Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

У квітні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра - Україна» (далі [PERSON] «СК «Саламандра-Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] та у звязку із сплатою відповідачем [PERSON] франшизи на суму 500 грн, зменшило позовні вимоги за заявою від 29.07.2015 року (а.с.139-141) і просить стягнути з останньої матеріальну шкоду в розмірі 14789,45 грн. в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивачем подано додаткові пояснення від 17.08.2015 року (а.с.149-150) в яких зазначено, що 08.01.2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів PEUGEOT 208 під керуванням [PERSON] та TOYOTA [PERSON] 100 під керуванням [PERSON] (власник - TOB Валки-Ільменіт) пошкоджено автомобіль TOYOTA [PERSON] 100, який застраховано згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 11 листопада 2013 року в [PERSON] «СК «Саламандра-Україна». Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 27.01.2014 року винною у скоєнні даної ДТП визнано [PERSON] власника PEUGEOT 208. Згодом [PERSON] «СК «Саламандра-Україна», як страховиком, здійснено компенсацію збитків за пошкодження TOYOTA його власнику та одночасно предявлено позов про стягнення матеріального відшкодування в порядку регресу в розмірі 28157,30 грн. до [PERSON] «CK «[PERSON] страхування», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність власника PEUGEOT 208 - [PERSON] Оскільки [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» оплатило страхове відшкодування не в повному обсязі, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля TOYOTA [PERSON] 100, що є менше фактичних витрат, понесених [PERSON] «СК «Саламандра-Україна», позивач вважає, що має право на стягнення недостатньої суми грошових коштів з винної у ДТП [PERSON] Під час розгляду справи судом, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» (а.с.146). Позивач в судові засіданні представника не направляв, відповідно до клопотань (а.с.101,109,122,137,150) просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував. Заперечував щодо залучення третьої особи [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» до участі у розгляді справи з підстав повного виконання [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» своїх обовязків по Полісу обовязкового страхування №АС8851496, укладеного з [PERSON]. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на положення ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якими [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» вже сплатило [PERSON] «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування, повязане з пошкодженням автомобіля TOYOTA [PERSON] 100. Враховуючи, що [PERSON] «СК «Саламандра-Україна» використало своє право вимоги до страховика відповідача, просила відмовити позивачу в задоволенні позову. На підтвердження своїх доводів подала письмові заперечення проти позову (а.с.128-129). Третя особа [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» до суду представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялося судом належним чином. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.01.2014 р. близько 12 год 35 хв по вулиці Шевченка в м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів PEUGEOT 208 державний номерний знак AM 6588 ВМ під керуванням [PERSON] та TOYOTA [PERSON] 100 державний номерний знак 77705ВА під керуванням [PERSON] (власник - TOB Валки-Ільменіт) (а.с.23). Транспортний засіб TOYOTA [PERSON] 100 застраховано згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 9227 від 11 листопада 2013 року у [PERSON] «Саламандра-Україна» (а.с.5-8). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу PEUGEOT 208 застрахована згідно з Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС № 8851496 в [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» (а.с.18). 27.01.2014 р. постановою Корольовського районного суду м. Житомира встановлено доведеність вини [PERSON] у порушенні вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення і обидва автомобілі були механічно пошкоджені (а.с.26). Відповідно до висновку №795 експертного авто товарознавчого дослідження TOYOTA [PERSON] 100 визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля та вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу за яким [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 28 157,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням №98 від 17.01.2014 року (а.с.27-53). Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2014 року [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» зверталося до Господарського суду м.Києва з позовом до [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» про відшкодування шкоди в розмірі 28 157,30 грн в порядку регресу, (а.с.152-157). Оскільки цивільно-правова відповідальність власника PEUGEOT 208 була застрахована в [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» згідно Полісу обовязково страхування, остання здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» в межах страхової суми з урахуванням франшизи та коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 13 367,85 грн. (а.с.158-161). Внаслідок такої виплати за заявою [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» про зменшення позовних вимог до 13 367,85 грн. та припинення провадження у справі, Господарський суд м.Києва ухвалою від 17.12.2014 року припинив провадження у справі № 910/25214/14 за позовом [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» до [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» про відшкодування шкоди, про що в Єдиному державному реєстрі судових рішень є відповідні відомості. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» вказує на те, що [PERSON] «CK «[PERSON] страхування» виплатило йому страхове відшкодування в сумі яка менша фактичних витрат, понесених [PERSON] «CK «Саламандра - Україна», а тому [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» має право стягнути недостатню суму грошових коштів в межах фактичних витрат з винної особи, тобто [PERSON] При цьому, предметом позову [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» визначило відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу, а в якості закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин посилається на статтю 27 Закону України «Про страхування» та статті 1191, 1166 Цивільного Кодексу України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідно до встановленого ст. 11 ЦПК принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Водночас, як розяснив Верховний Суд України, відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, підстави заявленого позову це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст.4, п.5.ч.2 ст. 119 ЦПК). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини. Так, страхування є окремим видом зобовязань. За договором страхування, одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Оскільки страхова виплата проведена за договором страхування і перехід до страховика права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, визначений положеннями Цивільного кодексу, які регулюють договірні зобовязання, застосування до спірних правовідносин при визначенні правомірності заявленої вимоги положень Цивільного кодексу, які регулюють недоговірні зобовязання, зокрема, положень ст. 1191 ЦК України, є невірним. Таку саму правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 25.12.2013р. по справі №6-112цс13, де зазначено, що ст. 1191 ЦК України застосовується до деліктних правовідносин, а ст. 993 ЦК України до договірних. Крім того, відповідно до розяснень п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобовязанні (заміна активного субєкта) зі збереженням самого зобов"язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, суброгація виникає на підставі закону ст.993 ЦК та ст. 27 Закону України "Про страхування" і застосовується щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. Водночас, регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб. Разом з тим відносини які виникли на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу відрізняються від відносин на підставі договору обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі першого договору при страховому випадку будуть мати місце відносини суброгації, які регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а у другому регресні відносини, які регулюються ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1191 ЦК України. Отже, після настання страхового випадку, визначеного ст.8 ЗУ «Про страхування», а саме, ДТП за участю транспортних засобів PEUGEOT 208 та TOYOTA [PERSON] 100, до страховика [PERSON] «CK «Саламандра - Україна», який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 9227 від 11 листопада 2013 року, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). За таких обставин, [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» мало право вимагати стягнення матеріальної школи зі страхової компанії, в даному випадку [PERSON] «CK «[PERSON] страхування», а не з винуватця ДТП [PERSON] У звязку з цим, слід зазначити, що права відповідача забезпечено Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за яким обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється не тільки з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди а і для захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, а й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди. Виняток становлять франшиза, перевищення ліміту страхової виплати і збиток у вигляді втрати товарної вартості автомобіля, так як в будь-якому випадку компенсувати франшизу, втрату товарної вартості автомобіля потерпілого і суму, що перевищує ліміт страхової виплати, повинен водій - винуватець ДТП. Оскільки відповідач сплатила на користь [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» франшизу у розмірі 500 грн і розмір, завданої внаслідок ДТП шкоди не перевищував ліміту страхової виплати, встановленої Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС № 8851496, укладеним з відповідачем, у позивача [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» відсутні підстави вимагати стягнення матеріальної шкоди в розмірі 14789,45 грн. з відповідача [PERSON] З урахуванням викладеного, позов [PERSON] «CK «Саламандра - Україна» задоволений бути не може.

Outcome: dismissed