17.08.2010 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на ім»я його дочок [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно, а саме: на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під [ADDRESS]. Відповідно до листа державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В. від 17.08.2010 року № 2285/02-14 [PERSON] та [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі на їхнє ім»я свідоцтв про право на спадщину на майно померлого [INFO] року [PERSON], а саме на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею - 0,0145 га, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий та зареєстрований на ім»я [PERSON] 24.12.2009 року, тобто після його смерті. Судом встановлено, що за життя [PERSON] рішенням 43-ї сесії п»ятого скликання Білоцерківської міської ради №989 від 18.02.2009 року було вирішено передати гр. [PERSON] земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 145 кв.м. у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В судовому засіданні було встановлено, що 24.12.2009 року на ім»я [PERSON] на підставі рішення Білоцерківської міської ради 43 сесії 5 скликання №989 від 18.02.2009 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №566262 на земельну ділянку площею 0,0145 га, яка розташована: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказаний Державний акт Управлінням земельних ресурсів у м.Білій Церкві зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010993600763, кадастровий номер земельної ділянки 3210300000:04:007:0119. В суді встановлено, що [PERSON] за життя не отримав, та не зареєстрував вищевказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №566262 згідно до вимог чинного законодавства України. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим докумен том. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. За ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні даного спору судом враховується те, що рішенням 43-ї сесії п»ятого скликання Білоцерківської міської ради №989 від 18.02.2009 року було передано гр. [PERSON] земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 145 кв.м. у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а тому суд вважає, що на момент відкриття спадщини спадкодавцеві [PERSON] належало право на спірну земельну ділянку і воно не припинилося внаслідок його смерті. Крім того, була виготовлена технічна документація на вказану земельну ділянку, встановлені її межі в натурі, присвоєно кадастровий номер, виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №566262, вказаний Державний акт Управлінням земельних ресурсів у м.Білій Церкві зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010993600763. Виходячи з умов ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємці мають певні права на вищевказану земельну ділянку. Оскільки нотаріусом було повідомлено позивачам про неможливість видачі на їхнє ім»я свідоцтв про право на спадщину на майно померлого [INFO] року [PERSON], а саме на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею - 0,0145 га, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий та зареєстрований на ім»я [PERSON] 24.12.2009 року, тобто після його смерті, а тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року право на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0145 га кадастровий номер 3210300000:04:007:0119, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року право на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0145 га кадастровий номер 3210300000:04:007:0119, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS], оскільки інший порядок для набуття позивачами права на вказані частини зазначеної земельної ділянки законодавством не визначений. На підставі викладеного та ст.ст. 182,328,1216,1217,1218,1225,1261,1268-1270,1268 ЦК України, ст.ст. 125,126 ЗК України,

Outcome: approved