Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.11.2007року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 199, згідно якого [PERSON] надано кредит в розмірі 59 400,00 доларів США зі сплатою 12,5% строком до 15.11.2019 року. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 19.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», [PERSON] , [PERSON] був укладений іпотечний договір, за умовами якого останні передали в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Пунктом 1.1 іпотечного договору забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору №199 від 19.11.2007 року укладеного між іпотекодержателем та [PERSON] , за умовами якого позичальник зобов`язаний іпотекодержателю повернути кредит у розмірі 59 400,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 12,5% річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках передбачених кредитним та іпотечним договорами. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 22.09.2015р. виникла заборгованість у розмірі 28 007,80 доларів США, позивач просив в рахунок погашення зазначеної суми заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , шляхом реалізації її на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження, за ціною продажу визначеною суб`єктом оціночної діяльності на дату проведення торгів. Розрахунком заборгованості станом на 6.07.2016р. розмір заборгованості [PERSON] було збільшено до 30591,16 доларів США та 103 080,42грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 3-тя особи [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 199, згідно якого [PERSON] надано кредит в розмірі 59 400 доларів США зі сплатою 12,5% строком до 15.11.2019року /ас 17-25/. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 19.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за умовами якого останні передали в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , що належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ «Веркон» 31.05.1996р. № 855, договору дарування частини квартири від 3.10.2001р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 3.01.2001р. (а.с. 31-36). Пунктом 6.1 іпотечного договору сторони погодили, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором станом на 6.07.2016р. утворилась заборгованість в розмірі 30 591,16 доларів США та 103 080,42грн., яка складається із суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 25698,89 доларів США; заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 4 892,27 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 71 365,10грн., пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 31 715,32грн. /а.с 102-108/. Згідно п. 6.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у випадку, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та /або при несплаті або частковій несплаті процентів та та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ст. 589 ЦПК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення вимог стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Таким чином, відповідно до аналізу зазначених норм права та роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов`язання Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Як роз`яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 11.02.2016р. ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 1439000,00 грн. Виходячи з зазначених норм Закону та враховуючи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором наявні законні підставі для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 30591,16 доларів США та 103080,42 грн., яка складається із суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 25698,89 доларів США; заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 4 892,27 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 71365,10 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 31715,32 грн. 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250,00 кв. метрів для житлового будинку. Вказаний Закон є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень, на період чинності цього Закону. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Таким чином, позовні вимоги ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] шляхом реалізації її на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною продажу предмета іпотеки у розмірі 1439000 грн. підлягають задоволенню, але рішення суду в цій частині на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved