Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про скасування заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2014 року, яким з них у солідарному порядку було стягнуто на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" заборгованість у розмірі 898 грн. 87 коп. та 229 грн. 40 коп. судового збору. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що неявка в судове засідання мала поважні причини, оскільки судова повістка про виклик не була вручена, як того вимагає ст. 76 ЦПК України. Заборгованості по оплаті послуг "Полтаватеплоенерго" за останні три роки не мають. Представник позивача Бондаренко В.Г. надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій станом на 01.09.2014 року заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням оплати від 07.07.2014 року в сумі 182 грн. 10 коп. та від 08.08.2014 року в сумі 234 грн. 30 коп. складає 385 грн. 86 коп. Представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" прохала стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.09.2014 року в сумі 385 грн. 86 коп., індекс інфляції в сумі 125 грн. 71 коп. та 3% річних в сумі 65 грн. 95 коп. та судові витрати. Відповідач заперечувала проти уточнення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Полтавській області заявники зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; а норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Згідно з ст. ст. 64, 67, 68 Житлового Кодексу України, ст. ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", наймач житлового приміщення та члени його сім'ї, власники житла зобов'язані своєчасно проводити оплату за житло та комунальні послуги. В силу ч. 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. П.п. 14, 17, 35 "Правил утримання житлових будників та прибудинкових територій", затверджених Постановою КМУ від 17.05.2005 року № 76, передбачено, що споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання в строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживачі мають оплачувати надані послуги не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не укладено письмового договору про надання відповідних послуг. Однак ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що обов'язок укладення договору про надання відповідних послуг покладається саме на споживача, а обов'язок вчасно сплачувати за послуги прямо встановлений в законі незалежно від укладення між сторонами договору. Отже, відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не є підставою для невиконання відповідачем зобов'язання по оплаті вартості фактично спожитих послуг. Покладені зобов'язання з оплати послуг з центрального опалення відповідачі не виконували взагалі, що підтверджується розрахунком заборгованості. За період з 01 листопада 2010 року по 01 липня року включно відповідачі взагалі перестали оплачувати надані послуги. Утворилась заборгованість у розмірі 802 грн. 26 коп., індексу інфляції в сумі 125 грн. 71 коп., 3% річних в сумі 50 грн. 85 коп. Станом на 01 вересня 2014 рік заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням оплати в сумі 182 грн. 10 коп. від 07.07.2014 року та оплати в сумі 234 грн. 30 коп. від 08.08.2014 року. Складає 385 грн. 86 коп., індекс інфляції в сумі 125 грн. 71 коп. та 3% річних в сумі 65 грн. 95 коп. 20 березня 2014 заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено в повному обсязі. 12 травня 2014 року до суду надійшла заява [PERSON], [PERSON] про скасування заочного рішення суду. 13 травня 2014 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху. 13 червня 2014 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави заяву [PERSON] та [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 липня 2014 року заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2014 року по цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання було скасоване. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції та 3 % річних слід керуватися роз'ясненнями, викладеними в Практиці застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов'язань, що виникають із договорів та інших правочинів, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1390/0/4-12 від 27.09.2012 року. В п. 6 даної Практики вказано, що відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом ч. ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Правові наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, сплата пені та, на вимогу виконавця, суми втрат від інфляції та трьох процентів річних, з урахуванням зазначених норм матеріального права, визначені сторонами і в укладеному ними договорі. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова від 20 червня 2012 року № 6-68 цс 12). Таким чином, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути індекс інфляції в розмірі 125 грн. 71 коп. та 3 % річних в розмірі 65 грн. 95 коп. Ст. ст. 10 та 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved