Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], місце смерті: смт. Веселе, Веселівський район, Запорізька область, про що в Книзі реєстрації смертей 21.11.2006 року складено відповідний актовий запис за №69 та видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7, 225). На момент смерті [PERSON] залишилась малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 02.03.2000 р. виконкомом Комсомольської селищної ради м. Свердловська Луганської області, актовий запис №5 від 02.03.2000 року (а.с. 8) та відповіддю про наявність такого актового запису (а.с. 10). Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 07.09.2007 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], а саме виключено запис про батька [PERSON] з актового запису № 5 про народження [INFO] [PERSON], складеного 02.03.2000 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради м. Свердловська Луганської області (а.с. 11, 228). На підставі вказаного рішення суду [PERSON], [INFO], 30.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області повторно видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (змінено в графі «по батькові» з «[PERSON]» на «[PERSON]») (а.с. 12, 229). Рішенням виконавчого комітету Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області № 75 від 27.11.2007 року зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області № 94 від 27.12.2013 року [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO] (рідна бабуся малолітнього) (а.с. 13, 14, 226, 227). Розпорядженням голови Веселівської районної державної адміністрації № 63 від 19.03.2008 року «Про визначення статусу дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» [PERSON], [INFO] надано статус дитини - сироти (а.с. 15, 158). Згідно зі Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER], виданим 05.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області [PERSON], [INFO] змінено прізвище на [PERSON] (а.с. 16, 224). У відповідності до ст. 63 ЦК України, піклування над неповнолітнім [PERSON], [INFO], на теперішній час здійснює його рідна бабуся - [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відповідно до приписів ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до довідки, виданої Веселівською селищною радою Веселівського району, [PERSON] до моменту смерті була зареєстрована та разом з сином [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22, 157). До складу спадщини входить: - ? частка житлової квартири під номером [ADDRESS], загальною площею 54,88 кв.м, яка належить померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2002 року (а.с. 28, 160-162). Відповідно до інформації КП «Веселівське районне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційна вартість нерухомого майна (квартири), яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить 73082 грн. (а.с. 27). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статі 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Згідно із ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, а саме, відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Отже, спадкоємцями за законом першої черги після померлої [INFO] [PERSON] відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є: - син спадкодавця - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10), рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 07.09.2007 року (а.с. 11), Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12); - мати спадкодавця - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] (а.с. 24), Свідоцтвом про одруження [PERSON] серія [NUMBER] (а.с. 25), Свідоцтвом про одруження [PERSON] серія [NUMBER] (а.с. 23), Свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] серія [NUMBER] (а.с. 26). Оскільки, [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини був малолітнім, відповідно до приписів ч. 4 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON], та відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України йому належить спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] загальною площею 54,88 кв.м, житловою площею - 29,58 кв.м. [PERSON] не зверталась із заявою про прийняття спадщини та у зверненні, адресованому керівнику Мелітопольської місцевої прокуратури, пояснила, що на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] не претендує, вважає, що 1/4 частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] має бути успадкована її онуком (а.с. 18-19). Згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №44416691 від 11.07.2016 року та №45879061 від 11.07.2016 року (а.с. 17, 167 ), відповіддю на запит суду Веселівської державної нотаріальної контори від 30.11.2016 року (а.с. 164), відповіддю на запит суду приватного нотаріуса Веселівського районного нотаріального округу Глоби В.І. від 29.05.2017 року (а.с. 256) після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. Будь-які відомості про відмову від прийняття спадщини в установленому законом порядку також відсутні. 13.05.2016 року [PERSON] видала довіреність [PERSON] (паспорт [NUMBER], виданий Веселівським РВ УМВС України 15.04.1997 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], яка проживає в [ADDRESS]), посвідчену секретарем Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області за реєстровим № 8, якою уповноважила останню згідно з попереднім усним договором самостійно представляти інтереси останньої та вести від її імені в інтересах її підопічного [PERSON] справи в усіх підприємствах, установах і організаціях, нотаріаті, прокуратурі, органах, що здійснюють справи реєстрації речових прав на нерухоме майно державної виконавчої служби (а.с. 20). Постановою державного нотаріуса Веселівської державної контори Запорізької області Дзябка М.І. від 22.06.2016 року у вчиненні нотаріальної дії на вимогу [PERSON] про оформлення спадщини після померлої [INFO] гр. [PERSON], яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], 2000 року народження, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: на [ADDRESS], відмовлено (а.с. 21). 13.09.2016 року прокурор - керівник Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовом (а.с. 2-6), а 04.10.2016 року з уточненим позовом (а.с. 36-41) до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, в якому просив визнати за [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний код [NUMBER]) право власності на ? частину житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] загальною площею 54,88 кв.м, житловою площею - 29,58 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] та стягнути з Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області на користь прокуратури Запорізької області в особі Мелітопольської місцевої прокуратури кошти, витрачені у 2016 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1378 грн., посилаючись на те, що відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22.06.2016 р. № 603/02-31, державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Дзябко М.І. відмовлено уповноваженій особі - [PERSON] (яка діє від імені [PERSON].) у вчиненні нотаріальної дії - оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право [PERSON] на спадщину за законом. Згідно із абзацом 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З моменту відкриття спадщини ([INFO]) минуло майже 10 років, а будь - хто зі спадкоємців першої черги до Веселівської державної нотаріальної контори (за місцем відкриття спадщини) з заявою про прийняття спадщини, спадкову масу якої складає 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] загальною площею 54,88 кв.м, житловою площею - 29,58 кв.м не звертався, позови на розгляді Веселівського районного суду, за правилами ст. 114 ЦПК України, про встановлення додаткового строку для її прийняття не перебувають. [PERSON], [INFO] є неповнолітнім, більш того, дитиною - сиротою, яка залишилась без батьківської уваги та не в змозі самостійно захистити свої права, з метою недопущення порушення конституційних прав дитини, тому керівник Мелітопольської місцевої прокуратури звертається до суду з вказаним позовом в його інтересах, опікуном неповнолітнього - [PERSON] надано письмову згоду на здійснення Мелітопольською місцевою прокуратурою представництва інтересів її підопічного [PERSON]. Під час судового розгляду справи прокурор позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в уточненій позовній заяві, і просив позов задовольнити повністю. В судове засідання позивач [PERSON] та його законний представник, третя особа [PERSON] не прибули, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, подали письмові клопотання, в яких зазначили, що позов прокурора підтримують повністю і просять розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Веселівської селищної Веселівського району Запорізької області в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на необґрунтованість вимог прокурора, вважає, що для звернення прокурора з позовною заявою до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом немає достатніх правових підстав. З моменту відкриття спадщини ([INFO]) [PERSON], [INFO], якому на той момент виповнилось 6 (шість) років (був малолітньою особою) і він вважається таким, що прийняв спадщину. Прокурором не надано переконливих доказів, що право неповнолітньої особи [PERSON], [INFO], на спадщину за законом, яке виникло після смерті його матері [PERSON], порушено, не визнається або оспорюється будь-якою особою - фізичною або юридичною. Просив відмовити прокурору Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, який виступає в інтересах неповнолітнього [PERSON] у задоволенні позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Представник органу опіки та піклування - Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області в судовому засіданні підтримав позов прокурора, надав витяг з протоколу №9 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Веселівський райдержадміністрації від 17.05.2017 року (а.с. 231-232) та висновок цієї комісії (а.с. 233-234) про доцільність визнання за [PERSON], [INFO], права власності на ? частину житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 54,88 кв.м, житловою площею - 29,58 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], але остаточне прийняття рішення залишити за судом. Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача Веселівської селищної Веселівського району Запорізької області, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити повністю з таких підстав. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13 (далі - Лист ВССУ від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13) (пункт 1), главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7), в якому зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Як зазначалося, на час відкриття спадщини [PERSON], [INFO], був малолітнім і відповідно до приписів ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON], та відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України йому належить спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] загальною площею 54,88 кв.м, житловою площею - 29,58 кв.м. Згідно з ч. 3 ст. 1269 ЦК України особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Згідно з ч. 4 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. При цьому, згідно правової позиції ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 (пункт 23), подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі ВССУ від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13 (пункт 1), коли із матеріалів справи вбачається, що спадкоємець вже прийняв спадщину, відсутні передбачені законом підстави для задоволення позовів щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Також, слід зазначити, що ЦК України не обмежується строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі ВССУ від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13 (пункт 3.1) право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На день подання даного позову, [PERSON], [INFO], досяг повних 16 років, і відсутність умов для одержання останнім в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, що згідно з роз'ясненнями в Листі ВССУ від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13 (пункт 1) є підставою для відмови у позові. Наявна у матеріалах справи постанова державного нотаріуса Веселівської державної контори Запорізької області Дзябка М.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії на вимогу [PERSON] про оформлення спадщини після померлої [INFO] гр. [PERSON], яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], 2000 року народження, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: на [ADDRESS], не є належним доказом відсутності умов для одержання неповнолітнім [PERSON], [INFO], в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з такою вимогою звернулася неуповноважена на те особа. Так, за змістом зазначеної постанови, [PERSON], звернулася до Дзябко М.І., державного нотаріуса Веселівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, з проханням оформити спадщину після померлої [INFO] гр. [PERSON], яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], 2000 року народження, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що заявниця подала довіреність, посвідчену 13.05.2016 року секретарем Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області за реєстровим №8, від імені [PERSON], яка є опікуном неповнолітнього [PERSON], 2000 року народження, яка не внесена в Єдиний реєстр довіреностей, чим порушено наказ Міністерства юстиції України від 28.12.2006 року за № 1378/13252 про положення про єдиний реєстр довіреностей, а також в тексті самої довіреності чітко не вказано, що вона може представляти інтереси неповнолітнього при оформленні спадкових прав після смерті певного спадкодавця, що не дає можливість нотаріусу прийняти таку довіреність та здійснити нотаріальну дію (а.с. 21). Крім того, як вбачається з довіреності, посвідченої секретарем Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області за реєстровим № 8 (а.с. 20), прізвище особи, якій видана ця довіреність не збігається з прізвищем особи, яка звернулася до нотаріуса згідно постанови державного нотаріуса Веселівської державної контори Запорізької області Дзябка М.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 21): в довіреності зазначено прізвище - як [PERSON], тобто через букву «і» після букви «б», а в постанові - як [PERSON], тобто через букву «є» після букви «б». Згідно правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року N 5, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Згідно пункту 37 цієї постанови, з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Проте, [PERSON], [INFO], не набув права власності в установленому порядку і перешкод для оформлення його спадкових прав у нотаріальному порядку судом не встановлено, спір з приводу спадщини відсутній. Доводи прокурора про відсутність у неповнолітнього [PERSON], [INFO], та його піклувальника [PERSON] коштів для оформлення його спадкових прав у нотаріальному порядку після померлої [INFO] матері [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки відсутність коштів, фінансової можливості не може бути підставою для порушення встановленого законодавством нотаріального порядку оформлення права на спадщину. Таким чином, підстави для пред'явлення і задоволення даного позову відсутні. Враховуючи вищевикладене, на підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed