Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з цивільним позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які згодом уточнила на збільшення розміру аліментів. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 23.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін . Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним: рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14.08.2008 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття починаючи з 14.08.2008 року. Кошти, які сплачує відповідач на утримання дитини не вистачає, крім того, він працевлаштувався до ПрАТ «Бериславський машинобудівний завод», добровільно сплачувати більше, він бажає. У зв'язку із зміною законодавства, щодо мінімального розміру аліментів на утримання дитини та зміною умов проживання, просила суд збільшити розмір аліментів які сплачуються на її користь на утримання доньки з 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття на 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Не погоджуючись з позовними вимогами відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав того, що його матеріальне становище погіршилося, крім того він в листопаді 2015 року одружився, від цього шлюбу має малолітнього сина [PERSON], дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, відповідач має незадовільний стан здоров'я, перебуває на «Д» обліку в КНП «Бериславський районний центр ПМСД» з діагнозом « Хронічний бронхіт з обструктивним (асматичним) компонентом». Від позивача до суду надійшла заява, в якій просила справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточнений позов визнав. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо в судове засідання учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про день та час його проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. Клопотань у тому числі і про призначення експертизи сторони не заявляли. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що до 28.12.2017 року згідно виконавчого листа № 2-1199 виданого 17.09.2008 року з відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття починаючи з 14.08.2008 року, та згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.12.2017 року припинилися стягуватись у примусовому порядку за заявою стягувача про повернення виконавчого документу (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON].(а.с. 5). Укладений шлюб між батьками дитини згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.6) було розірвано, про що 05.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області зроблено відповідний актовий запис № 170 (а.с.7). [PERSON] 29.08.2009 року уклала шлюб з [PERSON] ( свідоцтво про шлюб [NUMBER] - а.с.9), відповідно прізвище дружині присвоєно як «[PERSON]». Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів , визначений рішенням суду , змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд також при розгляді справи виходив із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст.182 вказаного Кодексу в редакції закону від 17.05.2017 року, який набрав чинності з 08.07.2017 року: передбачені обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ч.2). За ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" в 2019 році установлений прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Відповідно до ч. 1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 07.11.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.24). [INFO] року у подружжя народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 25). Згідно довідки КНП «Бериславський районний центр ПМСД» № 23 від 15.02.2019 року [PERSON], [INFO] знаходиться » на обліку з діагнозом « Хронічний бронхіт з обструктивним (асматичним) компонентом». (а.с.27). Враховуючи викладене, оскільки, з урахуванням внесених змін до Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в даному випадку 1013,50 грн. (2027,00 грн. /2), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина, то суд вважає за необхідне з урахуванням ст..5 ЦПК України, змінити розмір стягнених аліментів та стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Новоберислав Бериславського району Херсонської області, ідентифікаційний код [NUMBER], проживаючого за адресою [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід враховувати , що згідно роз"яснень, наданих в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір".

Outcome: partial