Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 12.06.2008р. між ним та [PERSON]. було укладено кредитний договір №429, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 20000 грн. під 27 % річних, строком на 36 місяців, зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 11.06.2011р. В забезпечення виконання основним боржником кредитних зобов'язань з [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки. Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення станом на 22.05.2014 р. заборгованості в розмірі 29260,96 грн., яка у добровільному порядку ним не погашена, просить позов задовольнити. Представник позивача Коршомний В. П. - позов підтримав. Відповідач [PERSON], її представник позов не визнали, в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності, про застосування якої клопотали. Відповідачі [PERSON], [PERSON] двічі будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (розписки про отримання судових повісток про виклик до суду на 24.06.2014р., 01.07.2014р. на їх ім'я вручені через судового розпорядника та розписка від 24.06.2014р. про явку до суду на 01.07.2014р. відібрана особисто у [PERSON], яка з'явилася до суду після відкладення розгляду справи в зв'язку з неявкою відповідачів), повторно на розгляд справи не з'явилися. Суд, з врахуванням повторної неявки в судове засідання відповідачів [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, прийняв рішення про розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом встановлені факти: · 12.06.2008р. між кредитором - ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір №429 (далі - договір), згідно п. 1.1,1.2 розділу І якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 20000 грн. під 27 % річних, на строк 36 місяців (з остаточним терміном повернення кредиту 11.06.2011р.), на споживчі цілі, а позичальник, відповідно до п. 1.6 розділу І цього договору зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн., до 30 числа кожного місяця (договір, графік погашення кредиту та відсотків згідно договору); · при укладенні договору, сторони - кредитор ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальник [PERSON] у п. 7.8 р. 7 договору погодили збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3-х років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі комісійних винагород, пені), що передбачені умовами договору (договір); · 12.06.2008р., з метою забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору, між Банком та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки (договори поруки); · 12.06.2008 р. позивач, надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн. (п. 1.1 розділу І договору, заява на видачу готівки №3161/1706 від 12.06.2008р.); · в зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] п.п. 1.6 розділу І договору, у останньої у період з 31.10.2008р. по 22.05.2014р., утворилася заборгованість у сумі 29260,96грн., з них: - 7768 грн. - сума основного боргу за кредитом; - 10008 грн. - сума простроченої заборгованості - 7601,80 грн. - сума прострочених відсотків - 3678,47 грн. - сума пені - 204,69 грн. - сума несплачених комісійних яка станом на день розгляду справи в суді, відповідачем добровільно не погашена (довідка про наявність заборгованості позичальника, згідно кредитного договору); · останній платіж по тілу кредиту, процентам, комісії відповідач здійснив 09.10.2008р. в загальній сумі 1958,55 грн. (довідка про наявність заборгованості позичальника, згідно кредитного договору); · 12.04.2012р. ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я позичальника, поручителів направлена вимога про погашення кредитної заборгованості, в якій роз'яснено про обов'язок в 30-денний строк з дня отримання вимоги повернути грошові кошти, та в разі її не виконання - можливість звернення до суду з відповідним позовом (вимога №765 від 12.04.2012р.); · 07.06.2011р. ВАТ "Державний ощадний банк України" реорганізовано у ПАТ "Державний ощадний банк України" (наказ №112 від 03.03.2011р., зміни до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України"); · судові витрати понесені позивачем складають - судовий збір 292,61 грн. (платіжне доручення №38860210 від 15.05.2014р.); Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 1049,1050, 1054 ЦК України, якими встановлено, обов'язок позичальника повернути позикодавцеві кредит, сплатити проценти у розмірі та умовах, встановлених договором та неустойку відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України; ст. ст. 549, 551 ЦК України згідно яких розмір неустойки, процентів може бути встановлений договором, ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі його порушення настають наслідки встановлені договором або законом, зокрема у виді сплати неустойки, ст. 257 ЦК України згідно якої загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки, ч.3 ст.267 ЦК України, згідно якої позовна давність застовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення та кредитним договором: - п. п.1.7 - черговість виконання позичальником грошових зобов'язань за договором, при надходженні від позичальника коштів на рахунок погашення кредиту та сплати процентів за користування ним,- п. 1.8 розділу 1, згідно якого за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди, - за обслуговування кредиту в розмірі 0,05% але не менше 5 грн., щомісячно, п.п 5.2 розділу 5, відповідно до якого за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту, та сплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,07 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення; п. 6.2 розділу 6, згідно з яким спори за цим договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів вирішуються в судовому порядку; п. 7.8 розділу 7. Крім того суд, керується п. 4.2 р. 4 договорів поруки, згідно яких порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором №429 від 12.06.2008р. не пред'явить вимоги до поручителів. Тому з огляду на вищевикладене, закінчення строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором 11.06.2011р., направлення Кредитором вимоги поручителям 12.04.2014р., по витіку шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, суд вважає вимог позивача заявлені до поручителів [PERSON], [PERSON], такими що не підлягають задоволенню. Із розрахунку заборгованості, складаного Банком станом на 22.05.2014 року, вбачається, що останній платіж в погашення заборгованості за кредитом відповідач [PERSON] вніс 09.10.2008р. Тому відповідно до ст. 257 ЦК України строк позовної давності за даними вимогами Банку сплив 09.10.2011 року. З клопотанням про поновлення строку позовної давності Банк не звертався. З огляду на вищевикладене суд вважає позов до [PERSON] не підлягаючим задоволенню, в зв'язку з витіком строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених вимог, - в сумі 232 грн.

Outcome: dismissed