Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди завданого йому майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме просив стягнути з відповідача - ВАТ Національна страхова компанія «Оранта» в рахунок відшкодування страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду 19165,70грн., стягнути з [PERSON] суму франшизи 510грн. та завдану моральну шкоду в сумі 5000грн., а також судові витрати : за проведення автотоварознавчого дослідження- 300 грн., за юридичну допомогу 2000грн.. Стягнути солідарно з відповідачів судові витрати за сплату судового збору в сумі 587,20грн.. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 30 грудня 2013року близько 17 години на перехресті вул. [PERSON] та Лозановича в м. Словянську, водій автомобіля ВАЗ 21063 [PERSON] порушив правила дорожнього руху , виїхав на заборонений сигнал світлофору та здійснив зіткнення з належним йому автомобілем [NUMBER] , внаслідок чого його автомобілю було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, вартість відновлюваного ремонту становить 19975,70 грн.. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта». Після події ДТП він звертався до страхової компанії із заявами про відшкодування шкоди, однак до теперішнього часу шкода не відшкодована. Крім того винними діями відповідача [PERSON] Г,І. йому було завдано моральної шкоди оскільки у звязку з ДТП він переніс нервове потрясіння, тривалий час не міг користуватись автомобілем, що створювало значні труднощі для нього та його родини. В судове засідання позивач не зявився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] зазначені вимоги підтримав, навів аналогічні доводи. Відповідач ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, представник за довіреністю кучма О.Л. , подала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач надав письмові заперечення в яких зазначив, що позов визнає частково, зазначивши , що після отримання інформації про ДТП було проведено автотоварознавче дослідження, яким встановлено. що вартість страхового відшкодування становить 10384,49грн.. Тому визнає вимоги саме в зазначеному розмірі, в іншій частині не визнає. [PERSON] позов стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, визнав частково, в сумі 500грн.. Вважає, що розмір визначеної позивачем моральної шкоди не відповідає реальному розміру. В частині стягнення суми франшизи вимоги не визнає. Також пояснив в суді, що дійсно за викладених позивачем обставин відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача. За порушення Правил дорожнього руху він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність була застрахована ПАТ НАСК «Оранта», яка і повинна відшкодовувати завдану шкоду. Суд вислухавши пояснення сторін, перевіривши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та встановив наступне. 30 грудня 2013року приблизно о 17годині на перехресті вул. [PERSON] та Лозановича в м. Словянську, водій автомобіля ВАЗ 21063 [PERSON] порушив правила дорожнього руху , виїхав на заборонений сигнал світлофору та здійснив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем [NUMBER] , внаслідок чого його автомобілю було завдано механічних пошкоджень. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються постановою суду від 14.01.2014року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за зазначеним фактом порушення правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 60 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Вирішуючи питання про розмір завданої шкоди та підстав для її відшкодування, суд виходить з наступного. За загальним правилом, відповідно до ст. 1166 ЦК України- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Тобто підставами для цивільно-правової відповідальності є сукупність таких умов як, неправомірність дій чи бездіяльності, причинний звязок таких дій чи бездіяльності з настанням наслідків. Згідно ст. 1188 ЦК України- шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, саме: шкода завдана, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Позивач, на обгрунтування вимог стосовно розміру завданої шкоди послався на висновок №003 експертного автотоварознавчого дослідження від 06.01.2014року , з якого вбачається , що вартість матеріального збитків, завданого власнику автомобіля [NUMBER] , становить 19675,70грн.. В суді встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21063 [PERSON], була застрахована відповідно до страхового поліса №АС 5737551 від 12.11.2013року ПАТ НАСК «Оранта». Відповідно до ст.3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст.22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відлповідно до ст.29 цього Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається із дослідження №АН6868НО-24.01/2 здійсненого ТОВ «Гарант- АСІСТАНС», наданого відповідачем ПАТ НАСК «Оранта», матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження, складає 10894,49грн. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Вирішуючи питання про те , який доказ наданий сторонами є обєктивним стосовно визхначення розміру завданої шкоди, суд виходить з приписів ст.57 ЦПК України. Позивач обгрунтовуючи вимоги послався на висновок автотоварознавчого дослідження №003 від 06.01.2014року. Відповідач послався на дослідження №АН6868НО-24.01/2 здійсненого ТОВ «Гарант- АСІСТАНС». Згідно приписів п.34.4 ст.34 та п. 22.1 ст.22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобовязаний издійснити оцінку та визначити розмір завданих збитків. Ву суді встановлено, що саме такі дії і були здійснені відповідачем ПАТ НАСК «Оранта», та визначено розмір збитків на підставі висновку автотоварознавчого дослідження. Позивач посилається на автотоварознавче дослідження, яке за своєю природою не є висновком експерта в розумінні ст.57 ЦПК України, а тому на думку суду надане позивачем автотоварознавче дослідження не є належним доказом у справі. Інших доказів позивач суду не надав, клопотань про призначення експертизи суду не заявляв. Аналіз вище перелічених документів дає суду підстави зробити висновок, що розмір шкоди завданої позивачу внаслідок зіткнення автомобілів позивача та відповідача [PERSON], становить 10894,49грн.. Враховуючи вимоги ст.12 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, та враховуючи умови договору страхування укладеного між [PERSON] та ПАТ НАСК «Оранта», розмір франшизи встановлено в сумі 510грн.. Таким чином з відповідача ПАТ НАСК «Оранта», підлягає стягненню сума визначеної шкоди за мінусом суми франшизи, в сумі 10384,49грн.. Відповідно до статті 1194 ЦК України -особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Враховуючи, що страхове відшкодування , що підлягає сплаті страховою компанією , не включає суму франшизи, яка становить 510грн., зазначена сума підлягає стягненню з особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду, а саме з [PERSON]. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ч.2 п. 3 ст.23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як на підстави завдання такої шкоди [PERSON] посилається на те, що його майно було пошкоджено,а саме у звязку з чим він переніс нервове потрясіння, переживав, погіршився стан його здоровя, те що відповідач зволікав у звязку з відшкодуванням шкоди, тривалий час не міг експлуатувати автомобіль. Дослідивши надані доводи та докази на їх підтвердження, суд виходить з того, що факт пошкодження відповідачем [PERSON], належного [PERSON] майна, автомобіля, HYNDAI SANTA FE державний реєстраційний номер [NUMBER] мав місце. Суд вважає доведеним факт душевних страждань позивача, у звязку і дорожньо-транспортною пригодою, що сталась з вини [PERSON], та як наслідок пошкодження майна позивача. Разом з тим розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Надані позивачем докази не обгрунтовують його доводів про наведені ним доводи в повній мірі. А саме не надано доказів тривалості не можливості експлуатаціїї транспортного засобу, необхідність екслуатації транспортного засобу для забезпечення нормальної життєдіяльності, погіршення стану здоровя. Окрім того відповідно до приписів ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною собою, залежно від її матеріального становища, крім випадків. Коли шкоди завдано вчиненням злочину. Як на підстави застосування положення цієї норми відповідач [PERSON] послався на те. що він є пенсіонером, має на утриманні двох дітей, один з яких є інвалідом 3групи. На підтвердження цих доводів суду надано пенсійне посвідчення, що [PERSON] є пенсіонером на вислугою років, свідоцтва про народження дітей та довідка МСЕК а також довідку про навчання [PERSON]. З наданих суду доказів, вбачається , що відповідач [PERSON] Є пенсіонером за вислугою років. Однак даних про розмір його пенсії та наявність інших доходів відповідач суду не надав. Окрім того ці докази свідчать про те, що відповідач має двох дітей, одного неповнолітнього [PERSON] 2006року народження та одного повнолітнього [PERSON] 1995року народження. [PERSON] є інвалідом 3групи з дитинства та навчається в Харківському національному медичному університеті, денна форма навчання, форма фінансування - за державним замовленням. Враховуючи вищенаведене та за таких обставин, суд приходить до переконання , що розмір завданої моральної шкоди повинен бути зменшений та становити 2000грн., які слід стягнути з [PERSON], враховуючи приписи ст.1167 ЦК України, якою передбачено , що відповідальність за завдану моральну шкоду несе особа, яка її завдала. А також враховуючи вимоги ст. 26-1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Тобто моральна шкода страховою компанією відшкодовуюється лише у випадках завдання шкоди здоровю потерпілого. Позивач також просив стягнути судові витрати, що складаються із витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 300грн., витрат на правову допомогу в сумі 2000грн. та витрат на сплату судового збору в сумі 587,20грн.. Зазначені витрати позивач поніс у звязку з підготовкою позову до суду. Зазначені витрати підтверджено квитанціями про їх сплату. Відповідно ж до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, такі витрати відшкодовуються пропорційно частці задоволених вимог. При цьому враховуючи розмір вимог, які підлягають задоволенню з ПАТ НАСК «Оранта», підлягає стягнення судових витрат з врахуванням того, що вимоги до цього відповідача в частині матеріальної шкоди задовольняються частково, в сумі 1000грн.. З відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати з врахуванням часткового задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди та суми франшизи, в сумі 587,20грн..

Outcome: partial