Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON] і просила захистити авторські права позивача, порушені шляхом розповсюдження та публічного показу контрафактних примірників творів під назвами: «[INFO]», «[INFO]» у кількості 2 штук, «[INFO]», «[INFO]» у кількості 3 штук, «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» у кількості 2 штук, і стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 80000 грн. за факти розповсюдження та публічного показу контрафактних примірників творів та судові витрати у розмірі 800 грн. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилалася на те, що вона є видатною українською художницею, картини якої знаходяться в багатьох країнах світу. Своєю творчою працею вона створила наступні твори образотворчого мистецтва: -картини «[INFO]», «[INFO]»,«[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 20 травня 2014 року та рішенням до нього; -картину «[INFO]», що підтверджується Сертифікатом та Твір-6 та додатком до нього; -«[INFO]», що підтверджується Сертифікатом та Твір-7 та додатком до нього. 19 березня 2016 року представником позивача в магазині «[INFO]», який розташований за адресою: [ADDRESS], господарську діяльність в якому здійснює відповідач, було придбано один примірник контрафактного товару, а саме: картину, виконану шляхом друку на полотні, із зображенням твору «[INFO]», що підтверджується копією товарного чеку № 19 від 19 березня 2016 року. Крім того, у вищевказаному магазині представником позивача за допомогою відео зйомки було зафіксовано публічний показ 11 примірників вищезазначених картин позивача. 21 березня 2016 року представником позивача повторно було здійснено відео фіксацію публічного показу 10 примірників контрафактного товару, а саме: картин, на яких зображені вищезазначені твори. Згода на виготовлення, публічний показ або розповсюдження картин із зображенням творів позивача, відповідачу не надавалась, ліцензійний договір між сторонами не укладався. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, направила для участі в розгляді справи свого представника, який у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, надали суду пояснення, які цілком збігаються з письмовими запереченнями відповідача, відповідно до яких, відповідач вважав, що з копії товарного чека № 19 від 19 березня 2016 року, наданого суду представником позивача, не вбачається що у відповідача було придбано картину під назвою «[INFO]», а не картину під назвою «[INFO]». З копії вказаного товарного чеку неможливо встановити чи дійсно відповідач реалізував вказаний товар, оскільки він не містить відбитка круглої печатки відповідача, ідентифікаційний номер і на ньому не зазначено найменування товару під назвою «[INFO]». Крім того, з наданого позивачем відеозапису неможливо однозначно встановити час та дату проведення зйомки, як і неможливо встановити місце її проведення, внаслідок чого неможливо встановити в якому саме магазині було придбано картину. Позивачем до позову додано фото Творів, але неможливо встановити з яких саме Творів було зроблено фото, чи містять вони авторство позивача, яке повинно підтверджуватися його підписом, ким і де відбувався публічний показ вказаних Творів. Відповідач ніколи не здійснював продаж товарів із зображення об'єктів авторського права під назвою «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» з каталогу робіт позивача. Ні позивачем, ні його представником не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували це. В матеріалах справи відсутні бухгалтерські документи відповідача, які могли б підтвердити, що ним здійснювалася закупівля та продаж товарів із зображенням будь - яких творів з каталогу робіт позивача. Позивачем до справи було додано копію рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір, згідно з яким було зареєстровано авторське право на твір Збірка творів образотворчого мистецтва «[INFO]», але не додано копій переліку робіт, на які саме нею було зареєстровано авторське право. Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] своєю творчою працею створила наступні твори образотворчого мистецтва: -картини «[INFO]», «[INFO]»,«[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 20 травня 2014 року та рішенням до нього; -картину «[INFO]», що підтверджується Сертифікатом та Твір-6 та додатком до нього; -«[INFO]», що підтверджується Сертифікатом та Твір-7 та додатком до нього. Відповідно до довідки Державної служби інтелектуальної власності України № 1- 15/3724 від 11 травня 2017 року згідно з даними Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір, та відповідно до норм п. 28 Порядку, ДСІВ проведено реєстрацію авторського права на твори: 1.Збірка творів образотворчого мистецтва «[INFO]», свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір від 20 травня 2014 року [NUMBER]. 2.Збірка творів образотворчого мистецтва «[INFO]», свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір від 20 травня 2014 року [NUMBER]. 3.Збірка творів образотворчого мистецтва «[INFO]», свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір від 20 травня 2014 року [NUMBER]. 4.Збірка творів образотворчого мистецтва «[INFO]», свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір від 20 травня 2014 року [NUMBER]. Видані свідоцтва є чинними (а.с. 160, 161). Твори «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» входять до «[INFO]» (а.с. 13-15). Твір «[INFO]» входить до «[INFO]» (а.с. 16, 17). Відповідно до сертифікатів картини «[INFO]» та «[INFO]» були написані позивачем (а.с. 18-21). 19 березня 2016 року представником позивача в магазині «[INFO]», який розташований за адресою: [ADDRESS], господарську діяльність в якому провадить відповідач, було придбано один примірник контрафактного товару, а саме: картину, виконану шляхом друку на полотні, із зображенням твору «[INFO]», що підтверджується копією товарного чеку № 19 від 19 березня 2016 року (а.с. 136, 137). Також 19 березня 2016 року та 21 березня 2016 року представником позивача була здійснена відеофіксація публічного показу 10 примірників контрафактного товару, а саме: картин, на яких зображені твори, написані позивачем. Згода на виготовлення, публічний показ або розповсюдження картин із зображенням творів позивача, відповідачу ніким не надавалась. Суд приймає в якості доказу відеозаписи з фіксацією публічного показу контрафактних картин, оскільки ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ч. 3 ст. 308 ЦК України фотографія може бути розповсюджена без дозволу фізичної особи, яка зображена на ній, якщо це викликано необхідністю захисту її інтересів або інтересів інших осіб. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ч. 2 ст. 65 ЦПК України речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Таки чином відеофіксація порушення авторських прав позивача є належним доказом. Крім того, не викликає сумніву ідентичність зображень примірників творів - картин позивача тим примірникам творів, які використовувалися відповідачем у своїй господарській діяльності, оскільки відображені образи на контрафактних примірниках творів відповідають творам художниці [PERSON] Дії відповідача є порушенням норм Закону України "Про авторське право та суміжні права", а саме: 1.пункту а) частини 1 статті 50, яким передбачено, що Порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права, визначені статтями 15 тощо цього Закону. Так, статтею 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що до майнових прав автора належать: виключне право на використання твору і виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, що дає автору право дозволяти або забороняти: відтворення творів, публічне виконання і публічне сповіщення творів, публічну демонстрацію і публічний показ. Згідно ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", публічний показ - будь-яка демонстрація оригіналу або примірника твору, виконання, фонограми, відеограми, передачі організації мовлення за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо або на екрані за допомогою плівки, слайда, телевізійного кадру тощо (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) або за допомогою інших пристроїв чи процесів у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї особи, яка здійснює показ, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час (публічний показ аудіовізуального твору чи відеограми означає також демонстрацію окремих кадрів аудіовізуального твору чи відеограми без дотримання їх послідовності). 2.пункту б) частини 1 статті 50, яким передбачено, що Порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення. Згідно ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, відтворений, розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Відповідно п. 43 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", Під контрафактними примірниками твору, розуміються примірники об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, розповсюджені з порушенням авторського права (особистих немайнових і (або) майнових). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Нормами частини 2 статті 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). (частина 1 статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»). Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про наявність у відповідача дозволу позивача на розповсюдження створених останнім творів образотворчого мистецтва, авторське право на які йому належить, і, як наслідок цього, і доходить висновку про незаконність дій відповідача і порушення ним авторського права позивача. На підставі ст. 52 ч. 2 п. "г" Закону України «Про авторське право і суміжні права» у випадку порушення авторського права, суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, з урахуванням вимог ст.ст. 1, 15 ч. 1 п. "а", "б", 50 п. «б» Закону України «Про авторське право і суміжні права», які, відповідно, передбачають, що контрафактний примірник твору - примірник твору, опублікований і (або) розповсюджений з порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь - яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь - якого місця і в будь - який час за власним вибором. До майнових прав автора належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Порушення авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення і розповсюдження контрафактних примірників творів. Визначаючи розмір грошової компенсації за порушення авторського права позивача суд виходить з засад співмірності допущених відповідачем порушень, тяжкості наслідків, які настали внаслідок цих порушень, матеріального стану відповідача, а також приймає до уваги ту обставину, що на теперішній час відповідачем зазначені порушення вже припинені, і з метою забезпечення недопущення їх повторення, достатнім визначити розмір грошової компенсації в сумі 30000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 800 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, Закону України «Про авторське право і суміжні права», суд -

Outcome: partial