Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

06.09.2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON],в якій просить стягнути з відповідача у свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 68474 грн. 48 коп. та сплачений судовий збір. В поданому позові посилається на те, що згідно «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку», підписавши Заяву № б/н від 13.05.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взяті на себе зобов'язання згідно договору № б/н від 13.05.2011 року [PERSON]не виконує, що призвело до заборгованості, яка станом на 30.06.2017 рік має заборгованість 68474 грн. 48 коп., яка складається з наступного: - 4404 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; - 56532 грн. 91 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3800 грн.00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), -3236 грн. 88 коп.- штраф (процентна складова) Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 68474,48 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600,00 гривень. Належним чином уповноважений представник позивача у судове засідання не з'явився, однак до поданого позову, надав суду клопотання в якому зазначив, що просить дану справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, де просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги не визнала, просила застосувати вимоги ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Відповідач [PERSON] надала до суду заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості в порядку ст..128 ЦПК України, де зазначила, що строк позовної давності сплинув 03.04.2017 року, проте позивач звернувся до суду 18.08.2017 року. Просила застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові. 06 листопада 2017 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» надано до суду пояснення щодо заперечення [PERSON], де зазначив, що відповідно до п.1.7..31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк картки до останнього дня 04.2015 року. До суду подано позов до [PERSON] 27.08.2017 року - до спливу строку позовної давності. Просив задовольнити вимогу банку в повному обсязі. Суд, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 13.05.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, за ним утворилась заборгованість по кредитному договору, яка станом на 30.06.2017 рік становить 68474 грн. 48 коп., яка складається з наступного: - 4404 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; - 56532 грн. 91 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3800 грн.00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), -3236 грн. 88 коп. - штраф (процентна складова) Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який іншій заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконання зобов`язань перед Банком. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг (далі-Умов) позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Пункт 2.1.1.7.6. Умов передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідачів підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно дост.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 цього Кодексу і відповідно до ч.1ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Що стосується заборгованості за кредитом, то позовні вимоги в цій частині заявлені в межах строку позовної давності, оскільки строк дії картки до квітня 2015 року, а позов пред`явлено у серпні 2017 року. Відповідно до ч.3ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В частині стягнення пені у розмірі 3800,00 грн., та штрафів в сумі 3736,88 грн., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] на ім`я [PERSON], відповідач зареєстрована в [ADDRESS] з 26.10.2004 року. Місто Ізюм Харківської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня та штрафи нараховані за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на їх стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно платіжних доручень № PROM8В5BVU від 18.08.2017 року на користь позивача.

Outcome: partial