Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами в порядку спадкування. Представник позивача в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав та не заперечував проти його задоволення. За положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2017 року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-ФП №270259, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 20 листопада 2017 року(а.с.11). Згідно даних довідки [PERSON] сільської ради №407 від 16 травня 2018 року останнім постійним місцем проживання [PERSON] було с.Голоскове вул.Центральна, 26 Кривоозерського району Миколаївської області, на час своєї смерті проживав сам (а.с.12). Після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~яка складається\~із житлового\~будинку з\~господарчими будівлями\~та побутовими\~спорудами,\~розташованого в\~с.Голоскове\~вул.Центральна,\~26\~Кривоозерського району\~Миколаївської області; земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 4823983100:04:007:0008, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер: 4823983100:04:007:0009, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Голоскове вул.Центральна, 26 Кривоозерського району Миколаївської області; земельної ділянки площею 2,7727 га, кадастровий номер: 4823983100:02:000:0577, земельної ділянки площею 2,7766 га, кадастровий номер: 4823983100:02:000:0113 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області; земельної ділянки площею 0,2833 га, кадастровий номер: 4823983100:04:004:0014, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Голоскове вул.Набережна Кривоозерського району Миколаївської області. Позивач є сином спадкодавця, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії ЯЦ №674302, виданим Голосківською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 27 лютого 1951 року (а.с.14). Заповітом, посвідченим [PERSON], секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Кривоозерського району 26 квітня 2001 року, зареєстрованим в реєстрі за №26, [PERSON] все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось заповів [PERSON], що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с.13). Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №44412470 та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с.59-60). Відповідно до спадкової справи № 21/2018, (а.с.61-68) позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (а.с.62). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадкових прав на житловий будинок та земельні ділянки у нотаріальному порядку позивачу відмовлено (а.с.47), так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно даних виписки з погосподарської книги с.Голоскове Кривоозерського району Миколаївської області, наданої [PERSON] сільською радою 16 травня 2018 року (а.с.16), технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №26 по вулиці Центральна в с.Голоскове Кривоозерського району Миколаївської області, виготовленого Комунальним підприємством "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" 07 серпня 2013 року (а.с.17-19), спадковий житловий будинок побудований в 1952 році. Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У 1952 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Пункт 2 [PERSON] від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та [PERSON] від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого [PERSON] Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року. Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів". Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1952 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. Отже судом встановлено, що будинок №26 по вулиці Центральна в с.Голоскове Миколаївської області не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті [PERSON] як об'єкт права власності - нерухоме майно. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер: 4823983100:04:007:0008, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в с.Голоскове вул.Центральна, 26 Кривоозерського району Миколаївської області належала [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно з індексним номером:247380003, виданого Реєстраційною службою Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 25 липня 2014 року (а.с.21), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804852012018 від 20 червня 2018 року (а.с.23-25). Земельна ділянка площею 0,0804 га, кадастровий номер: 4823983100:04:007:0009, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Голоскове вул.Центральна, 26 Кривоозерського району Миколаївської області належала [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно з індексним номером:24741770, виданого Реєстраційною службою Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 25 липня 2014 року (а.с.26), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804851602018 від 20 червня 2018 року (а.с.28-30). Земельна ділянка площею 2,7727 га, кадастровий номер: 4823983100:02:000:0577, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області належала [PERSON], на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-МК №011484, виданого [PERSON] сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 26 квітня 2001 року (а.с.31), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804852092018 від 20 червня 2018 року (а.с.34-36). Земельна ділянка площею 2,7766 га, кадастровий номер: 4823983100:02:000:0113 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області 22 липня 2015 року (а.с.37), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804851422018 від 20 червня 2018 року (а.с.39-42). Земельна ділянка площею 0,2833 га, кадастровий номер: 4823983100:04:004:0014, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Голоскове вул.Набережна Кривоозерського району Миколаївської області, належала [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно з індексним номером:24743734, виданого Реєстраційною службою Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 25 липня 2014 року (а.с.42), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804851912018 від 20 червня 2018 року (а.с.44-46). Оригінали правовстановлюючих документів втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті Кривоозерщина№23(10326) від 02 червня 2018 року (а.с.49). Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада визнала позовні вимоги, дане право ніким не оспорюється, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved