Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про [PERSON] до [PERSON], за участі третьої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народились дочка [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO] Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 18.02.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після народження другої дитини та виписки позивачки з пологового будинку відповідач пішов з сім»ї. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків не цікавиться розвитком та станом здоров»я дітей, матеріальної допомоги не надає, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.03.2015р. Також в мотивах позову зазначає, що діти періодично хворіють, молодша дочка страждає вродженою вадою здоров»я: варусна деформація гомілок, плосковальгусні стопи, потребує постійного лікування, проведення масажів, посиленого харчування. Тому з врахуванням наведених мотивів,просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки щомісячно на утримання дочки [PERSON] в сумі 700 гривень, та на утримання дочки [PERSON] в розмірі 900 гривень до досягнення дітьми повноліття, з врахуванням індексації, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Сальвицький Р.І. в судовому засіданні позов підтримав, вважає, що такий підлягає до задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився із невідомих причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище дітей (а.с.28-29), те, що діти проживають з матір"ю, яка не має змоги самостійно їх утримувати, утримання дітей є обов»язком як матері так і батька суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Щодо позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей суд приходить до наступних висновків: Відповідно до вимог ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] (а.с.9-10). З висновку 33-зв-207 від 24.03.2015р. (а.с.41-43) вбачається, що орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Шлюб позивача та відповідача розірвано, згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 18.02.2015 року (а.с.8). Лист дошкільного навчального закладу №89 від 20.02.2015 р. (а.с.24) та лист адміністрації середньої загальноосвітньої школи № 42 (а.с.26) про те, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов»язків щодо дітей, суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки такі листи є суб»єктивним висловлюванням своєї думки керівниками даних навчальних закладів. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України (п.16 постанови від 30.03.07 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав") ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Згідно роз'яснень, даних у п.15 згаданої постанови, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Оцінюючи зібрані по справі докази, дотримуючись встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей, тому в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Outcome: approved