Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 лютого 2019 року близько 09 год. 00 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем Peugeot 206ХR, державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Соборна в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області не врахувала дорожньо-транспортної обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, допустила зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai державний номерний знак [NUMBER] (належний Позивачу), який рухався у зустрічному напрямку. Своїми діями Відповідач порушила п.13.3 Правил дорожнього руху. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року у справі №369/2151/19, яка набрала законної сили, Відповідача визнано винною за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави. 20 лютого 2019 року Приватним підприємством «Український центр врегулювання збитків «Ладен-Авто» за замовленням Позивача було складено звіт №40/43.02.19 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Nissan Qashqai державний номерний знак [NUMBER] . Згідно Звіту встановлено наступні результати оцінки колісного транспортного засобу Nissan Qashqai державний номерний знак [NUMBER] : ринкова вартість до пошкодження 355 939 грн 73 коп.; вартість відновлювального ремонту 269 743 грн 43 коп.; вартість матеріального збитку 150 121 грн 63 коп. Слід зазначити, що станом на 07.02.2019 року цивільна відповідальність водія автомобіля Peugeot 206ХR, державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно полісу № АМ8419419 з лімітом відшкодування в 100 000,00 грн. На підставі страхового акту №19.59.8419419-1000 ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» погодило здійснення страхового відшкодування на користь Позивача в межах наведеного ліміту. 31.05.2019 року Позивачем отримано страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн 00 коп, що підтверджується випискою АТ КБ «Приват Банк» по надходженням по картковому рахунку станом на 31.05.2019 року. 04 червня 2019 року між Позивачем та ТОВ «ВіДі Автомобілі з пробігом» було укладено договір купівлі-продажу №12/42/8.60/196-19, за умовами якого Позивач передала у власність ТОВ «ВіДі Автомобілі з пробігом» автомобіль Nissan Qashqai, 2011 року випуску. Пунктом 1.2. договору купівлі-продажу №12/42/8.60/196-19 від 04.06.2019 року сторони погодили ціну автомобіля у розмірі 140 000 грн оо коп. Тобто, залишкова вартість транспортного засобу Nissan Qashqai складає 140 000 грн 00 коп. Вважала, що розмір збитків, які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача, складає різницю між вартістю пошкодженого транспортного засобу до і після дорожньо-транспортної пригоди і становить 115 939 грн 73 коп. Тому позивач просила стягнути з [PERSON] відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі - 115 939 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 73 коп., грошове відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 75 000 грн., та судові витрати у розмірі 3 427 грн 80 коп. Відповідач подала до суду відзив, згідно якого зазначила, що Позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 100.000,00 гривень, сума, яка підлягає стягненню з Відповідача дорівнює різниці між розміром матеріального збитку, та сумою отриманою Позивачем від страхової компанії, а саме 50 121,63 грн. Вимоги Позивача в частині стягнення з мене 115.939,73 грн вважала абсолютно необгрунтованими, у зв`язку із невірним визначення Позивачем розміру завданої і йому в наслідок ДТП матеріальної шкоди. Враховуючи те, що цивільно правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу була застрахована в Страховій компанії ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай» на підставі полісу № АМ 8419419 від 06.02.2019 року, страховою компанією Позивачу було виплачено відповідне страхове відшкодування у розмірі 100.000,00 грн., а розмір матеріальної шкоди визначений позивачем, як суму матеріального збитку непокритого страховим відшкодуванням - до спірних правовідносин крім положень ЦК підлягають застосуванню вимоги Закону № 1961-ІУ. Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону № 1961-ІУ якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Виходячи з результатів аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методики). В той же час, з матеріалів Звіту № 40/43.02.19 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача менша за його ринкову вартість, а отже автомобіль не є знищеним в розумінні положень Закону № 1961-ІУ, а отже його власнику (Позивачу) повинна бути відшкодована шкода в розмірі матеріального збитку, який становить 150 121,63 гривень. Таким чином вимога Позивача про відшкодування йому матеріального збитку у розмірі 115.939,73 грн. не ґрунтується на вимогах закону. Не підлягають, на мою думку, задоволенню і позовні вимоги Позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 75.000,00 грн, виходячи з наступного. Позивач детально не обґрунтував характер та обсяг пережитих позивачем страждань, їх інтенсивність та тривалість, погіршення стану здоров`я Позивача тощо, та не обґрунтував розмір моральної шкоди у сумі 75.000,00 грн., навівши в позовній заяві лише фрази загального характеру без вказівки на конкретні обставини та докази. Тому відповідач просила відмовити у вимогах позову. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив його задоволити. Представник відповідача проти вимог позову заперечував, та просив у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 07 лютого 2019 року близько 09 год. 00 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем Peugeot 206ХR, державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Соборна в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області не врахувала дорожньо-транспортної обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, допустила зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai державний номерний знак [NUMBER] (належний Позивачу), який рухався у зустрічному напрямку. . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року у справі №369/2151/19, Відповідача визнано винною за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду". В результаті ДТП автомобіль Позивача зазнав значних механічних пошкоджень, що призвело до завдання їй збитку. Згідно Звіту Приватного підприємства «Український центр врегулювання збитків «Ладен-Авто» №40/43.02.19 встановлено наступні результати оцінки колісного транспортного засобу Nissan Qashqai державний номерний знак [NUMBER] : ринкова вартість до пошкодження 355 939 грн 73 коп.; вартість відновлювального ремонту 269 743 грн 43 коп.; вартість матеріального збитку 150 121 грн 63 коп. Цивільна відповідальність водія автомобіля Peugeot 206ХR, державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно полісу № АМ8419419 з лімітом відшкодування в 100 000,00 грн. На підставі страхового акту №19.59.8419419-1000 ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» погодило здійснення страхового відшкодування на користь Позивача в межах наведеного ліміту. 31.05.2019 року Позивачем отримано страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн 00 коп., що підтверджується випискою АТ КБ «Приват Банк» по надходженням по картковому рахунку станом на 31.05.2019 року. 04 червня 2019 року між Позивачем та ТОВ «ВіДі Автомобілі з пробігом» було укладено договір купівлі-продажу №12/42/8.60/196-19, за умовами якого Позивач передала у власність ТОВ «ВіДі Автомобілі з пробігом» автомобіль Nissan Qashqai, 2011 року випуску. Пунктом 1.2. договору купівлі-продажу №12/42/8.60/196-19 від 04.06.2019 року сторони погодили ціну автомобіля у розмірі 140 000 грн 00 коп. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивачу [PERSON] з вини відповідача [PERSON] було завдано майнової шкоди, а саме пошкоджено належний позивачу автомобіль, остання в для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Беручи до уваги те, що ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження становила 355 939,73 грн., страховиком було сплачено позивачу 100 000 грн. страхового відшкодування, то після здійснення продажу пошкодженого автомобіля за 140 000 грн., обов`язок відповідача відшкодувати позивачу залишкову вартість автомобіля у розмірі 115 939,73 грн., оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 115 939,73 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати щодо оплати послуг експерта в розмірі 1500,00 грн. Згідно із ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої у наслідок порушення її прав. Згідно із п. 2, 4 ч. 2ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні ділової репутації фізичної особи. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Також позивачу спричинені й моральні страждання, а саме внаслідок настання ДТП та пошкодження майна позивача, остання пережила моральні страждання та хвилювання, змушена була витрачати час та кошти на відновлення порушеного права, що призвело до негативних змін упорядкованого життєвого ритму позивача. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань, відповідні наслідки порушення права позивача. Тому до стягненню з відповідача підлягають кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 2 000 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позову. У відповідності до статті 141 ЦПК України судовий збір суд покладає на відповідача.

Outcome: dismissed