Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") просить постановити рішення про стягнення з відповідача 10 178,23 гривень заборгованості за кредитним договором № 010/0292/82/0119669. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір був укладений 03.12.2015 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] . В подальшому між ПАТ "Райффайен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" був укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором. 25.04.2017 року між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, відповідно до якого ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі, у тому числі до відповідача у загальній сумі заборгованості 10 178,23 гривень. Незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги і вимоги про необхідність погашення боргу відповідач взятого на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів в добровільному порядку не виконав. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 16.10.2019 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням строку зберігання ухвалою від 12.11.2019 року суд постановив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача засобами поштового зв`язку надіслав заяву, у якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі був належним чином повідомлений, в тому числі шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 03.12.2015 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0292/82/0119669. За умовами цього договору ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надав відповідачу кредитні кошти в сумі 6500 гривень на строк 48 місяців з 03.12.2015 року по 03.12.2019 року зі сплатою відсотків у період з 03.12.2015 року по 03.02.2016 року на рівні 25% річних, з 04.02.2016 року - 42,0%. Також узгоджено процентну ставку за користуванням недозволеним овердрафтом за аналогічні періоди на рівні 25% річних та 42% відповідно. Визначено графік і розмір погашення кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розрахунком заборгованості ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" стверджено невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 26.04.2017 року становить 10 178,23 гривень, з яких: 6 500,00 гривень за дозволеним овердрафтом та 3 678,23 гривень за недозволеним овердрафтом (різниця між фактично використаним кредитним лімітом та дозволеним овердрафтом згідно договору). 25.04.2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний банк" було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/33, у відповідності до умов якого до ПАТ "Комерційний Індустріальний банк" перейшло право грошової вимоги до вказаних у реєстрі боржників. 25.04.2017 року ПАТ "Комерційний Індустріальний банк" уклало з ТОВ "ФК "ЄАПБ" договір про відступлення права вимоги № 20170425, згідно якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право грошової вимоги до боржників згідно реєстру. Витягом з реєстру боржників до цього договору стверджено, що до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги також до відповідача за кредитними договорами № 010/0292/82/0119669 на загальну суму заборгованості 10 178,23 гривень. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Отже, у справі встановлено, що відповідач має заборгованість за кредитними договорами № 010/0292/82/0119669, на яку позивач набув права вимоги на підставі укладеного договору. Про зміну кредитора за цим кредитним договором, а також необхідність погашення утвореної заборгованості відповідача було повідомлено листами ПАТ "Комерційний Індустріальний банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" від 12.05.2017 року. Станом на день звернення до суду і цим позовом заборгованість по кредитному зобов`язанню відповідач не погасив. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо наявності у нього заборгованості та її розміру. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved