Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: СТ "Гвоздика", про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати [PERSON] звільнити земельну ділянку за № 182, розташовану в садівничому товаристві «Гвоздика», на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він є членом СТ «Гвоздика» з 1989 року та йому в користування була передана садівничим товариством земельна ділянка під ведення саду та городу. У 2010 році позивач обміняв зазначену земельну ділянку на ділянку, яка належала [PERSON], та яка значиться у СТ «Гвоздика» за № 182, в подальшому обробляв її та сплачував членські внески разом з колишньою дружиною [PERSON]. Після розірвання шлюбу 27.11.2013 року остання чинить йому перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою, а саме не допускає до земельної ділянки, ключі від садового будинку не надає, членську книжку садівничого товариства тримає у себе. Тому вказані обставини порушують його інтереси як землекористувача. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на доводах та підставах зазначених у позові та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю на тих підставах, що колишньому чоловіку [PERSON] шахтою «Тернівська», на якій останній працював, у 1989 році була надана у користування земельна ділянка у садівничому товаристві «Гвоздика» за номером 84. Зазначеною земельною ділянкою вони користувались разом, як подружжя. У 2009 році, за згодою колишнього чоловіка, вони продали зазначену земельну ділянку, без нотаріального оформлення документів про, що були складені відповідні заяви, і в тому ж році, за згодою чоловіка, вона купила у тому ж садівничому товаристві, у [PERSON], без нотаріального оформлення документів, земельну ділянку за № 182. Після розірвання шлюбу з позивачем, останній, також без нотаріального оформлення документів, у 2014 році подарував земельну ділянку за № 182 їх дочкам [PERSON] та [PERSON] про, що склав відповідну заяву на імя голови СТ «Гвоздика». Відповідно до цієї заяви спірна земельна ділянка у садівничому товаристві значиться на даний час за [PERSON] та [PERSON] про, що були зроблені відповідні записи у членській книжки садоводу та з цього часу користуються цією ділянкою їх дочки, вона, як колишня дружина та сплачують членські внески за її користування. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з ч. 1 ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі. У судовому засіданні встановлено та не заперечуються сторонами по справі наступне. Позивачу [PERSON] шахтою «Тернівська» (на даний час ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"), на якій останній працював, у 1989 році була надана у користування земельна ділянка у садівничому товаристві «Гвоздика» за № 84 про, що свідчить довідка надана головою СТ «Гвоздика». Сторони по справі на час надання земельної ділянки знаходились у зареєстрованому шлюбі та, як подружжя, спільно та сумісно вчиняли вчинки щодо зазначеної земельної ділянки, без укладання правочинів, як того передбачає Цивільний Кодекс України, а тому суд не дає оцінки з приводу цих вчинків, а їх констатує. Так, у 2009 році земельна ділянка за № 84, без нотаріального оформлення документів, [PERSON] була продана [PERSON], про що були складені відповідні заяви. У тому ж році [PERSON] купила у тому ж садівничому товаристві, у [PERSON], без нотаріального оформлення документів, спірну земельну ділянку за № 182. Після розірвання шлюбу між сторонами, [PERSON], також без нотаріального оформлення документів, у 2014 році подарував спірну земельну ділянку за № 182 їх дочкам [PERSON] та [PERSON], про що склав відповідну заяву на імя голови СТ «Гвоздика». Як вбачається з членської книжки садоводу, виданою СТ Гвоздика», головою СТ «Гвоздика» були зроблені відповідні записи у зазначеній книжці щодо належності спірної земельної ділянки за № 182 [PERSON] та [PERSON] Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, з 2014 року користуються спірною земельною ділянкою відповідач по справі та діти сторін [PERSON], [PERSON], та сплачують членські внески за її користування. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або доводів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. З огляду на те, що позивач мав належне йому право користування земельною ділянкою за № 84 у садівничому товаристві «Гвоздика», на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, а не спірною земельною ділянкою за № 182, у садівничому товаристві «Гвоздика», на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, суд вважає, що відсутні і порушені права та інтереси з приводу зазначеного майна. Тому, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Садівниче товариство "Гвоздика", про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою слід відмовити повністю. Судові витрати по справі не підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed