Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У серпні 2016\~р. [PERSON] звернувся вказаним позовом, у якому просить сягнути на його користь з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (далі Товариство) страхове відшкодування: у розмірі 15\~550,00\~грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 1\~197,66\~грн. у рахунок відшкодування витрат на лікування, стягнути на його користь з [PERSON] 20\~000,00\~грн. у якості відшкодування моральної шкоди. Товариство проти позову заперечило та просило відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ним було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 15\~576,84\~грн. у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу та сплачено пеню у розмірі 1\~180,42\~грн., які були розраховані відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а щодо виплати страхового відшкодування, пов'язаного з лікуванням, то відшкодуванню у випадку доведеності законності вимог підлягають 794,52\~грн., оскільки саме ці витрати є документально підтвердженими (а.\~с.\~108 112). [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що заявлений [PERSON] розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, з урахуванням характер ушкоджень [PERSON], тривалості його лікування відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1\~000,00\~грн. (а.\~с.\~50). [PERSON] позиції щодо позову не повідомив. Судом з'ясовано, що 19.01.2016\~р. о 12:30 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.\~Луппова у м.\~Бердичеві Житомирської області, яка є другорядною дорогою, під час виїзду на нерегульоване перехрестя з вул.\~Вінницькою, яка є головною дорогою, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], який рухався під керуванням [PERSON], внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів (далі ДТП) та останні отримали механічні пошкодження. Ці обставини підтверджуються постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2016\~р. у справі №\~274/13/17-16п, яка набрала законної сили (а.\~с.\~26), а також іншими наявним у справі документами (а.\~с.\~12 17, 19, 20, 23 25) та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] марини Євгеніївни (будуть наведені нижче), і не заперечуються особами, які беруть участь у справі. Зазначеною постановою [PERSON] було визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Через ДТП [PERSON] 19.01.2016\~р. був госпіталізований до Бердичівської центральної районної лікарні, де в результаті проведеного обстеження йому було встановлено клінічний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, забій нижньої щелепи, був виписаний з покращенням 26.01.2016\~р. підтверджується епікризом (а.\~с.\~27), у стані тимчасової непрацездатності перебував до 04.02.2016\~р. включно, що підтверджується листком непрацездатності серії АГТ №\~055709 (а.\~с.\~28). Щодо позовної вимоги про стягнення страхового відшкодування. Відповідно до частин першої та другої статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Зважаючи на вказані норми Цивільного кодексу України, Суд приходить до висновку, що особою, яка має відповідати за шкоду, у тому числі моральну, завдану [PERSON] внаслідок ДТП, є [PERSON], який є власником (що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №\~799762, а.\~с\~.\~10) та керував автомобілем [NUMBER], та який є винуватим у настанні ДТП, тобто у завданні шкоди. Однак, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Товариством за полісом АЕ/2523360 від 19.02.2015\~р., строк дії якого з 00:00 20.02.2015\~р. до 19.02.2016\~р. включно (а.\~с.\~11). Абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що 23.1. шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Статтею 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; Таким чином Товариство зобов'язано відшкодувати [PERSON], який є потерпілим у розумінні Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкоду, пов'язану, зокрема, з його лікуванням, та шкоду, пов'язану з пошкодженням транспортного засобу автомобіля [NUMBER]. Товариство 05.09.2016\~р., тобто після подання [PERSON] позову, відшкодувало останньому шкоду, пов'язану з пошкодженням транспортного засобу автомобіля [NUMBER], у розмірі 15\~576,84\~грн., а також сплатило пеню у розмірі 1\~180,42\~грн., що підтверджується платіжним дорученням №\~1038 від 05.09.2016\~р. (а.\~с.\~144) та не заперечується [PERSON], у зв'язку з чим Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення з Товариства на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 15\~550,00\~грн. необхідно відмовити. Разом з тим, Товариством не заперечується, що ним не було відшкодовано [PERSON] шкоду, пов'язану з його лікуванням. Згідно з абзацами першим та третім пункту 24.1 статті 24 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Суд, зважаючи на встановлений після ДТП [PERSON] діагноз та призначене у зв'язку з цим лікування, приймаючи до уваги платіжні документи, подані [PERSON] на підтвердження витрат, пов'язаних з лікуванням (а.\~с.\~31 34), вважає, що [PERSON] у зв'язку з його лікуванням має бути відшкодовано Товариством витрати у розмірі 794,52\~грн., тобто позов в частині стягнення з Товариства на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 1\~197,66\~грн. підлягає частковому задоволенню. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Свідок [PERSON] дала показання про те, що 19.01.2016\~р. вона була на роботі та мала в той день їхати з чоловіком [PERSON], окунатись в ополонку. В них дома зламалась газова колонка, вона попросила чоловіка, що б він поїхав в магазин та купив нову. Додзвонилась до нього після купівлі, він їхав біля універмагу додому, обіцяв, що заїде через тридцять хвилин за нею. Після цього пройшло тридцять хвилин, вона додзвонитись до нього не змогла, передзвонила до його мами [PERSON], і та розповіла, що [PERSON] потрапив в аварію. Вона дуже перенервувала, і далі чекала дзвінка, бо мама їхала позаду за [PERSON]. Після чого її свекор [PERSON], привіз її чоловіка в травмпункт, де вона вже його і побачила. В нього була повністю вибита нижня щелепа, нижні зуби, на обличчі була кров, і він дуже погано себе почував. В травмпункті його оформили у стаціонар у травматологічне відділення, зробили йому знімки грудної клітини і голови, поставили діагнози і направили у стаціонар. Після чого кожен день вона готувала йому одні рідкі супи, що б він міг хоч що-небудь скуштувати, бо він взагалі нічого їсти не міг. Вона Відривалась від роботи, дитини не бачила, дитина була у бабусі, бо не було кому доглядати. Їхня дитина получила великий стрес, так як вона їхала позаду у машині з бабусею та дідусем за чоловіком і бачила всю аварію, дитині на той час було три роки. Дитина бачила і після чого розповідала, що в папи була кров в роті, і що папа в'їхав у стовп. І по сьогодні, сідаючий у будь-який транспорт, дитина згадує ту ситуацію. Дитина боїться сідати у машину по сьогодні, та згадує, що папа в'їхав у стовп, боїться їхати зі швидкістю. В машині дитина каже "мама чи папа, не газуй". На той момент їхній родині було дуже тяжко, так як їх батько лежав у лікарні і їм фінансового ніхто не допомагав. Винуватець автокатастрофи навіть не різу не прийшов і не провідав її чоловіка. На питання свідок [PERSON] дала такі відповіді: \~після ДТП вона побачила чоловіка у травмпункті, у нього були вибиті зуби, він на її прохання показав їй ротову порожнину, у нього був весь рот к крові, і нього, і у неї був стрес; \~чоловіку поставили діагноз "струс головного мозку" і "забій грудної клітини" і вибиті нижні зуби; \~у зв'язку зі стресом дитини до лікарів вона не зверталась, вона сама виконувала роль лікаря; \~в той час, коли чоловік знаходився на лікуванні, їм ніхто зарплату не платив, у неї чолові працює сам на себе , що заробив приніс, на лікування грошей теж ніхто не давав, [PERSON] ні разу не запитав, чи потрібна допомога; \~вони усі перенесли великий стрес і втратили великі гроші, мають побиту машину; \~чоловік є приватним підприємцем, працює офіційно сам на себе, ремонтує машини, після ДТП він два тижні був у стаціонарі у лікарні, після того, як вийшов, він ще тижня два знаходився дома та просто відлежувався, бо в нього не було сили та здоров'я працювати; \~у чоловіка є один найманий працівник, який, коли чоловік не виходив на роботу, також на роботу не виходив. Свідок [PERSON] дав показання про те, що 19.01.2016\~р. він їхав з жінкою та онуком сином [PERSON], по вул. Вінницькій, [PERSON] їхав попереду за дві чи за три машини. Виїхала машина відповідача [PERSON]. Там стояв автобус, [PERSON] не побачив перешкоди, та вискочив на вул.\~Вінницьку. [PERSON] ударив [PERSON] в заднє ліве колесо. [PERSON] їхав з вул.\~Луппова, а вони їхали по головній. [PERSON] не пропустив [PERSON], вдарив його у заднє ліве колесо. Була ожеледь, сніг, машину розкрутило та викинуло на стовп на лівій стороні. [PERSON] праворуч зупинився, протягнув трохи далі. Він розвернувся та проїхав на стоянку біля скляної будівлі. Підійшли. Микола вже вийшов з машини, все обличчя у нього було в крові, ліва частина автомобіля побита, рульова колонка вивернута. Почали з [PERSON] обговорювати ситуацію, той сказав, що є страховка, і що нічого не буде вирішувати на місці. Визвали ДАІ, вона приїхала з слідчим. Після тог, як ДАІ зробила що треба, він завіз дитину додому. Дитина побачила батька, була істерика. Визвали евакуатора, той завіз машину на вул.\~Героїв України. Він сина ([PERSON]) повіз у лікарню, там його і залишили. Він на місці казав [PERSON], щоб їхав з ними до лікарні, може щось буде треба, а той сказав, що йому байдуже і що нічого не знає. Син лежав у лікарні, після виписки вони пішли робити зуби. [PERSON] ні раз не прийшов до лікарні. На питання свідок [PERSON] дав такі відповіді: \~у нього автомобіль Фольксваген Кадді, у [PERSON] Мазда 5 чи 6, колір не пам'ятає; \~він приїхав через дві хвилини на ДТП; \~між ними були легкові автомобілі, вони рухались в один ряд, перед ним був [PERSON], перед ним таксі, яка машина не пам'ятає; \~онук знаходився ззаду з її жінкою, самої події дитина не бачила; \~вони робили знімок щелепи [PERSON], він був пов'язаний з травмою під час ДТП, \~чи був пристебнутий [PERSON] не знає; \~після ДТП [PERSON] до трьох місяців не міг їсти нормально, не було зубів; \~дитина боялась сідати до нього у машину приблизно місяця два три після ДТП, а також в інші машини; [PERSON] не ходив не роботу, який час не пам'ятає; \~[PERSON], коли треба їхати, просить у нього машину, оскільки ту машину було зруйнована в ДТП. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона з чоловіком [PERSON], та онуком їхали у машині 19.01.2016\~р. Зустрілись з сином [PERSON], коло універмагу, домовились, що їдуть на хрещення на пляж в ополонку окунатись. Вони їхали за сином по вул.\~Вінницькій. Самої аварії, як сталась з сином, вона не бачила, бо сиділа з внуком на задньому сидінні. Чоловік їй каже, що сталась аварія, що [PERSON] стукнули. Далі вони розвернулись, під'їхали до [PERSON], дитина побачила батька, почала плакати, істерика почалась. Вони почали його заспокоювати. Визвали ДАІ. Чоловік завіз її з онуком додому. Вона онука заспокоювала вдома, але він весь час плакав, протягом години вона не могла його заспокоїти. Далі подзвонила їй [PERSON] жінка сина, хотіла спитати, коли ми всі збираємось, і вона їй сказала , що сталась така подія, розповіла, як сталось. На питання свідок [PERSON] дала такі відповіді: \~після події у [PERSON] всі зуби шатались, мусив поставити нові щелепи, два тижні лежав у лікарні зі струсом, носили йому перетерті супи, бо він не міг їсти, в нього зупинилась робота, він не працював, він сам ремонтує машини, найманих працівників не має; через ДТП були матеріальні наслідки; місяць з моменту ДТП [PERSON] не працював, потім потихеньку почав працювати. Пунктами 1 та 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Зважаючи на показання свідків та встановлені вище обставини, Суд приходить до висновку, що внаслідок ДТП [PERSON] було завдано моральної шкоди. Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином моральна шкода, завдана [PERSON] внаслідок ДТП, має бути відшкодована [PERSON]. Абзацом першим пункту 9 постанови від 31.03.1995\~р. №\~4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Пленуму Верховного Суду України встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, Суд виходить з того, що як було з'ясовано раніше, [PERSON] внаслідок ДТП отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, забій нижньої щелепи, у період з 19.01.2016\~р. по 26.01.2016\~р. перебував на стаціонарному лікуванні у Бердичівській центральній районній лікарні, а у стані тимчасової непрацездатності перебував до 04.02.2016\~р., як випливає з показань свідків, [PERSON] після ДТП близько трьох місяців не міг вживати звичну їжу, близько одного місяця не міг працювати, не міг користуватись транспортним засобом, який був пошкоджений у ДТП, а відтак, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, Суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, який було завдано [PERSON] внаслідок ДТП, становить 4\~000,00\~грн. З урахуванням положень статті 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають розподілу наступним чином: на користь [PERSON] з Товариства підлягають стягненню 26,15\~грн., а з [PERSON] 110,24\~грн.

Outcome: partial