Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом і просить суд стягнути з відповідача 7700 грн. сплачених за договором бн від 25.01.2014р., оскільки відповідач зобов,язання за вказаним договором не виконав та не виготовив та не встановив металопластикові вікна. Просив стягнути неустойку за 236 днів прострочення, а саме 18172грн. Просив стягнути моральну шкоду, яку він поніс в результаті порушення відповідачем умов договору, він поніс душевні страждання, він не міг користуватись тим товаром який купив за значну суму коштів, що також викликало сварки у родині. Моральну шкоду оцінив у 5000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення викладені у позові, підтвердив, що сплатив відповідачу 7700 грн., для чого брав кредит, який на теперішній час погасив. Підтвердив, що на теперішній час вікна не встановлені, договір відповідачем не виконано. Просив стягнути неустойку та моральну шкоду. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Після перерви у судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за вказаною в позові адресою. Про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 12,20,27 - копії повісток, а.с. 15,21 - смс повідомлення, а.с.22, 31-33- поштове повідомлення). Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 25.01.2014р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій, за умовами якого, відповідач зобов,язався виготовити та доставити конструкції вартістю 7700 грн протягом 18 днів (строк збільшується до 32 днів, якщо конструкції виготовляються по індивідуальним розмірам). Договір діє з моменту підписання і до виконання сторонами зобов,язань за договором (а.с.8). Відповідно до п.3.1 Договору від 25.01.2014р. замовник зобов,язується сплатити вартість замовлення, що складає 7700 грн. У зв,язку з відсутністю коштів у позивача на оплату товару за вказаним вище договором, 25.01.2014р. позивач уклав з А-Банком договір про надання споживчого кредиту за умовами якого банк надав позивачу кредит на суму 8838,52 грн для придбання товару у відповідача (а.с.4,6). Таким чином встановлено, що позивач виконав умови п.3.1 договору від 25.01.2014р. та гроші в сумі 7700грн. були перераховані відповідачу. Відповідно до п.3.2 Договору від 25.01.2014р. після виконання п.3.1 Договору Виконавець зобов,язується виготовити та доставити вироби у строк 18 робочих днів. У випадку якщо вироби виготовляються за індивідуальними розмірами, строк виготовлення та доставки збільшується до 32робочих днів. Позивачем 13.03.2014р. було направлено на ім,я відповідача претензія з вимогою виконання договору, але відповідач проігнорував її та по теперішній час не виконав умови договору (а.с.1). Пунктом 3.7 договору передбачено, що договір діє від дня його підписання до повного виконання зобов"язань. Відповідач по теперішній час зобов,язання за вказаним договором не виконав, та порушив п. 3.2 Договору від 25.01.2014р., оскільки не виготовив та не доставив оговорені в договорі вироби, що також підтверджується актом наданим позивачем суду (а.с.34). Спірні правовідносини сторін регулюються нормами Цивільного кодексу України, що опосередковують правовідносини за договором підряду, згідно з яким одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України). Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Відповідно до ч.1 ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належне обслуговування, необхідну, доступну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.2 ст. 852 ЦК України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на те, що відповідачем істотно порушені умови вищезазначеного Договору, вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 7700 грн внаслідок невиконаного відповідачем зобов,язання, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п.4.2 Договору від 25.01.2014р. в разі невиконання виконавцем п.3.2 даного договору, виконавець повинен сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості договору за кожен день прострочення. Позивач зазначив, що прострочення складає 236 днів. Позивач просив стягнути неустойку, з розрахунку 1% вартості товару за кожен день, але враховуючи, що в договорі сторони обумовили, що розмір неустойки для обох сторін складає 0,1 %, і враховуючи, що позивач не ставив в позові питання про визнання договору недійсним, або частково недійсним в даній частині, то суд вважає необхідним застосувати розмір відсотків зазначений у договорі. За один день прострочення 7700*0,1/100 = 7,7 грн. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка в розмірі 1817,20 грн. (7 грн. 70 коп * 236 днів) Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їй завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року №4, з подальшими змінами " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що позивачу завдано моральну шкоду, в результаті неправомірних дій відповідача, яка полягає душевних стражданнях, він не міг користуватись тим товаром який купив за значну суму коштів, що також викликало сварки у родині. Позивачем оцінено моральну шкоду завдану йому незаконними діями відповідача у сумі 5000 грн., але суд вважає дану суму завищеною, належним чином не обгрунтованою. Суд вважає, що обставинам справи відповідає, сума моральної шкоди в розмірі 1000 грн., яка буде достатньою, та буде відповідати принципу розумності та справедливості. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: partial