Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) на його користь 22 138,69 грн. у відшкодування витрат на лікування та моральну шкоду в розмірі 1 107,00 грн. та стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. Позов обгрунтовував тим, що 06 березня 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем «Ауді» д.р.н. ВА 3009 АЕ здійснив наїзд на позивача [PERSON], який рухався по правому краю проїжджої частини в напрямку руху автомобіля, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ауді» д.р.н. ВА 3009 АЕ [PERSON] не була застрахована. 12 травня 2016 року позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, але відповіді не отримав, тому на підставі п.21.4 ст.24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважав, що МТСБУ повинно відшкодувати йому витрати на лікування в розмірі 22 138,69 грн. та згідно із ст.26.1 зазначеного Закону моральну шкоду в розмірі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоровю. Крім того, в силу ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України позивач просив стягнути з [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., яка полягала у перенесенні фізичного болю та стражданнях. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] 18937 грн. 72 коп. в якості відшкодування витрат на лікування, а також моральну шкоду в розмірі 946 грн. 89 коп., а всього 19884 грн. 61 коп. Стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] 1925 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу. Стягнуто з МТСБУ в дохід держави судовий збір у розмірі 1378 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 12000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 825 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. В іншій частині позову відмовлено. В апеляційній скарзі МТСБУ, вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати в частині задоволення позову [PERSON] за рахунок МТСБУ та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову за рахунок МТСБУ. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом невмотивовано на підставі яких фіскальних або товарних чеків встановлено розмір витрат, повязаних з лікуванням потерпілого в сумі 18 937,72 грн., оскільки в матеріалах справи є фіскальні чеки, які не мають жодного відношення до лікарських засобів або не містять відомості про конкретні медичні препарати. Заявник не погоджується з висновком суду, що з 3 000 грн. отриманих від водія незастрахованого транспортного засобу безпосередньо на лікування [PERSON] було витрачено 1 781,95 грн. Заявник вказує на те, що МТСБУ не відшкодовує моральну шкоду завдану ушкодженням здоровя з підстав визначених п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів», а тому суд незаконно стягнув 946,86 коп. моральної шкоди та безпідставно стягнув витрати на правову допомогу, оскільки в рішенні суду не зазначено якими доказами підтверджуються витрати на правову допомогу. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи частково вимоги до МТСБУ, суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, то згідно ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з МТСБУ на користь [PERSON] підлягають стягненню дійсні витрати потерпілого на лікування в розмірі 18 937,72 грн. та моральна шкода в розмірі 5% від суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю, що становить 946,89 грн. Проте з такими висновком суду першої інстанції повністю не може погодитися апеляційний суд, враховуючи наступне. Рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] не оскаржується, тому відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України не переглядається. Судом по справі встановлено, що 06.03.2015 року, [PERSON] на автодорозі сполученням Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього сутпеню тяжкості. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. 06 березня 2015 року о 20 годині [PERSON] був доставлений в хірургічне відділення Ріпкинської центральної районної лікарні у важкому стані, при свідомості, збуджений, постійно повторював прізвище, імя, більше нічого не памятав. 10 березня 2015 року [PERSON] був направлений для подальшого лікування до Чернігівської обласної лікарні та 19 березня 2015 року позивачу було проведено операцію МОС правої плечової кістки з фіксуванням уламків кістки пластиною. Згідно висновку судово-медичної експертизи №417 від 27.05.2015 року, у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у виді: закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків; закритої травми грудної клітки з пошкодженням великого грудного мязу справа; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; підшкірної гематоми над правим оком; саден голови, обличчя, спини справа, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі, і могли утворитися 06.03.2015 року, внаслідок наїзду автомобілем. Закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірна гематома над правим оком, садина голови, обличчя, закрита травма грудної клітки з пошкодженням великого грудного мязу справа, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Садина спини справа відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоровя. З висновку автотехнічної експертизи №55 від 04.04.2016 року вбачається, що водій автомобіля Ауді 100 [PERSON] не мав технічної можливості уникнути ДТП шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування керованого автомобіля, з зупинкою до місця наїзду на пішохода, своєчасно виконуючи п.п.12.3 ПДР України. Постановою Ріпкинського відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області від 18 квітня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015270220000086 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. 12 травня 2016 року [PERSON] надав МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 06 березня 2015 року та заяву про відшкодування шкоди, однак до цього часу страхове відшкодування не отримав. Відповідно до п. п. «а» п.41.1 ст. 41 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 Закону та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» від 10.03.2017 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматолого - ортопедичному відділенні медичного закладу з 10.03.2015 року по 27.03.2015 року та з 02.12.2015 року по 07.12.2015 року та йому призначалися ліки, перелік та кількість яких вказана в листі. Відповідно до листа КЗ «Ріпкинська центральна районна лікарня» від 16 березня 2017 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні медичного закладу з 06.03.2015 року по 10.03.2015 року та йому призначалися ліки, перелік та кількість яких вказана в листі. Позивачем на підтвердження витрат на придбання ліків надані копії квитанцій та товарних чеків з різних аптечних установ. Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що МТСБУ повинно відшкодувати витрати [PERSON] на лікування, проте сума стягнутих з МТСБУ на користь позивача витрат на лікування підлягає зменшенню. При визначенні дійсних витрат, повязаних з лікуванням потерпілого апеляційний суд зважає на те, що [PERSON] двічі врахував як за квитанціями, так і за товарними чеками наступні суми: 1925,74 грн. від 18.03.2015 року, 130,86 грн. від 18.03.2015 року, 188,93 грн. від 19.03.2015 року та двічі врахував квитанцію на суму 1185,28 грн. від 02.12.2015 року. Також не підлягає врахуванню оплата позивачем мінеральної води «Миргородська» вартістю 6,66 грн. та 6,30 грн. від 18.03.2015 року, 19.03.2015 року відповідно, соку «Sandora» вартістю 19,20 грн. від 20.03.2015 року, води «Карпатська джерельна» вартістю 9,90 грн. від 17.03.2015 року, мінеральної води «Морш» вартістю 10 грн. від 12.03.2015 року, оплата продуктів харчування на суму 105,05 грн. від 06.12.2015 року, серветки дитячі на суму 21 грн. від 07.03.2015 року, благодійні внески загальною вартістю 235 грн. А також квитанції на наступні суми: 23,90 грн. від 09.04.2015, 104,28 грн. від 10.04.2015 року, 6,75 грн. від 30.11.2015 року, 6,60 грн. від 09.12.2015 року, 7,67 грн. від 11.12.2015 року, оскільки оплата була проведена у період, коли позивач не проходив лікування у медичних закладах. За викладених обставин, перевіривши відповідність наданих квитанцій та товарних чеків переліку ліків, призначених позивачу, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність витрат на лікування на суму 17 883,24 грн., з якої необхідно вирахувати 1 781,95 грн., сплачених [PERSON] на лікування [PERSON] Незгода МТСБУ з тим, що з 3 000 грн. отриманих від водія незастрахованого транспортного засобу безпосередньо на лікування [PERSON] було витрачено 1 781,95 грн. апеляційний суд відхиляє, оскільки [PERSON] отримав від батька потерпілого квитанції підтверджуючі придбання медичних препаратів та засобів саме на зазначену суму. Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з МТСБУ на користь [PERSON] суми витрат на лікування підлягає зміні шляхом зменшення розміру витрат на лікування з 18937 грн. 72 коп. до 16101 грн. 29 коп. Вирішуючи позов в частині стягнення з МТСБУ на користь [PERSON] моральної шкоди, суд першої інстанції помилково застосував положення ст.26-1 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів», за яким страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю, оскільки зазначена норма матеріального права покладає обовязок відшкодовування моральної шкоди саме на страховика, а не на МТСБУ. Враховуючи викладене, на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди з МТСБУ на користь [PERSON] підлягає скасуванню шляхом ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Доводи апеляційної скарги про безпідставне стягнення витрат на правову допомогу, оскільки в рішенні суду не зазначено якими доказами підтверджуються зазначені витрати спростовується матеріалами справи, зокрема договором про надання правової допомоги, укладеним між [PERSON] та адвокатом [PERSON] від 23.05.2016 року, свідоцтвом №233 від 04 серпня 2003 року про право [PERSON] на заняття адвокатською діяльністю, виданим на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Чернігівській області №2 від 24 липня 2003 року, розрахунком оплати правової допомоги та квитанцією до прибуткового касового ордера від 16.08.2016 року про оплату [PERSON] 2 750 грн. за договором про надання правової допомоги. При зверненні до суду з апеляційною скаргою МТСБУ сплатило 1515,18 грн. судового збору. У звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги та зменшенням стягнутої судом суми у відшкодування матеріальної шкоди на 27%, то з [PERSON] на користь МТСБУ підлягає стягненню 409,09 грн. судового збору з наступного розрахунку : 27% х 1515, 18грн..

Outcome: partial