Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

22.04.2020 до Київського районного суду м. Харкова від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 36 888 грн 58 коп.; судові витрати у розмірі 2 102 грн 00 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 11.01.2017 о 18:10 годині по автодорозі Борки-Мерефа-Первомайськ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) "Москвич", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2) "Geely", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував потерпілий [PERSON] . Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 03.03.2017 у справі № 621/127/17 відповідача було визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/9392656). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із Повідомленням про ДТП від 12.01.2017, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 08.02.2017. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 35 588 грн 58 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: 1) Звіту 27/01/17 від 24.01.2017; 2) Наказу 4593 від 29.05.2017; 3) Довідки 1 від 16.05.2017. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 36 888 грн 58 коп. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 35 588 грн 58 коп., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 300 грн 00 коп. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач. Відповідач вказаної суми не сплатив. Тому, МТСБУ звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів (а. с. 1-3). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2020 позовну заяву направлено за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області. 03.09.2020 справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.09.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 06.10.2020. 06.10.2020 у зв`язку з першою неявкою відповідача, судовий розгляд відкладено. 11.11.2020 та 14.12.2020 за клопотаннями відповідача, заявленими в судовому засіданні, про надання часу для залучення до участі у справі представника, відкладено судовий розгляд. 25.01.2021 у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці судовий розгляд відкладено. 05.04.2021 у зв`язку неявкою належним чином повідомленого відповідача, судовий розгляд відкладено на 27.04.2021. 27.04.2021 належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Сечко С. В. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За даними копій довідки №3017013427532037 про дорожньо-транспортну пригоду, полісу № АІ/9392656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.04.2016, транспортний засіб "Geely Emgrand 7", реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована зі строком дії договору до 12.04.2017 (а. с. 5, 10). Даними заяви від 08.02.2017, повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду від 12.01.2017, підтверджується, що [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 11.01.2017 (а. с. 8, 9). Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 03.03.2017 встановлено, що 11.01.2017 близько 18 години 10 хвилин, по автодорозі Борки-Мерефа-Первомайськ, [PERSON] , керуючи належним [PERSON] автомобілем "Москвич ІЖ-2125", реєстраційний номер [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу руху, де не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем "Джилі", реєстраційний номер [NUMBER] , належний [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 11.3, 13.3 ПДР України. На [PERSON] накладене стягнення у виді штрафу за правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП (а. с. 7). Відповідно до звіту № 27/01/17 від 24.01.2017, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля "Geely Emgrand 7", реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, з номером кузова [NUMBER] , на дату складання висновку склала 39 753 грн 87 коп. (а. с. 11-19). З копій наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 4593 від 29.05.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, довідки МТСБУ № 1 від 16.05.2017 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, платіжного доручення № 4593рв від 29.05.2017, вбачається, що відповідно ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі довідки № 1 від 16.05.2017, про розмір відшкодування шкоди [PERSON] сплачено 35 588 грн 58 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 20-22), а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 300 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 38812рв від 23.05.2017, рахунком № 38812 від 27.03.2017 та актом виконаних робіт від 22.05.2017 (а. с. 23-26). З Витягу центральної бази даних МТСБУ від 11.01.2017 вбачається, що пошук наявності чинного договору внутрішнього страхування за параметрами ТЗ реєстраційний номер [NUMBER] не дав результатів (а. с. 6). Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Представником позивача адвокатом Сечко С. В. надані докази існування між Моторним (транспортним) страховим бюро України та відповідачем [PERSON] правовідносин у зв`язку з виникненням у Моторного (транспортного) страхового бюро України права вимагати від [PERSON] відшкодування витрат, понесених на відшкодування матеріальної шкоди, завданої з вини відповідача власникові транспортного засобу "Geely Emgrand 7", реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] у розмірі 36 888 грн 58 коп. Відповідачем [PERSON] будь-яких доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування не надано. За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 36 888 грн 58 коп., яка складається з страхового відшкодування. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved