Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

В червні 2020 Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» (позивач) звернулось Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (відповідач), в якому просило суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 9491,00 грн Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2019 року о 14 год. 20 хв., [PERSON] керуючи автомобілем "FAW" д.н.з. [NUMBER] по Південному мості у м. Києві, неналежним чином закріпив борт вказаного автомобіля, що призвело до висипання на проїзну частину вапна яке він перевозив та її забруднення, чим порушив вимоги п. 1.5, 22.2 ПДР України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2019 р. відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 139 ч.1 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу. Наказом №404 від 07.12.2007 р. КП «Київавтошляхміст» Південний мостовий перехід закріплено за підприємством позивача на праві господарського відання Після настання ДТП для забезпечення безпеки дорожнього руху позивач виконав роботи по очищенню проїзної частини Південного мостового переходу, вартістю 9491,00 грн. В зв`язку з цим, вважає, що вказані збитки має відшкодувати відповідач. Вказане стало підставою для звернення до суду. В поясненні на позов третя особа ПрАТ «СК «Глобал Гарант» заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що про страхову подію їх повідомлено не було, а матеріали справи не містять належних доказів визначення розміру шкоди. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи по суті повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 14.07.2021 р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено ПРАТ «СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ» в якості третьої особи до участі в справі. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що Південний мостовий перехід закріплено на праві господарського відання за КП «Київавтошляхміст» на підставі наказу №404 від 07.12.2007 р. (а.с. 14-17) Згідно п. 3.1 Статуту Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» підприємство створено з метою забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі і мостах. 19.11.2019 року о 14 год. 20 хв., [PERSON] керуючи автомобілем "FAW" д.н.з. [NUMBER] по Південному мості у м. Києві, неналежним чином закріпив борт вказаного автомобіля, що призвело до висипання на проїзну частину вапна яке він перевозив та її забруднення, чим порушив вимоги п. 1.5, 22.2 ПДР України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2019 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 139 ч.1 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу. (а.с. 6) У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Як вказано у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу FAW, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПРАТ «СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ». Відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Однак, ПрАТ «СК «Глобал Гарант» в поясненні повідомила, що про страхову подію відповідач її не повідомив, а тому в страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Витрати щодо прибирання висипаного вантажу (вапна) на низовій частині Південного мосту через р. Дніпро складають 9491,00 грн, що підтверджується актом виконаних будівельних робіт від 19.11.2019 р., підсумковою відомістю ресурсів, зведеним кошторисним розрахунком. (а.с. 7-13) Вказані витрати відповідачем жодними доказами не спростовані. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову шляхом стягнення [PERSON] на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» збитків в сумі 9491,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути 2102,00 грн судового збору.

Outcome: approved