Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Тернопільської міської ради, Тернопільська обласна державна адміністрація, у якому просить зобов`язати Тернопільську міську раду виділити (надати) [PERSON] квартиру (жилу площу) та додаткову кімнату, відповідно до діючих станом на момент подачі позову, норм, враховуючи склад його сім`ї із 6 чоловік, протягом року з дня вступу рішення суду в законну силу; стягнути з відповідача в його користь судові витрати, враховуючи моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. та судові витрати в розмірі 15 000 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що він є інвалідом другої групи, інвалідність пов`язана з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС у 1986 році. Позивач, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, підпадає під вимоги п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Із 30.07.2008 року [PERSON] , перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради в позачерговому списку за № 244, в контрольному списку ЧАЕС 1 категорії за № 21, складом сім`ї 3 особи. Зазначив, що він знаходиться на квартирному обліку більше ніж 10 років, його не забезпечують житлом, що на його думку є порушенням п.10 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи». Також зазначає, що внаслідок незаконних дій відповідача, йому було завдано значної моральної шкоди, яка виразилася у тому, що у нього виник пригнічений настрій, неспокій, погіршилось самопочуття та стан здоров`я. Внаслідок відсутності нормальних умов для проживання у позивача, на протязі тривалого часу, виникають напружені конфліктні стосунки в сім`ї. Завдану позивачу моральну шкоду він оцінює в розмірі 150 000 грн., яку просить стягнути з відповідача в його користь. Представник Тернопільської міської ради подав суду відзив на позовну заяву у якому вказує на те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії І, перебуває на квартирному обліку в позачергових списках осіб потребуючих поліпшення житлових умов з 30.07.2008 р. під №244, в контрольних списках ЧАЕС І категорія за № 21 складом сім`ї 3 особи. Черговість надання приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень). Надання житла позивачу без дотримання порядку черговості суперечить чинному законодавству, порушує права інших осіб, включених до цього списку раніше, незважаючи на тривалість перебування позивача на квартирному обліку. Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 23 листопада 2011р. № 1198 (далі - Порядок № 1198), визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення житлом громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи". Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Міністерство надзвичайних ситуацій, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня - Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації, головні управління (управління) МНС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі. Міністерство надзвичайних ситуацій здійснює розподіл бюджетних коштів між розпорядниками з урахуванням кількості громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач серед даної категорії осіб, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, складом сім`ї 3 особи перебуває під №21. При виконавчому комітеті [PERSON] перебуває як особа, яка потребує позачергового забезпечення житлом під №244. Зазначив, що позивач не має привілейованого права на отримання житла перед іншими особами. Вважає, що обґрунтувань чи доказів на підтвердження заявлених вимог позивач не надав. Матеріали справи не містять доказів, які вказують на те, що позивач має переважне право на отримання житла перед іншими громадянами з таким самим статусом, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень. Реалізація ст.20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється за рахунок державного бюджету. З метою раціонального використання коштів, визначення потреби у коштах Кабінет Міністрів України зобов`язує обласні державні адміністрації вести реєстри осіб, які користуються пільгами. З урахуванням відповідної потреби у коштах, держава, як розпорядник коштів спрямовує їх місцевим державним адміністраціям для забезпечення осіб, відповідними компенсаціями і пільгами. Враховуючи, що пільгове забезпечення даної категорії громадян житлом здійснюється з державного бюджету, порушується право громадян на отримання житла, які включені до списку раніше, тому у задоволенні позову просить відмовити. Позивач [PERSON] надав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що він не вимагає покращення житлових умов поза чергою, а просить забезпечити його житлом на протязі року, як цього вимагає чинне законодавство. Надання пільгового житла відбувається не тільки за рахунок державних коштів, але і за рахунок місцевих бюджетів, адже відповідно до статей 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності, сприяння розширенню житлового будівництва, подання громадянам, які мають потребу в житлі, допомоги в будівництві житла, в отриманні кредитів, у тому числі пільгових, та субсидій для будівництва чи придбання житла, організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту жилих будинків належать до власних повноважень виконавчих органів відповідних місцевих рад. Відсутність коштів не звільняє державу від виконання взятих на себе зобов`язань. У позовній заяві він вказує на покращення саме його житлових умов, а не інших родичів, які проживають з ним, але при цьому просить врахувати дійсний склад його сім`ї 06 осіб. У даній справі 19.08.2019 року судом проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Представник Тернопільської міської ради який є також є представником третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та проти їх задоволення заперечив. Письмових пояснень щодо спору представник третьої особи - виконавчого комітету Тернопільської міської ради суду не подавав. Представник третьої особи - Тернопільської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, попередньо подавши суду письмові пояснення, у яких, зазначив, що видатки на соціальний захист і соціальне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, фінансуються в межах коштів, передбачених законами про Державний бюджет України на відповідні роки, тобто виконання Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повністю залежить від фінансових ресурсів дохідної частини державного бюджету. Щорічно у державному бюджеті повинні передбачатись кошти на виконання бюджетної програми «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У 2014-2018 роках кошти на забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Законами України «Про державний бюджет України» не передбачалися. Стан соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також забезпечення даної категорії громадян житлом здійснюється в межах норм, встановлених законодавством. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, належить до 1 категорії, йому встановлено ІІ групу інвалідності довічно, що підтверджується наданим ним копією посвідченням серії [NUMBER] , виданим 14.03.2019 р. Тернопільською обласною державною адміністрацією. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.07.1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації та довідки №2771, виданої 25.10.2017 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» станом на 29.12.2012 року [PERSON] є власником 1/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №1983 від 12.12.2018 року, виданої ДП «Фаворит3», гр. [PERSON] зареєстрований за [ADDRESS] , займає житлову площу 29,8 кв.м., з 2 кімнат на 3 поверсі 5-поверхового будинку (тип власності - приватизована), склад сім`ї 6 осіб. Згідно інформації, викладеній у листі виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17 серпня 2017 року №8933/08, [PERSON] перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради з 30.07.2008 року в позачерговому списку за №244, в контрольному списку ЧАЕС І категорії за №22, складом сім`ї 3 осіб. Згідно наявного при матеріалах справи Списку сімей, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які віднесені до категорії І та перебувають на обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради в позачергових списках осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, станом на 20.12.2018 року, серед яких [PERSON] із 30.07.2008 року, перебуває на квартирному обліку за № 21, складом сім`ї 3 особи. Як вбачається з інформації, викладеній у листі Відділу квартирного обліку та нерухомості Тернопільської міської ради №994/11п від 22.12.2017 року про надання квартир сім`ям, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які віднесені до категорії І та перебували на обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради в позачергових списках осіб, потребуючих поліпшення житлових умов за період із 2006 року по даний час: у 2006 році отримали квартири 10 осіб, у 2007 році - 1 особа, у 2012 році - 2 особи, у 2013 році - 1 особа, у 2014 році - 4 особи. В подальшому упродовж 2014-2020 років зазначеним категоріям осіб Тернопільською міською радою житло не надавалось. Як вбачається з додатку до рішення виконавчого комітету міської ради №1023 від 14.11.2019 року - Звіту про роботу відділу квартирного обліку та нерухомості з квартирного обліку у ньому зокрема зазначено, що «…за період 2018 року знято 20 громадян, які покращили свої житлові умови або вибули на постійне місце проживання до іншого населеного пункту за 2019 рік з квартирного обліку знято 13 громадян, які покращили свої житлові умови або вибули на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. На виконання постанов КМ України №719 від 19.10.2016 року, №214 від 28.03.2018 року, №280 від 18.04.2018 року, №206 від 20.02.2019 року за період з 2018 року по 01.09.2019 року, придбано житло 10 особам з інвалідністю (учасники бойових дій на території інших держав), 5 особам з інвалідністю (учасникам АТО), з членам сімей загиблих військовослужбовців в зоні АТО. Вручено сертифікати на майнові права на 32 квартири особам, які брали участь в антитерористичній операції, сім`ям , члени яких загинули під час участі в антитерористичній операції..». Судом із наданих пояснень представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільської обласної державної адміністрації, яка є розпорядником коштів, що виділяються із Державного бюджету на зазначені цілі, з`ясовано, що протягом 2014-2018 роках кошти на забезпечення зазначених категорій громадян житлом не передбачалися. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України. Статтею 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За правилами ст. 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства України. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Статтею 46 ЖК Української РСР передбачено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою. Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено також, що поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 № 470, які є діючими на даний час. Відповідно до пункту 39 зазначених Правил, громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, крім осіб, що мають право першочергового одержання жилих приміщень, осіб, які користуються перевагою у строках одержання приміщень, а також випадків, передбачених абзацом другим цього пункту. Адміністрація та профспілковому комітету підприємства, установи, організації за згодою ради трудового колективу дозволяється позачергово виділяти житло окремим висококваліфікованим спеціалістам та іншим працівникам з урахуванням їх трудового внеску. Абзацом 3 пункту 38 згаданих Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Інших підходів, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень чинне законодавство України не встановлює. Наведене узгоджується із правовими висновками, зробленими Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 12 березня 2018 року у справі №676/1707/17, від 30 січня 2020 року у справі №335/3599/18, від 24 лютого 2020 року у справі №725/3605/19. Згідно положень ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. З оглядом на вищенаведене вбачається, що всі особи, які потребують полишення житлових умов і знаходяться в черзі перед позивачем, мають такі ж права, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як і позивач. Будь-якими перевагами один перед одним особи, які мають однакове право на позачергове одержання житла, законом не наділені. Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1198 визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є МНС, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня - Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації, головні управління (управління) МНС в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі відповідно до розподілу, затвердженого МНС. Пунктами 4, 5 зазначеного Порядку передбачено, що бюджетні кошти спрямовуються на придбання житла на первинному ринку у житлових будинках, введених в експлуатацію, та на вторинному ринку, що перебуває у власності фізичних осіб; придбання житла на умовах пайової участі в об`єктах незавершеного житлового будівництва з високим ступенем будівельної готовності (більш, як 75 відсотків), введення в експлуатацію яких відповідно до титулів будов (об`єктів) планується у поточному році, за умови, що в квартирах, які придбаваються, будуть виконані внутрішні опоряджувальні роботи.; відшкодування витрат громадянам, які переселилися за направленнями облдержадміністрацій з території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, за самостійно придбане (збудоване) ними житло, в тому числі у житлово-будівельних кооперативах; виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік Казначейства, у разі їх відповідності паспорту бюджетної програми. Забезпечення житлом громадян за рахунок бюджетних коштів, здійснюється в межах норм, встановлених законодавством. З огляду на зазначене, видатки на соціальний захист і соціальне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, фінансуються в межах коштів, передбачених законами України про Державний бюджет України на відповідні роки. Таким чином, на Тернопільську міську раду не може бути покладена відповідальність за фінансування зобов`язань на першочергове забезпеченням житлом громадян, які мають право на позачергове отримання житла на підставі пункту 10 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Враховуюче наведене, суд приходить до переконання, що оскільки позивач має право на позачергове отримання житла відповідно до вимог пункту 10 ч.1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», забезпечення його житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Позивачем не надано суду доказів наявності у нього переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у списку перебувають перед ним у позачергових списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов, тобто таких, до яких він відноситься. Суд вважає, що [PERSON] має право на забезпечення житлом лише за умови настання його черги на отримання житла, у списках в яких він перебуває. Враховуючи, що перед позивачем у списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, знаходиться значна кількість осіб, недотримання черговості порушить норми чинного законодавства та житлові прав цих осіб, а отже, суд вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та житлових прав позивача на першочергове забезпечення його житлом не порушив. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 cт. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 cт. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, а також у їх сукупності, вважає, що позов в частині вимог позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення. Так, позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт заподіяння останньому зазначеної шкоди діями відповідача. Крім цього, позивачем не надано доказів, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між погіршенням стану його здоров`я та діями відповідача. У зв`язку із цим, суд не бере до уваги копії письмових виписок із медичної карти стаціонарного хворого №156, №122, які надав позивач в підтвердження понесених моральних страждань, погіршенням стану його здоров`я. Також, суд прийшов до переконання та зазначив про це у вищевикладеному, що діями відповідача не було порушено житлові права позивача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, тому судові витрати у даній справі розподілу не підлягають. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. 9, 43 ЖК України, Законом України «Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

Outcome: dismissed