Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом в якому просив визнати недійсним договір поруки №191791, укладений 26 березня 2008 року між [PERSON] та ПАТ "УкрСиббанк". В обгрунтування позовних вимог зазначав, що в грудні 2012 року ним було отримано рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.07.2012 р. зі змісту якого йому стало відомо, що між ним та ПАТ "УкрСиббанк" було укладено договір поруки в якості забезпечення кредитного договору від 26.03.2012 р. між [PERSON] та ПАТ "УкрСиббанк". Проте, зазначений договір поруки він не підписував, жодних своїх документів для його укладення не надавав, у зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги на підставі ст.ст. 203, 207, 215, 216, 236 ЦК України. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила суд їх задовольнити. Ухвалою суду від 28.11.2013 року відповідача ПАТ "УкрСиббанк" було замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (далі - ТОВ "Кей-Колект"). Представник відповідача ТОВ "Кей-Колект" у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Вислухавши думку сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали архівної цивільної справи №2-2727/11, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 26 березня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" (далі - Банк), правонаступником якого є ТОВ "Кей-Колект" та [PERSON] Федоривичем був укладений договір про надання споживчого кредиту №11322907000, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти (кредит) в національній валюті у розмірі 126 250 грн. 00 коп., а він зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах зазначений в цьому договорі. За користування кредитом протягом перших 30 днів встановлюється процентна ставка в розмірі 14,5% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним-не пізніше 25 березня 2015 року. 26 березня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку нежитловий обєкт (пташник), що знаходиться в [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 28 березня 2008 року. Також, 26 березня 2008 року були укладені договори поруки №191791 та №191812, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань відповідача [PERSON] Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 листопада 2009 року в солідарному порядку з СПД [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк»стягнуто заборваність за договором у розмірі 126 910 грн. 67 коп., а також судові витрати в сумі 463 грн. 00 коп. з кожного. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 03 липня 2012 року на користь ПАТ "УкрСиббанк" додатково було стягнуто в солідарному порядку із [PERSON], [PERSON], [PERSON] 24 559 грн. 62 коп. та судові витрати. Ухвалою суду від 02 жовтня 2013 року було забезпечено докази шляхом витребування у ПАТ "УкрСиббанк" оригіналу договору поруки №191791 від 26.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "УкрСиббанк", а також всі документи, що стали підставою для укладення вказаного договору поруки. На виконання зазначеної ухвали представником ТОВ "Кей-Колект" були надані 2 оригінала оскаржуваного договору поруки №191791, укладеного 26 березня 2008 року між [PERSON] та ПАТ "УкрСиббанк". Ухвалою суду від 23 січня 2014 року була призначена судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої були поставлені питання: Чи підписаний [PERSON] договір поруки №191791 від 26.03.2008 року, чи іншою особою? Чи підписаний договір поруки №191791 від 26.03.2008 року навмисно зміненим почерком? Проведення експертизи доручено експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №1087 від 16.07.2014 року, складеного судовим експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Сологуб Г.А., вбачається, що підписи від імені [PERSON] у першому та другому примірнику договору поруки №191791 від 26.03.2008 року, укладеного між ним та АКІБ "УкрСиббанк" виконані не позивачем а іншою особою. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити вимогам цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, між юридичними особами. Відповідно до ч.1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст. 627 ЦК України, вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З огляду на висновок судово-почеркознавчої експертизи №1087 від 16.07.2014 року вбачається, що позивач [PERSON] не підписував договір поруки №191791 від 26 березня 2008 року, а тому не брав на себе зобов'язань боржника [PERSON], що випливають з кредитного договору від 26 березня 2008 року. Договір поруки укладено невідомою особою, яка підписала договір поруки замість позивача, а тому спірний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки невідома особа не збиралась виконувати обов'язки за договором поруки. Таким чином, вільного волевиявлення учасника даного правочину - позивача [PERSON], не було. Згідно норм ЦК України за відсутності такої умови, договір визнається недійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] та ТОВ "Кей-Колект" на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі (судовий збір - 114,70+ витрати на експертизу - 900,48) по 507 грн. 59 коп. з кожного.

Outcome: approved