Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного підприємства "Регіонземпроект-М" про зобов'язання виконати договір мотивуючи позов тим, що 03 лютого 2012 року між нею та ПП "Регіонземпроект-М". був укладений договір № 1 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. За умовами договору виконавець (відповідач) зобов'язувався виконати проектно-розшукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а замовник (позивач) згідно Договору у 5-ти денний строк починаючи з дня підписання Договору зобов'язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 1700 грн. 03 лютого 2012 року позивачем була оплачена вартість робіт у сумі 1700 грн. Положенням Договору було визначено початок робіт 03 лютого 2012 року, а їх закінченням визначено 03 червня 2012 року. Станом на лютий 2014 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, на неодноразові звернення позивача не реагує. Позивач просить зобов'язати відповідача виконати взяті на себе договірні зобов'язання до 15 травня 2014 року, стягнути з відповідача на користь позивачки 300 грн. витрат на правову допомогу. Позивачка [PERSON],представник позивача [PERSON] у судове засідання не з"явилися, до суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності,позовні вимоги підтримують. Від представника відповідача ПП "Регіонземпроект-М" Молька С.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності,позовні вимоги визнає. Дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З копії договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 1 від 03.02.2012 року (а.с. 5-7) вбачається, що замовник [PERSON] та виконавець приватне підприємство "Регіонземпроект-М" уклали договір, за умовами договору виконавець (відповідач) зобов'язувався виконати проектно-розшукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а замовник (позивач) згідно Договору у 5-ти денний строк починаючи з дня підписання Договору зобов'язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 1700 грн., а виконавець зобов'язаний був приступити до виконання робіт з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 03 лютого 2012 року, а закінчити 03 червня 2012 року. Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера № 11 від 03.02.2012 року (а.с.8) позивачем була оплачена вартість робіт у сумі 1700 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст.11 ЦК України передбачає,що договір є підставою виникнення цивільних прав та обов"язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України передбачено,що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів " якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач у судовому засіданні визнав позов, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. В матеріалах справи наявна копія Договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2014 року, який укладений між адвокатом [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9-10). [PERSON] сплатила 300 грн. за правову допомогу адвоката згідно з договором від 12.02.2014 року, що підтверджується копією прибуткового касового ордеру №32 від 06.03.2014 року.(а.с.12) Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України представник позивача не надав доказів на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (відсутній розрахунок затрат робочого часу на складання позовної заяви),участь в судових засіданнях не брав ,тому підстав для відшкодування витрат на правову допомогу не має.

Outcome: partial