Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім"єю із померлим [PERSON], [INFO], який помер [INFO] з 1986 року до часу відкриття спадщини [INFO], посилаючись на те, що встановлення даного факту є необхідним для прийняття спадщини після смерті останнього. На обґрунтування заявлених вимог повідомила, що з 1986року і до часу смерті [PERSON], який помер [INFO], вона з дітьми проживали з покійним однією сім*єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели сумісне господарство і піклувалися одне про одного в належному йому будинку за адресою [ADDRESS], де зараз і мешкає. Разом зі своїми дітьми зареєстрована за вказаною адресою.Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно. Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову, тому що не надано документів на підтвердження її права на спадщину, та рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту проживання однією сім*єю. Спадкоємцями першої черги є діти покійного [PERSON] та [PERSON], які звернулися до нотаріальної контори з заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Вважає, що вона також має право разом з ними на спадщину, а тому вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім*єю та зміну черговості одержання права на спадкування. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали заявлені вимоги, прохала суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти встановлення факту проживання позивача з їх батьком однією сім*єю , але заперечував зміну черговості одержання права на спадкування позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти встановлення факту проживання позивача з їх батьком однією сім*єю , але заперечував зміну черговості одержання права на спадкування позивача. Третя особа Запсільська сільська рада Кременчуцького району в судове засідання не з*явилися, направили клопотання про розгляд справи без їх участі. Третя особа Кременчуцька Державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання не з*явилися, направили клопотання про розгляд справи без їх участі Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та жінка тривалий час, разом з ними проживали діти позивача. Спільно вели господарство, кожний отримував пенсію. [PERSON] останнім часом хворів. В цей час за ним доглядала [PERSON] Коли помер то його вона поховала. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України, і ст. 4 ЦПК України. У силу вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. А звідси, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей [INFO] зроблено відповідний актовий запис за №11. Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим [INFO] Запсільською Сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. На день смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] та був власником його будинку. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім*єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004року тощо. За життя [PERSON] заповітів та спадкових договорів не укладав. Факт проживання заявниці із померлим [PERSON] однією сім"єю з 1986 року підтвердили в судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає по-сусідству . Факт проживання однією сім'єю підтверджується довідкою Запсільської сільської ради№325 від 11.09.2014року. Довідка про склад сім*ї від 20.05.2015 року підтверджує, що [PERSON] разом з дітьми зареєстрована за адресою [ADDRESS] Довідка Запсільської сільської ради від 20.05.2015року підтверджує, що [PERSON] разом з дітьми зареєстровані в [ADDRESS] в будинку співмешканця [PERSON] з 1986року. Проаналізувавши докази представлені заявницею, суд вважає, що її вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки факт проживання [PERSON] із померлим [PERSON] однією сім"єю з 1986 року по день його смерті стверджується показаннями свідка та письмовими доказами дослідженими судом. Щодо вимог про зміну черговості одержання права на спадкування судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть від [INFO], [PERSON] помер [INFO] у віці 69років., після його смерті залишилося спадкове майно . Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений ст..1270 ЦК України строк звернулися: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця віднесені до першої черги спадкоємців за законом. Як слідує з позовної заяви, [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до Третьої Кременчуцької Державної нотаріальної контори, де їй було рекомендовано звернутись до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Виходячи з роз'яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. [PERSON] зазначила , що з [PERSON] стали спільно проживати, починаючи ще з 1986 року й по день її смерті, [INFO], тобто, майже 20 років. У той же час, відповідачі по суті не заперечують того факту, що позивач проживав у будинку покійного батька за його життя. Відповідно до діючого в Україні законодавства, що регулює спадкове право, особи, які проживали із спадкодавцем однією сім*єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, віднесені до четвертої черги спадкоємців за законом і можуть успадковувати майно при відсутності спадкоємців першої третьої черги або при неприйнятті ними спадщини. Згідно ч. 2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкодавцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року „ Про судову практику у справах про спадкування , роз*яснив, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. При цьому позивачка не позбавлена права вимагати від спадкоємців відшкодування витрат, понесених нею на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця відповідно до вимог ст. 1232 ЦК України. Як фактична дружина покійного, [PERSON] здійснила, поховання [PERSON] Зазначені обставини вказують на ті фактичні дані, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Зі свого боку, [PERSON] не надала суду доказів того, що позивач і покійна, хоча, і проживали в одному будинку, але не разом однією сім'єю без шлюбу. Таким чином, задоволення судом першої інстанції вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу є обґрунтованим і таким, що відповідає матеріалам справи. За змістом ч. 2 ст. 1259 ЦК України - фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Із цього слідує, що підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Та для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. У підтвердження вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування, [PERSON] посилався на те, що протягом тривалого часу опікувалася за [PERSON] , матеріально забезпечувала, надавав іншу допомогу, який через похилий вік, тяжку хворобу перебував в безпорадному стані. Та абзацом 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" - передбачено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] потребував стороннього догляду. Відсутні докази також того, що [PERSON] не міг вести звичайний спосіб життя у зв'язку з тим, що був лежачим внаслідок тяжкої хвороби чи що був інвалідом. Крім цього, слід зазначити, що [PERSON] був старшим позивача, а тому сама являється особою похилого віку. Стосовно того, що [PERSON] мав цукровий діабет то дана хвороба не являється такими, через яку останній не міг б був самостійно забезпечити умови свого життя, а тому, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, через свою безпорадність. Таким чином, [PERSON] не довіла свою вимогу про те, що на підставі рішення суду може одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями попередньої черги, які мають право на спадкування за законом. Оскільки, відсутня сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку, які дають право на зміну черговості одержання права на спадкування.

Outcome: partial