Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів по виплаті страхового відшкодування в сумі 64 818 грн. 44 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., а також судові витрати. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 листопада 2016 року ПрАТ „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] уклали Поліс № АК/5028369 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „Fiat DUCATO", реєстраційний номер [NUMBER] (забезпечений транспортний засіб). 13 березня 2017 року в місті Чернігові на вулиці Мазепи відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „Hyundai GETZ", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб „Fiat DUCATO", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 червня 2017 року та довідки № 3017073333364995 про дорожньо-транспортну пригоду від 13 березня 2017 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] 15 березня 2017 року до AT «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернулася [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб „Hyundai GETZ", д.н.з [NUMBER] , та заподіяно матеріальних збитків. Відповідно до Звіту № 699/17 від 22 травня 2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику даного транспортного засобу становить 173 318 грн 44 коп. Вказану дорожньо-транспортну пригоду було визнано страховим випадком, про що 25 червня 2017 року було складено страховий акт № 119651, відповідно до якого, страхове відшкодування становить 64 818,44 гривень. Відповідно до Реєстру готівкових/безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання станом на 04.08.2017 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу „Hyundai GETZ", реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 64 818,44 гривень. Таким чином, фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 64 818,44 гривень. Позивач посилається на підпункт 38.1.1. пункту 38.1 cm. 38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вказуючи, що відповідач [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в постанові Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 червня 2017 року, просить стягнути в порядку регресу з [PERSON] грошові кошти по виплаті страхового відшкодування в сумі 64 818 грн. 44 коп. Ухвалою судді від 30.03.2020 було відкрито провадження та визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 16.06.2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 13 березня 2017 року в місті Чернігові на вулиці Мазепи відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „Hyundai GETZ", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] ; та транспортного засобу „Fiat DUCATO", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ( а.с. 11-12). Відповідно до постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 червня 2017 року встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.36). На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу „Fiat DUCATO", реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована ПрАТ «ПРОСТО-страхування» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/5028369 від 12 листопада 2016 року (а.с.5). 15 березня 2017 року до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернулася [PERSON] та [PERSON] , які вдвох вказали, що винним в ДТП вважають [PERSON] ( а.с. 8-9). На підставі заяв та наданих потерпілою [PERSON] документів 26 червня 2017 року було складено страховий акт № 119651, відповідно до якого, страхове відшкодування становить 64 818,44 гривень (а.с.78-81). ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на підставі Страхового акту № 119651 від 26 червня 2017 року (а.с.78-81), Рахунку № ЕЛюС-0016835 від 02 жовтня 2017 року ( а.с. 15-16), враховуючи Звіт № 699/17 від 22 травня 2017 року вартість матеріального збитку ( а.с. 16-23), здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій [PERSON] в розмірі 64 818,44 гривень (а.с.46,48). 03.08.2017 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулась з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу до [PERSON] (а.с.49). За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти, вказують на те, що позивач після проведення страхового відшкодування на користь третьої особи, набув право зворотної вимоги до відповідача, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 гривні (а.с.97), які підлягають стягненню з [PERSON] . Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч.1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду було надано договір про надання правничої допомоги 02 січня 2020 року між AT «ПРОСТО-страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» додаткову угоду до договору про надання правової допомоги по відшкодуванню шкоди по страховому випадку, який відбувся із забезпеченим транспортним засобом „Fiat DUCATO", реєстраційний номер [NUMBER] ( а.с. 88-91), адвокатський ордер, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КС № 6423/10 від 15 лютого 2018 року ( а.с. 85). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги, вбачається, що адвокат Синюк С.Л. надав позивачеві правову допомогу на загальну суму 5000 грн, а саме надав юридичну консультацію, вивчив матеріали справи і відповідну законодавчу базу, проаналізував практику і склав документи правового характеру, що узгоджується із обов`язками, визначеними договором про надання правової допомоги ( а.с. 96). За надану правничу допомогу позивач сплатив 5 000,00 гривень, що підтверджується Реєстром справ від 02 січня 2020 року (а.с. 92), детальним описом робіт (наданих послуг) від 31 січня 2020 року (а.с. 96)та платіжними дорученнями № 299 від 09 січня 2020 року та № 369 від 09 січня 2020 року ( а.с. 94-95). Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання з обґрунтуванням підстав для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідач не подав. Таким чином, судові витрат, пов`язані із оплатою позивачем професійної правової допомоги становить у розмірі 5 000,00 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved