Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, що 24 травня 2008 р. з відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір № DOXRRX03540453, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 3637,57 грн. зі сплатою відсотків за користування відсотків у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 31.10.2013 р. в загальній сумі 21183,47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, позивач просить стягнути судові витрати судовий збір в сумі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що просить винести рішення з урахуванням письмового пояснення щодо законності нарахування пені у споживчих кредитах. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк останньому надав кредит у сумі 3637,57 грн. за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 24 місяці з 24 травня 2008 року до 24 травня 2010 року включно (арк. справи 4 заява позивальника). Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" нарахував відповідачеві [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 21183,47 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту в сумі 2192,76 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 193,38 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1327,70 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 15984,70 грн., штраф фіксовану частину в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 984,93 грн. (арк. справи 3 - розрахунок заборгованості). Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповняться належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. На підставі ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Із пункту 5.5 Умов надання кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) вбачається, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років (арк. справи 8). Строк виконання зобов'язань позичальником за спірним кредитним договором встановлений до 24 травня 2010 року. Останній платіж відповідачем здійснений 31.01.2009 р. До суду позивач звернувся з позовом 12.11.2013 року(арк. справи 2 - відбиток штемпелю). Тобто, з моменту спливу строку виконання зобов'язань відповідачем за вказаним договором по момент звернення позивача з даним позовом сплинуло менш ніж 5 років. Таким чином, виходячи з вимог закону та умов договору строк позовної давності Банком не пропущений, як щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом та відсоткам, так і в частині стягнення неустойки за несвоєчасне виконання кредитних зобов'язань. Проте, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання умов кредитного договору у розмірі 15984,70 грн., що передбачено п.5.1 умов договору. На пропозицією суду представником позивача надано розрахунок пені за один рік, який складає 16001,52 грн. Відповідно до частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку також може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини 3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Відповідачем подана до суду довідка про доходи (арк. справи 48), відповідно до якої відповідач працює електромонтером з випробувань та вимірювань 4 групи кваліфікації та за період з серпня 2013 року по січень 2014 року йому нараховано 656,19 грн., інші нарахування 656,19 грн., при цьому відраховано аліменти на суму 5267,56 грн. Дані обставини суд вважає істотним та з врахуванням того, що розмір пені значно перевищує розмір боргу (тіло кредиту, проценти, комісія - 3713,84 грн., пеня - 15984,70 грн.), суд вважає, що розмір неустойки (пені) підлягає зменшенню до 3800,00 грн. Вказані обставини дають суду підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором: за тілом кредиту - 2192,76 грн., за процентами користування кредитом - 193,38 грн., по комісії за користування кредитом - 1327,7 грн., пеня за прострочку виконання зобов'язань - 3800,0 грн. Відповідно до п. 5.3 Умов при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором більш ніж на 30 днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Таким чином, [PERSON], підписуючи договір погодився з його умовами, а банк, надавши кредит, виконав своє зобов'язання за договором. За умовами кредитного договору передбачено обов'язок позичальника сплачувати пеню та штраф за порушення зобов'язання, але за різних підстав та за різні порушення зобов'язання. В той же час, вимоги про стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню, а саме: п.5.3 Умов передбачено штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Заборгованість складає 3713,84 грн., з них 2192,76 грн. заборгованість за кредитом, 193,38 грн. заборгованість за відсотками, 1327,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Штраф, який підлягає стягненню дорівнює 685,69 грн. з розрахунку: 500,00 + (3713,84 х 5%) = 500,00 + 185,69 = 685,69 (грн.). Вказані обставини дають суду підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором: за тілом кредиту - 2192,76 грн., за процентами користування кредитом - 193,38 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1327,70 грн., пеня за прострочку виконання зобов'язань - 3800,0 грн., штраф в загальній сумі 685,69 грн., а всього 8199,53 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 229,40 грн. пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial