Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON]- [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.10.2013 близько 19 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ-31029, реєстраційний номер [NUMBER], будучи у стані алкогольного сп'яніння, рухався по вул. Радянська у с.Великі Проходи Дергачівського району Харківської області зі сторони автодороги Харків-Щербаківка в напрямку с.Липці, де допустив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Внаслідок ДТП малолітній пішохід [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи №1275-А/13 від 20.11.2013 отримав тяжкі тілесні ушкодження про критерію небезпеки для життя. Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26.09.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України В результаті вищевказаної ДТП позивачу було завдано матеріальні збитки та моральну шкоду. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу «ГАЗ-31029», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у відповідача відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5084785 Пунктом 3 даного Договору (Полісу) встановлено, що страхова сума за шкоду, завдану життю і здоров'ю потерпілих, становить 100000.00 грн. Представник позивача 11.10.2016 повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування по понесених витратах на лікування, в якій просив перерахувати суму страхового відшкодування на банківські реквізити уповноваженого представника [PERSON]. Вказані документи відповідач отримав 11.10.2016. Приписами пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 в редакції, чинній на дату пригоди, встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)». Таким чином, останнім днем виплати позивачу страхового відшкодування є 08 січня 2017 року. Однак, відповідач в порушення вимог Закону №1961- IV від 01.07.2004 виплатив частину страхового відшкодування лише 09 лютого 2017 року у розмірі 26495,28 грн. без будь-якого письмово роз'яснення чи відмови у виплаті решти страхового відшкодування, у зв'язку з чим позивач розцінює дану бездіяльність відповідача як необгрунтовану відмову у виплаті повної суми страхового відшкодування. 11.10.2016 представником позивача було надано відповідачу весь необхідний пакет документів для виплати страхового відшкодування. Також представником позивача було надано відповідачу оригінали чеків про витрати на лікування. Отже, відповідачу в межах трьохрічного строку було надано весь необхідний пакет документів для виплати позивачу страхового відшкодування, проте, з невідомих причин страховик не тільки порушив строки виплати страхового відшкодування, але й не виплатив його у повному обсязі, що є порушенням вимоги Закону та прав позивача на отримання страхового відшкодування. Відповідно до статті 22 Закону №1961-ІУ від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Частиною першою статті 24 Закону №1961-ІV від 01.07.2004 передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я (абз.3 ч.1 ст.24 Закону №1961-ІУ від 01.07.2004). На своє лікування позивач за період з дати ДТП 13.10.2013 по 07.11.2013 включно витратила 8650,42 грн., що підтверджується наступними документами: 1)Фіскальний чек від 13. 10.2013 на суму 290,42 грн.; 2)Фіскальний чек від 16.10.2013 на суму 380,34 грн.; 3)Фіскальний чек від 16.10.2013 на суму 1221,61 грн.; 4)Фіскальний чек від 15 10.2013 на суму 499,59 грн.; 5)Фіскальний чек від 14.10.2013 на суму 1465,00 грн.; 6)Фіскальний чек від 18.10.2013 на суму 1207,91 грн.; 7)Фіскальний чек від 19.10.2013 на суму 350,51 грн.; 8)Фіскальний чек від 19.10.2013 на суму 418,19 грн.; 9)Фіскальний чек від 20.10.2013 на суму 403,10 грн.; 10)Фіскальний чек від 21.10.2013 на суму 256,21 грн.; 11)Фіскальний чек від 21.10.2013 на суму 222,89 грн.; 12)Фіскальний чек від 22.10.2013 на суму 376,05 грн.; 13)Фіскальний чек від 22.10.2013 на суму 39,90 грн.; 14)Фіскальний чек від 22.10.2013 на суму 10,65 грн.; 15)Фіскальний чек від 23.10.2013 на суму 329,28 грн.; 16)Фіскальний чек від 25.10.2013 на суму 828,95 грн.; 17)Фіскальний чек від 27.10.2013 на суму 259,12 грн.; 18)Фіскальний чек від 27.10.2013 на суму 51,93 грн.; 19)Фіскальний чек від 28.10.2013 на суму 38,77 грн.. Витрати на лікування позивача є належним чином підтверджені, а тому є такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1961-ІУ від 01.07.2004 шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Частина 2 статті 26 Закону зазначає, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення І групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною-інвалідом - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Частина 3 вказаної статті зазначає, що якщо страховику (МГСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір шкоди, пов'язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, або цей розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 26.2 цієї статті, страховик (МГСБУ) здійснює відшкодування в розмірі, визначеному у пункті 26.2 цієї статті. Згідно медичного висновку №4877 від 04.06.2014 та посвідчення серії [NUMBER] від 21.12.2015 позивача визнано дитиною-інвалідом. Причиною інвалідності є захворювання (патологічний стан) віддалені наслідки травм. Розмір страхового відшкодування за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 20646,00 грн. (1147 грн. х 18 мінімальних зарплат). Статтею 261 Закону №1961-ІV від 01.07.2004 передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Розмір моральної шкоди, що відшкодовується позивачу, за шкоду завдану її здоров'ю, дорівнює 1464,82 грн. (5% від 29296,42 грн.). Загальний розмір страхового відшкодування, який належний позивачу, становить 30761,24 грн.. 09 лютого 2017 року відповідач перерахував на реквізити представника позивача суму страхового відшкодування у розмірі 26495,28 грн.. Таким чином, невиплачена сума страхового відшкодування, яку зобов'язаний сплатити відповідач, становить 4265,96 грн. Згідно чинного законодавства України відповідач зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування позивачу до 08.01.2017 року включно. Проте, виплатив його лише 09.02.2017 року. Тому, початковою датою нарахування штрафних санкцій за прострочені виплати страхового відшкодування є 09.01.2017 року. Період на стягнення пені з відповідача починається з 09.01.2017 (тобто з наступного дня за останнім днем закінчення строку виплати страхового відшкодування) по 09.02.2017 включно (день надходження коштів на рахунок представника позивача). Загальна кількість днів прострочення виконання зобов'язання відповідачем становить 32 дні. Пеня розраховується за формулою: (Пеня) = (Сума боргу) х (Ставка пені (%)) /100% / 365 днів х (Кількість днів) Де: Сума боргу - сума простроченого боргу. Ставка пені (%) - ставка пені в процентах річних. Кількість днів - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов'язання. Облікові ставки НБУ за період прострочення ДатаОблікова ставка НБУДжерело інформації 28.10.201614,00%Постанова НБУ 27.10.2016 р. № 372-рш Розрахунок пені Дата початкуКінцева датаКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% на рік)Пеня 09.01.201709.02.20173230 761,2414,00%28,00%755,13 Разом 32 755,13 Всього: Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 09.01.2017 року по 09.02.2017 року становить 755.13 грн. Відповідач зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування позивачу до 08.01.2017 року включно. Проте, до сьогоднішнього дня так і не виплатив страхове відшкодування. Тому, початковою датою нарахування штрафних санкцій за прострочення виплати страхового відшкодування є 09.01.2017 року. Період на стягнення інфляційних втрат з відповідача починається з 09.01.2017 (тобто з наступного дня за останнім днем закінчення строку виплати страхового відшкодування) по 09.02.2017 включно (день надходження коштів на рахунок представника позивача). Загальна кількість днів прострочення виконання зобов'язання відповідачем становить 32 дні. Втрати від інфляції = Сума боргу х Індекс інфляції /100% - Сума боргу Де: Сума боргу - сума простроченого боргу. Індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Індекси інфляції за період прострочення (газета "Урядовий кур'єр") МісяцьІндекс інфляціїДжерело інформації Січень 2017101,10%"УК"№ 25 від 09.02.2017 р. Розрахунок втрат від інфляції Місяці простроченняІндекси інфляції, що перемножуютьсяПідсумковий індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїВтрати від інфляції Січень 2017101,10%101,100%30 761,2431 099,61338,37 Разом 338,37 Втрати від інфляції за період з 09.01.2017 року до 31.01.2017 року становлять у сумі 338,37 грн. Процентна ставка за користування коштами: 3% річних. Розраховується за формулою: Проценти = Сума боргу х Процентна ставка /100% / 365 днів х Кількість днів Де: Сума боргу - сума простроченого боргу. Процентна ставка - проценти річних. Кількість днів - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов'язання. Розрахунок процентів за користування коштами Дата початкуКінцева датаКількість днівСума боргуПроцентна ставкаПроценти 09.01.201709.02.20173230 761,243,00%80,91 Разом 32 80,91 Проценти за користування коштами за період з 09.01.2017 року до 09.02.2017 року становлять у сумі 80,91 грн. За надану правову допомогу позивач сплатив 4000.00 грн., що підтверджується квитанцією. Вказана правова допомога була надана з розрахунку вартості однієї нормо години фахівця в галузі права, що становить 500,00 грн. Просить стягнути з відповідача: -4265,96 грн.- недоплачене страхове відшкодування, пов'язане із завданням шкоди здоров'ю, -755,13 грн.- прострочення виплати страхового відшкодування, -338,37 грн.- інфляційне збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування, - 80,91 грн.- розмір відсотків за прострочення строків виплати страхового відшкодування, - 4000,00 грн.- судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] позов підтримала повністю, надала пояснення аналогічні тим, що містить позовна заява. Представник відповідача Костенко О.О. заперечував проти позову. Пояснив, що 11.10.2016 року на адресу ПАТ «ХМСК» звернувся представник позивача [PERSON] Відповідачем проведено всі необхідні дії, у тому числі проведено перевірку наданих документів та розслідування обставин справи. ПАТ «ХМСК» перевірено надані документи, у тому числі фінансові чеки про закупівлю медикаментів на їх обгрунтованість та підтвердженість документами медичної установи. Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, постраждалому [PERSON] було призначено наступні ліки: 1.Шкамілон, Нейромідін, (Виписка із медичної карти № 1923 від 27.05.2016 року) 2.Тіоцетам, Нейробіон, Актовегін, Цераксон (Виписка із історії хвороби №30840) Страховиком проведено перевірку наданих фінансових чеків на придбання ліків та виявлено, що обгрунтованими та такими, що підтверджуються призначенням лікарів (документами медичної установи) є чеки, на придбання ліків на загальну суму 3296, 17 грн. Так як ця сума менша, ніж 1/30 розміру мінімальної заробітної плати, то відповідно до п. 24.2 та 24.3 статті 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цю суму приведено до розміру 4 587, 60 грн., що підтверджується копією Страхового акту. Непідтвердженими документами медичної установи є придбання таких непризначених потерпілому ліків, як: натрію хлорид, анальгін, дімедрол, пакет майка, вода питна куяльник, лінекс, зуфіллін, медаксон, неуробекс, нейрорубін, троксівазін, ліотон, лазолван, мексідол, реамберін , альбумін, аскорбінова кислота, реосорбілакт, Л-лізін і інші, які позначені медичним фахівцем ПАТ «ХМСК» на доданих до заперечення копіях чеків. Таким чином, ПАТ «ХМСК» нараховано страхову виплату на придбання обгрунтованих та підтверджених документально медикаментів на лікування в сумі 4 587, 60 грн. За стійку втрату працездатності малолітньої дитини (п. 26.2, статті 26 Закону) нараховано 18 мінімальних з/плат - 20 646, 0 грн. За моральну шкоду (статті 261 Закону) - 5% від суми виплати (25233, 60 грн.) -1 261, 68 грн. При цьому використовувалась мінімальна з/плата на момент ДТП - 1147, 0 грн. Термін проведення виплати (90 днів), який відповідно до загального порядку перебігу строків починається з наступного за днем звернення дня, закінчується 09.01.2017 року, а не як помилково вказав позивач - 08.01.2017року. Відповідно до вимог Закону [PERSON] за затримку проведення виплати, починаючи з 10.01.2017 року до моменту фактичної виплати (до 09.02.2017 року) проведено нарахування та виплачено пеню в розмірі 556, 20 грн. Дата проведення виплати відповідно до доданого платіжного доручення - 09.02.2017. Заслухавши учасннків сулового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. 13.10.2013 близько 19 год.30 хв. водій [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ-31029, реєстраційний номер [NUMBER], будучи у стані алкогольного сп'яніння, рухався по вул. Радянська у с.Великі Проходи Дергачівського району Харківської області зі сторони автодороги Харків-Щербаківка в напрямку с.Липці, допустив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Внаслідок ДТП малолітній пішохід [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи №1275-А/13 від 20.11.2013 отримав тяжкі тілесні ушкодження про критерію небезпеки для життя. Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26.09.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу «ГАЗ-31029», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у відповідача відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5084785 Пунктом 3 даного Договору (Полісу) встановлено, що страхова сума за шкоду завдану життю і здоров'ю потерпілих становить 100000.00 грн. Представник позивача 11.10.2016 повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування по понесених витратах на лікування, в якій просив перерахувати суму страхового відшкодування на банківські реквізити уповноваженого представника [PERSON]. Вказані документи відповідач отримав 11.10.2016. Приписами пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 в редакції, чинній на дату пригоди встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: уразі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно припису статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо - транспортноїпригоди, є: *шкода, пов'язаназлікуваннямпотерпілого; *шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; *шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; *моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий-фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; *шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідач в порушення вимог Закону №1961- IV від 01.07.2004, виплатив частину страхового відшкодування лише 09 лютого 2017 року у розмірі 26495,28 грн. без будь-якого письмово роз'яснення чи відмови у виплаті решти страхового відшкодування. У зв'язку з чим позивач розцінює дану бездіяльність відповідача як необгрунтовану відмову у виплаті повної суми страхового відшкодування. 11.10.2016 представником позивача було надано відповідачу весь необхідний пакет документів для виплати страхового відшкодування. Також представником позивача було надано відповідачу оригінали чеків про витрати на лікування. Отже, відповідачу, в межах трьох річного строку, було надано весь необхідний пакет документів для виплати позивачу страхового відшкодування, проте, з невідомих причин страховик не тільки порушив строки виплати страхового відшкодування, але й не виплатив його у повному обсязі, що є порушенням вимоги Закону та прав позивача на отримання страхового відшкодування. Відповідно до статті 22 Закону №1961-ІУ від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Частиною першою статті 24 Закону №1961-ІV від 01.07.2004 передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я (абз.3 ч.1 ст.24 Закону №1961-ІУ від 01.07.2004). Сума підтверджених витрат на лікування позивача становить 4 587,60 грн. немає. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1961-ІУ від 01.07.2004 шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Частина 2 статті 26 Закону зазначає, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення І групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною-інвалідом - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Частина 3 вказаної статті зазначає, що якщо страховику (МГСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір шкоди, пов'язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, або цей розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 26.2 цієї статті, страховик (МГСБУ) здійснює відшкодування в розмірі, визначеному у пункті 26.2 цієї статті. Згідно медичного висновку №4877 від 04.06.2014 та посвідчення серії [NUMBER] від 21.12.2015 позивача визнано дитиною-інвалідом. Причиною інвалідності є захворювання (патологічний стан) віддалені наслідки травм. Кодексом законів про працю України визначено, що мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 №5515-VІ установлено у 2013 році з 01 січня по 01 грудня мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі -1147 гривень; у погодинному розмірі - 6,88 гривні. Розмір страхового відшкодування за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 20646,00 грн. (1147 грн. х 18 мінімальних зарплат). Статтею 261 Закону №1961-ІV від 01.07.2004 передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Розмір моральної шкоди, що відшкодовується позивачу, за шкоду завдану її здоров'ю, дорівнює 1261,68 грн., виходячи із суми, яка підлягала до сплати 25 233,60 грн. х 5%. Згідно чинного законодавства України відповідач зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування позивачу до 09.01.2017 року включно. Проте, виплатив його лише 09.02.2017 року. Тому, початковою датою нарахування штрафних санкцій за прострочені виплати страхового відшкодування є 10.01.2017 року. Період на стягнення пені з відповідача починається з 10.01.2017 (тобто з наступного дня за останнім днем закінчення строку виплати страхового відшкодування) по 09.02.2017 включно (день надходження коштів на рахунок представника позивача). Загальна кількість днів прострочення виконання зобов'язання відповідачем становить 31 день. Пеня розраховується за формулою: (Пеня) = (Сума боргу) х (Ставка пені (%)) /100% / 365 днів х (Кількість днів) Де: Сума боргу - сума простроченого боргу. Ставка пені (%) - ставка пені в процентах річних. Кількість днів - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов'язання. Розрахунок пені Період розрахунку- 10.01.2017- 25.01.2017 Ставка НБУ % - 14 Кількість днів у періоді -16 Пеня-325.20 грн. Період розрахунку- 26.01.2017- 09.02.2017 Ставка НБУ % - 14 Кількість днів у періоді -14 Пеня-284.55 грн. Всього пеня становить -609.75 грн. Враховуючи, що відповідач наполягає на сплаті пені у сумі 556,20, то залишок заборгованості за пенею становить - 53.55 грн. Втрати від інфляції = Сума боргу х Індекс інфляції /100% - Сума боргу Де: Сума боргу - сума простроченого боргу. Індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Індекси інфляції за період прострочення (газета "Урядовий кур'єр") МісяцьІндекс інфляціїДжерело інформації Січень 2017101,1%"УК"№ 25 від 09.02.2017 р. Розрахунок втрат від інфляції Місяці простроченняІндекси інфляції, що перемножуютьсяПідсумковий індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїВтрати від інфляції Січень 2017101,1%101,1%26495.2826786.73291.45 Разом 291.45 Розмір відсотків за прострочення строків виплати страхового відшкодування становить: Дата початкуКінцева датаКількість днівСума боргуПроцентна ставкаПроценти 10.01.201709.02.20173126495.283,00%67.51 Разом 31 67.51 З урахуванням вказаних вище розрахунків з відповідача підлягає стягненню -4265,96 грн.- недоплачене страхове відшкодування, пов'язане із завданням шкоди здоров'ю, -53.55 грн.- прострочення виплати страхового відшкодування, -291.45 грн.- інфляційне збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування, - 67.51 грн.- розмір відсотків за прострочення строків виплати страхового відшкодування, - 4000,00 грн.- судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги. За надану правову допомогу позивач сплатив 4000.00 грн., що підтверджується квитанцією. Вказана правова допомога була надана з розрахунку вартості однієї нормо години фахівця в галузі права, що становить 500,00 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial