Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на їх користь по 2550 грн., як компенсацію спричиненої моральної шкоди, та по 19748,29 грн. шкоди, пов'язаної з лікуванням та смертю потерпілої, а також стягнути з ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» на їх користь по 47450 грн. як компенсацію спричиненої моральної шкоди. В обгрунтування позову покликаються на те, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.11.2012 року було визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у тому, що 23 липня 2012 року близько 12.30 год. в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області на вул. Приморська навпроти будинку №31, водій ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» [PERSON] керуючи автомобілем ГАЗ 5204, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом в напрямку до виїзду із села Більшовик, у порушення пунктів 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху заднім ходом, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалася позаду автомобіля в попутному напрямку по лівому узбіччю, спричинивши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких [INFO] вона померла. На момент скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП«Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» та виконував свої функціональні обов'язки водія вантажного автомобіля. На час скоєння ДТП, автомобіль ГАЗ 5204, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований страховою компанією АТ «Українська пожежно-страхова компанія», тобто між ДП«Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» та АТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На придбання ліків, крові, плазми та необхідних медичних препаратів для лікування матері позивачами було витрачено 19220,78 грн., що підтверджується платіжними документами. Крім витрат на придбання ліків, ними було понесено витрати на поховання [PERSON] в сумі 5389,60 грн., що підтверджується договором на організацією та проведення поховання та доданими до нього квитанціями та чеками. Також, позивачами було понесено витрати на проведення поминального обіду на суму 7386,20 грн. та витрати на встановлення пам'ятника на суму 7500 грн. Загальна сума витрат на лікування та поховання [PERSON] складає 39496,58 грн. Також винними діями [PERSON] позивача було завдано моральної шкоди, які полягають в тому, що вони щоденно відвідували [PERSON] в лікарні, чергували біля неї та бачили її страждання, сильний фізичний біль, а після її смерті в позивачів суттєво порушився нормальний життєвий уклад. Позивачі та їх представник в судовому засіданні, кожен окремо, підтримали позовні вимоги, дали пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. Додатково вказали, [PERSON] фактично займалась вихованням онуків і ДТП сталось під час її перебування на відпочинку, куди вона повезла онуку оздоровитись. Дане ДТП відбулося на очах у дитини, а на сьогоднішній день в них порушений життєвий уклад, оскільки вони постійно змушені шукати можливість забезпечити догляд за дитиною, чим займалась [PERSON] та змушені пояснювати дитині, чому бабуся не може її доглянути. Просять позов задоволити. Представник відповідача ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 40 000,00 грн. Просить задоволити позов частково. Представник відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення, згідно яких просить відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду письмові заперечення, згідно яких заперечує позов частково, а саме в частині відшкодування моральної шкоди та частково матеріальної. Суд ухвалив розглядати справ у відсутності третьої особи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.11.2012 року у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ст.286 ч.2 КК України /а.с.32/ встановлено, що [PERSON] 23 липня 2012 року близько 12.30 год. в с.Більшовик Голопристанського району Херсонської області на вул. Приморська навпроти будинку №31, водій ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 5204», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом в напрямку до виїзду із села Більшовик, у порушення пунктів 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху заднім ходом, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалася позаду автомобіля в попутному напрямку по лівому узбіччю, спричинивши потерпілій [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок отриманої травми, що ускладнилася гнійним запаленням та гангреною нижньої кінцівни [INFO] потерпіла [PERSON] в лікарні померла. Даним вироком [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Смерть [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 10.08.2012р. /а.с.6/. Судом встановлено, що померла [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON] (позивачів), що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.18, 19/. Також, як встановлено в судовому засіданні та видно з матеріалів справи, позивачами було витрачено 19220,78 грн. на придбання ліків, крові, плазми та необхідних медичних препаратів для лікування їх матері - [PERSON], що підтверджується відповідними платіжними документами /а.с.8-18/. Окрім того, позивачами було понесено витрати на поховання їх матері - [PERSON] в сумі 5389,60 грн., що підтверджується договором на організацією та проведення поховання та доданими до нього квитанціями та чеками /а.с.24, 25,27/. витрати на проведення поминального обіду на суму 7386,20 грн. /29, 31/ та витрати на встановлення пам'ятника на суму 7500 грн. /а.с.23/. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент скоєння вищезгаданого ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП«Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» та виконував свої функціональні обов'язки водія вантажного автомобіля, чого сторони в судовому засіданні не заперечили. Також, в судовому засіданні безспірно встановлено, що на час скоєння згаданого ДТП автомобіль «ГАЗ 5204», реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований страховою компанією АТ «Українська пожежно-страхова компанія», тобто між ДП«Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» та АТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Проаналізувавши вищенаведені норми Закону та надані позивачами докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь кожного із позивачів по 19748,29 грн. завданої шкоди, пов'язаної із лікуванням та смертю [PERSON], оскільки зазначені витрати позивачів документально підтверджуються матеріалами справи та понесені позивачами на лікування потерпілої [PERSON], а також пов'язані із смертю останньої. Суд відхиляє покликання представника відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на той факт, що [PERSON] поніс витрати на лікування [PERSON], оскільки жодних доказів на підтвердження цього факту не надано, а також даний факт не встановлений вироком суду, як зазначає представник відповідача, так як це випливає лише з пояснень самого [PERSON], даних в судовому засіданні, тобто не є фактом, встановленим судом. Окрім, того суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на спорудження пам'ятника та інших витрат на поховання, так як такі не відповідають нормам Закону. Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Пунктом 27.3 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд дійшов висновку, що внаслідок смерті [PERSON], позивачам було завдано моральної шкоди, яка полягає у втраті позивачами близької людини, в тому, що вони щоденно відвідували [PERSON] в лікарні, чергували біля неї та бачили її страждання, сильний фізичний біль, а після її смерті в позивачів суттєво порушився нормальний життєвий уклад. Однак сума, визначена позивачами в позовній заяві щодо стягнення завданої моральної шкоди з відповідачів є завищеною, і дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в користь позивачів слід стягнути 2550,00 грн., а з відповідача ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» підлягає стягненню 40 000,00 гривень завданої моральної шкоди.

Outcome: approved