Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON], в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON], звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13 грудня 2014 року в м. Києві по вул. Празька, 12 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», здійснив наїзд на пішохода [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер. За фактом дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження №120141100000001515 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2015 року вказане кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю в діях водія [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення. В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього близьким родичам померлого, а саме дружині [PERSON] та дітям було завдано матеріальної та моральної шкоди. Станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], який на законних підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER], була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7501461. У зв'язку з цим, 21 грудня 2016 року [PERSON] повідомила ПАТ НАСК «Оранта» про настання страхового випадку та звернулась з заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просила перерахувати суму страхового відшкодування. Проте, ПАТ НАСК «Оранта» 04 липня 2017 року здійснило часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 87540 гривень 56 копійок, замість заявлених у заяві на виплату страхового відшкодування 100000 гривень. Зважаючи на те, що граничний ліміт відповідальності по даному страховому випадку не може перевищувати 100000 гривень, тому недоплата у зв'язку з втратою годувальника та моральною шкодою становить 12459 гривень 44 копійки. Тому [PERSON] просила стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на її користь недоплачену суму відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, що належить утриманцям загиблого, у розмірі 12459 гривень 44 копійок, а також понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 4800 гривень. Сторони у судове засідання не з'явились. Представник позивача Мелех Д.О. направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, а також вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Чайковська Л.Б. у судове засідання не з'явилася. Направила до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 12459 гривень 44 копійки визнає. Проте, заперечує щодо задоволення витрат на правову допомогу у розмірі 4800 гривень. В обґрунтування чого вказала на те, що вказані витрати є безпідставними та необґрунтованими, оскільки згідно умов договору про надання юридичних послуг від 08 липня 2016 року вартість послуг становить 30% від суми стягненого страхового відшкодування. При цьому, страхове відшкодування сплачується уповноваженому представнику виконавця (ТОВ «Автопоміч») на його особовий рахунок та виконавець зобов'язаний не пізніше 3-х банківських днів здійснити зарахування коштів на особовий рахунок замовника ([PERSON]), в розмірі, що становить різницю між належним замовнику страховим відшкодуванням і вартістю послуг виконавця. Таким чином, після виплати ПАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування на рахунок представника позивача, витрати на правову допомогу були стягнуті представником позивача в повному обсязі. Жодним пунктом договору не передбачено оплату наданих послуг іншим чином. Тому, незрозуміло на якій підставі були сплачені грошові кошти на правову допомогу у розмірі 4800 гривень. Крім цього, сплата коштів на правову допомогу здійснена в м. Львів через термінал самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», однак зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач проживає в с. Щасливе Бориспільського району, а тому видається сумнівним, що дані кошти були сплачені [PERSON] До того ж представник відповідача звернула увагу на ту обставину, що договір про надання юридичних послуг від 08 липня 2016 року був укладений між [PERSON] та ТОВ «Автопоміч», а не між адвокатом Мелех Д.О. та позивачем. Зважаючи на це, представник відповідача просила відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 грудня 2014 року приблизно о 17 годині 00 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER], та рухаючись по вул. Празькій, навпроти будинку №12 в м. Києві здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який від отриманих травм помер на місці. Кримінальне провадження №12014100000001515, яке було відкрито 13 грудня 2014 року по факту дорожньо-транспортної пригоди за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було закрито постановою старшого слідчого відділу розслідування СУ ГУМВС України в м. Києві від 29 квітня 2015 року у зв'язку з відсутністю в діянні водія [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення (а.с.7-12). Станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], який керував автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7501461 від 18 лютого 2014 року (а.с.47). У зв'язку з цим, представник [PERSON] за довіреністю Мелех Д.О. звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.18). Відповідно до вимог п.22.1 та п.22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час дорожньо-транспортної пригоди, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно з ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено у 2014 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1218 гривень. Судом встановлено, що за життя [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.13), копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.15,16). З огляду на це, розмір моральної шкоди, заподіяною смертю [PERSON], який належить його дружині [PERSON] становить 14616 гривень (1218 гривень ? 12). У відповідності до п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час дорожньо-транспортної пригоди, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. За змістом ч.1 та ч.2 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується , в тому числі, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. З довідки №546 від 19 квітня 2017 року, виданої Щасливською сільською радою Бориспільського району, вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], а також син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.14) Станом на дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] працював на посаді водія в КП «Київпастранс» Автобусний парк №2, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.21-22). Згідно з довідки КП «Київпастранс» розмір заробітної плати [PERSON] за період з січня 2014 року по грудень 2014 року становить 60351 гривень 40 копійок (а.с.23). Тому, середньомісячний заробіток [PERSON] становить 5029 гривень 28 копійок (60351 / 2). Враховуючи ту обставину, що на утриманні померлого було троє утриманців, тому частка від заробітної плати, яка припадає на одного утриманця становить 1257 гривень 32 копійки (5029,28/4). Крім цього, на час загибелі [PERSON] його діти були малолітніми. Так, до досягнення повноліття сином [PERSON] - 188 місяців та до досягнення повноліття дочкою [PERSON] - 208 місяців. Зважаючи на це, розмір відшкодування, у зв'язку з втратою годувальника, завданої дітям [PERSON] становить 497898 гривень 72 копійки, виходячи з наступного розрахунку (1257,32 ? 208 + 1257,32 ? 188). ПАТ НАСК «Оранта» було здійснено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 87540 гривень 56 копійок та складено страховий акт №ОЦВЗ-14-10531/1 від 27 червня 2017 року. 04 липня 2017 року ПАТ НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 87540 гривень 56 копійок, що підтверджується копією платіжного доручення №33716 від 04 липня 2017 року (а.с.19). Водночас, враховуючи вимоги п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.27.5 ст.27 вказаного Закону відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до копії полісу №АС/7501461 від 18 лютого 2014 року ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю становить 100000 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому з ПАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування у зв'язку з втратою годувальника та моральною шкодою у розмірі 12459 гривень 44 копійки. При цьому, судом критично оцінюються доводи представника відповідача щодо того, що грошові кошти на оплату правової допомоги у розмірі 4800 гривень не були сплачені [PERSON], а також те, що договором про надання юридичних послуг від 08 липня 2016 року, укладеного між ТОВ «Автопоміч» та [PERSON] передбачено інший порядок оплати наданих послуг, зокрема перерахування страхового відшкодування на рахунок представника позивача та подальше зарахування грошових коштів на користь позивача, що становить різницю між страховим відшкодуванням та вартістю послуг на правову допомогу, а тому судові витрати не підлягають відшкодуванню. Відповідно до ч.1 та п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складають з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу. Згідно з до ч.1 та ч.2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так, згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про держаний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року складає 1600 гривень. Відповідно, 40% від суми 1600 складає 640 гривень (1600 ? 0,4 = 640). Тому, граничний розміром компенсації витрат на правову допомогу складає 640 гривень за кожну годину роботи фахівця у галузі права. Як вбачається з матеріалів справи представником позивача адвокатом Мелехом Д.О. була заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4800 гривень. З розрахунку суми винагороди за надану правову допомогу від 06 жовтня 2017 року (а.с.25) вбачається, що надані Мелехом Д.О. послуги, як фахівця у галузі права, полягали у наданні консультації та правового аналізу наявних у клієнта доказів (1 година), опрацюванні законодавчої бази, що регулюють відносини між позивачем та відповідачем, формуванні правової позиції по веденню справи, збору необхідних доказів для підтвердження позовних вимог, аналізі судової практики (3 години), написанні, підготовці, копіюванні, зшиванні та надсиланні позовної заяви з додатками (в тому числі копії для інших сторін) у суд (4 години), на що у сукупності адвокатом було витрачено 8 годин роботи. З вказаного розрахунку вартість однієї години роботи адвоката складає 600 гривень, що не виходить за межі граничних норм відшкодування витрат на правову допомогу, встановлених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Оскільки, граничний розмір складає 512 гривень, виходячи з розрахунку 640 гривень ? 8 годин = 5120 гривень. Тому, суд вважає, що з ПАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4800 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved