Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого 20 жовтня 2015 року. Позивач зазначила, що у власності [PERSON] , перебувала земельна ділянка (пай) загальною площею 6.71 га. згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ХС №016829 виданого 18.10.2004, кадастровий номер 652255000:09:002:0022, земельна ділянка розташована на території Горностаївської селищної ради Херсонської області, оригінал державного акт втрачено за життя [PERSON] . Так, після смерті [PERSON] позивач звернулася до Горностаївської нотаріальної контори Херсонської області для отримання права власності на нерухоме майно, а саме вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за ч. 1 ст. 1264 ЦК України, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність доказів факту родинних відносин та відсутність оригіналу державного акту, що посвідчує право спадкодавця на землю. Єдиним спадкоємцем, що фактично прийняв спадщину є вона - [PERSON] , також спадкоємцем може бути двоюрідний дядько померлої - [PERSON] , про те він до Горностаївської державної нотаріальної контори не звертався, наміру оформлювати спадкові права не має. Позивач також вказує, що померла [PERSON] більше як п`ять років до моменту смерті проживала спільно з нею, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та інші взаємні права та обов`язки, а після смерті [PERSON] саме вона організовувала та проводила її поховання. [PERSON] планували укласти договір довічного утримання, але не уклала у зв`язку із смертю. Підтвердити факт спільного проживання та ведення господарства можуть свідки, покази яких буде надано у судове засідання. Крім того, позивач зазначила, що при перевірці інформації у відділі Держгеокадастру щодо земельної ділянки, яка належала [PERSON] площею 6,71 га. встановлено, що за кадастровим номером 6522655000:09:002:0022, вказаним у державному акті, внесено іншу земельну ділянку, а інформацію про земельну ділянку спадкодавця внесено до електронної бази за кадастром номером 6522655100:03:001:0224, а тому позивач просить суд визнати за нею [PERSON] , [INFO] , уродженкою смт. Горностаївка Горностаївського району Херсонської області, РНОКПП [NUMBER] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 6.71 га, кадастровий номер 6522655100:03:001:0224, яка знаходиться на території Горностаївської селищної ради Горностаївського району Херсонської області, та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХС №016829. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, але у позові просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов визнає повністю та просить суд розглянути справу у його відсутність. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2015 року [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] на підставі розпорядження голови Горностаївської райдержадміністрації від 17.05.2004 року №111-з набула у власність земельну ділянку площею 6.71 га., розташовану на території Горностаївської селищної ради Херсонської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6522655100:03:001:0224, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №016829 та листом Головного управління держгеокадастру у Херсонській області від 16.01.2021 року №Г-30-0.27-3/141-21. Позивач у позові зазначила, що на даний час вона не може реалізувати своє право на успадкування вказаної земельної ділянки, через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, який було втрачено за життя спадкодавця та відсутність доказів факту родинних відносин, який на даний час підтверджується письмовими поясненнями свідків: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що померла [PERSON] більше як п`ять років до моменту смерті проживала спільно з позивачем [PERSON] , вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та інші взаємні права та обов`язки, а після смерті [PERSON] саме [PERSON] організовувала та проводила її поховання, а тому Позивач на даний час є спадкоємцем четвертої черги, що передбачено ст. 1264 ЦК України . Так, згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіт не складала, а тому спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельну ділянку в результаті прийняття спадщини. Таким чином позивач не може у нотаріальному порядку реалізувати своє право на успадкування земельної ділянки, через відсутність оригіналу Державного актів на право власності на земельну ділянку. Згідно статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і з 01 січня 2013 року такий правовстановлюючий документ як державний акт на право власності на земельну ділянку чинним законодавством не передбачений, а тому замовити виготовлення дублікату на даний час не можливо. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно абзаців чотирнадцятого та п`ятнадцятого пункту 3.3. інформаційного листа пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст.ст. 319, 321, 392, 1217, 1218, 1225, 1264, 1268 ЦК України вважає необхідним визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженкою смт. Горностаївка Горностаївського району Херсонської області, РНОКПП [NUMBER] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 6.71 га, кадастровий номер 6522655100:03:001:0224, яка знаходиться на території Горностаївської селищної ради Горностаївського району Херсонської області, та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХС №016829, крім того, відповідач позов визнав, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392, 1217, 1218, 1225, 1264, 1268 ЦК України, 81 ЗК України,

Outcome: approved