Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач у грудні 2014 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача- 1 989,64 грн. боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 01.11.2014 року, 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 220,12 грн., індекс інфляції в розмірі 435,13 грн., а всього: 2 644,89 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача надала письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», яке з 01.04.2012 року є правонаступником прав і обов»язків комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. З"ясовано, що шляхом відкриття особового рахунку №250000758 та видачею абонентської книжки між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов"язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач своєчасно їх оплачувати. Крім того, 25.11. 2013 року між ОКВП "Дніпро-Кіровоград" та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення по особовому рахунку [NUMBER] ( а.с.7). Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов'язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов'язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 22 Закону України " Про питну воду та питне водопостачання " №2918- ІІІ від 10.01.2002 року, п. 18 " Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ", затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Разом з тим, 25 листопада 2013 року між підприємством та [PERSON] укладено договір №250000758 про реструктуризації заборгованості. Згідно п.1.1 вказаного договору позивач надав споживачу розстрочку у погашенні заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, що утворилася станом на 01.11.2013 року на суму- 4 249,26 грн. з 01.07.2008 року до 01.11.2013 року. Громадянин сплачує заборгованість зазначену у п.1.1 даного Договору, шляхом сплати першого внеску у розмірі - 1 280,00 грн. та послідуючих платежів, згідно погодженого сторонами графіку. Залишок боргу- 2 969,26 грн. Відповідно до п.2.4 Договору реструктуризації відповідач зобов"язався сплачувати заборгованість у встановленому розмірі та в строки, передбачені даним Договором, сплачувати поточні нарахування по своєму абонентському рахунку. Однак, станом на 01.11.2014 року відповідач умови договору в повному обсязі не виконує. Згідно розрахунку борг відповідача перед позивачем станом на 01.11.2014 року складає - 1 989,64 грн. (а.с. 4). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2014 року, залишеним без змін 13.05.2014 року колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області , у задоволенні позову [PERSON] до Обласного комунально виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград " про повернення безпідставно сплачених коштів, відмовлено повністю. В рішенні встановлено, що [PERSON] уклавши вказаний вище договір реструктуризації заборгованості фактично визнав борг за надані послуги сплативши грошові кошти на підставі договору, а не безпідставно. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов"язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов"язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконує. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення- 1 989,64 грн. боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача також індекс інфляції в розмірі 435,13 грн. та суму 3 % річних в розмірі 220,12 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданим розрахунком (а.с.5). Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 243,60 грн. внесеного судового збору ( а.с. 1). На підставі ст.ст . 525, 526, 625 ЦК України, Закону України " Про питну воду та питне водопостачання " №2918- ІІІ від 10.01.2002 року,

Outcome: approved