Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

07.04.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що [INFO] померла його батько [PERSON]. Після ії смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 3,6500 га, яка належала йому згідно державного акту на право власності, серія [NUMBER], розташованої на території Златоустівської с/ради, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва та житловий будинок, розташований по [ADDRESS], загальною площею 81,20 кв.м., житловою площею 39,80 кв.м., який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2002 року. На момент відкриття спадщини він прийняв спадщину, поскільки постійно проживав з померлим, фактично вступив в керування та володіння спадковим майном. У квітні 2015 року вирішив оформити своє спадкове право. Отримати свідотцтво про право на спадщину та зареєструвати нерухоме майно через нотаріальну контору не може, у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку. Оригінал загублений, зберіглась тільки його копія. Звернувшись в Держкомзем з проханням надати дублікат Державного акту для оформлення спадщини, який належить спадкодавцю, йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що з такими вимогами може звертатися тільки власник земельної ділянки. Крім нього інших спадкоємців у померлого не було. Тому просив суд визнати право власності на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до положень ст.ст. 1216,1217,1218,1233,1247,1248,1251 ЦК України зазаначають, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків від физичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно ст.81 ч.1п.г ЗК України громодяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповдно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від нього. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до п.3.1 листа спеціалізованого суда України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року " Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодян для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток /паїв/, крім передачі їх у спадщину. Судом встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 3,6500 га, належала згідно державного акту на право власності, серія [NUMBER] /а.с.4/. Згідно свідотцтва про народження [PERSON], серія [NUMBER] його батьком є [PERSON]./а.с.8/. Згідно свідотцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]./а.с.3/. Тому суд, вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки основані на законі та підтверджуються матеріалами цивільної справи. На підставі ст.ст. 328,392,1258,1261,1268,1270,1271 ЦК України, ст.81 ЗК України, п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав",

Outcome: approved