Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачів ПрАТ "СК "Україна", [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 54 631 грн. 45 коп., 1 200,00 гривень - сплата за проведення експертизи . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2014 року об 09 годині 51 хвилин в м. Києві по Проспекту Червонозоряному мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля " Шевролет", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля " Рено" д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу на праві власності. В результаті даної ДТП було пошкоджено зазначені транспортні засоби. ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України. Під час ДТП транспортному засобу " Рено" д.н.з. [NUMBER] була заподіяна шкода, що підтверджується звітом № 795 про оцінку автомобіля виконаного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику становить 54 631 грн. 45 копійок. У зв"язку з тим, що відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ "СК "Україна", згідно із Полісом № АС/3908410 , 04.07. 2014 року він звернувся до Страхової компанії з заявою, надав повний пакет документів на виплату страхового відшкодування з реквізитами в межах ліміту з нульовою франшизою, однак страховиком виплата не відбулася, а тому він стверджує, що відповідач № 1 ПрАТ " СК "Україна" зобов'язаний відшкодувати йому шкоду, завдану застрахованою особою в межах ліміту відповідальності у розмірі 50 000 гривень, а відповідач № 2 [PERSON] повинен сплатити різницю між страховим відшкодуванням та розміром реально завданих збитків у сумі 4 631грн. 45 копійок. Представник позивача [PERSON], який діє за довіреністю НАК 195519 від 30.01.2015 року в судовому засіданні просив задовольнити позов та стягнути з відповідача № 1 ПрАТ СК "Україна" на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 ( п"ятдесят тисяч) гривень, 1 200 ( одну тисячу двісті) гривень витрати за проведення експертизи та судовий збір пропорційно до задоволених вимог.. З відповідача № 2 [PERSON] стягнути на його користь різницю між страховим відшкодуванням та розміром реально завданих збитків у сумі 4 631грн. 45 копійок. та судовий збірпропорційно до задоволених вимог. Відповідач ПрАТ СК "Україна" про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки, однак в судове засідання - не з'явилась, причини неявки не повідомила, тому судом визнано за можливе розглянути справу в їх відсутність. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як слідує із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що 28.03.2014 року об 09 годині 51 хвилин в м. Києві по Проспекту Червонозоряному мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля " Шевролет", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля " Рено" д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу на праві власності. В результаті даної ДТП було пошкоджено зазначені транспортні засоби. ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України . Постановою Солом"янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 5). Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час ДТП транспортному засобу " Рено" д.н.з. [NUMBER] була заподіяна шкода, що підтверджується звітом № 795 про оцінку автомобіля виконаного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику становить 54 631 грн. 45 копійок. ( а.с. 8 -28) та первинною довідкою інспектора ДПС ВДАІ Солом"янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 28.03.2014 року ( а.с. 6) Автомобіль " Шевролет", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] застрахований у ПрАТ СК "Україна" . Відповідно до довідки від 28.03. 2014 року про дорожньо-транспортну пригоду, ДТП , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль " Рено" д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а саме: двоє правих дверей та їх накладки, заднє праве крило, задній правий бампер з правої сторони ( а.с.6). [PERSON] подав до ПрАТ СК "Україна" заяву про страхове відшкодування про виплату суми страхового відшкодування (а.с.7). Згідно звіту №795 про оцінку автомобіля виконаного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику становить 54 631 грн. 45 копійок без ПДВ (а.с . 8-28). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно ст. 9 Закону України "Про страхування", страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст.22 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обов'язковий страховий ліміт - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування", факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору страхування, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Наявними у справі доказами підтверджується те, що позивачем були виконані вимоги статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", натомість, доказів виплати відповідачем позивачу страхового відшкодування за шкоду, завдану йому транспортному засобу, суду не було надано. Враховуючи зазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідача ПАТ СК "Україна" у розмірі 50 000 ( п"ятдесят тисяч ) гривень підлягають задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з п. 4 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, з відповідача [PERSON] , як з винної особи, належить стягнути на користь позивача різницю заподіяного страхового відшкодування в розмірі 4 631 ( чотири тисячі шістсот тридцять одну) гривню 45 копійок . Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача ПрАТ СК "Україна" на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат за проведення експертизи в сумі 1 200 грн. ( одна тисяча двісті )гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві попорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, а отже підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідачів документально підтверджена сума судового збору у розмірі 558 ( п"ятсот п"ятдесят вісім) гривень 31 копійка. Отже, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме з відповідача ПрАТ "СК "Україна" слід стягнути судовий збір у розмірі 219 ( двісті дев"ятнадцять ) гривень 24 коп., а з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 24 ( двадцять чотири) гривні 36 коп. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, а тому приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved