Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 94 по вулиці Волкова, в будинку № 26, корпус № 2 у місті Кіровограді та виселення [PERSON] з вищевказаної квартири. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15.11.2016 року позовну заяву в частині виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], корпус № 2 у місті Кіровограді, залишено без розгляду (а.с. 39). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 13.07.2016 року є власником квартири, що знаходиться за адресою: місто Кіровоград, вулиця Волкова, будинок № 26, корпус № 2[ADDRESS]. Крім позивача у спірній квартирі зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком доньки позивача, [PERSON]. Факт реєстрації місця проживання відповідача за вище вказаною адресою порушує права позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє останню можливості в повній мірі реалізувати її право власності. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні 17.10.2016 року позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання, призначене на 15.11.2016 року та 11.01.2017 року позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34, 42). Представник позивача подала до суду заяву (вх. № 846 від 11.01.2017 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 46). Відповідач в судове засідання не з'явилася. До суду повернулися конверти з повістками для відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 21, 35, 43), а також відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 38, 47). Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири, що підтверджується договором дарування від 13.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 829 (а.с. 4-5), а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 63773807 від 19.07.2016 року (а.с. 6). Відповідно до довідки № 653 від 21.07.2016 року, виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 3 Кіровоградської міської ради», [PERSON] зареєстрований в квартирі № 94 по вулиці Волкова, в будинку № 26, корпус № 2 у місті Кіровограді (а.с. 7). Також реєстрація відповідача за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запит суду, який здійснений у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 12). Таким чином, [PERSON] будучи зареєстрованим в належній позивачу квартирі, порушує права та законні інтереси позивача, [PERSON], як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини першої статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною першою статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за адресою: місто Кіровоград, вулиця Волкова, будинок № 26, корпус № 2[ADDRESS], фактично перешкоджає позивачу в реалізації її права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved