Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

02.04.2015 року позивач звернулась до суду із позовом, який у подальшому уточнила та у якому просила визнати за нею право власності на 1/2 будинковололодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , а також право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої все належне їй майно успадкувала її мати [PERSON], про що їй 29.08.2006 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке вона не зареєструвала у встановленому законом порядку. [INFO] року [PERSON] померла. Заповіту на випадок смерті не залишила. Проживаючи разом із матір"ю, вона прийняла спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] ій було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа. [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], який заповіту на випадок смерті не залишив. Після його смерті позивачка прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме: будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, оскільки батько збудувавши будинок, не отримав документа на вказаний об"єкт нерухомості. За вказаних обставин, посилаючись на ст.ст.548,549 ЦК України(1963) та ст.ст.392,1268-1270,1273 ЦК України просила визнати за нею право власності на вказані об"єкти нерухомості, оскільки в інших спосіб вона не може оформити право власності. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала та просла їх задовольнити. Представник відповідача-Жирівської сілької ради Жидачівського району Львівської області, за посадою Біляк Л.А. в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Суд, дослідивши письмові докази в справі в їхній сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано повторно відділом РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області 19.02.2008 року, актовий запис №7, [INFO] року у віці 70 років помер [PERSON](а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України(1963), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкування здійснюється або за законом або за заповітом. Згідно із ст.549 ЦК України(в ред.1963р.) спадщина вважається прийнятою за умови, якщо спадкоємець протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON], що стверджується її свідоцтвами про народження та про шлюб. Прийняття нею спадщини за законом після смерті батька, а саме право власності на належні йому грошові вклади у банківській установі, стверджує свідоцтво про право на спадщину за законом(а.с.10). Будинковолодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області, яке було збудовано спадкодавцем [PERSON] відповідно до свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Ураїнської РСР, згідно із довідкою №2987 від 24.12.2014 року, яка видана КП ЛОР "Стрийське МБТІ", не було зареєстровано у встановленому законом порядку і на даний час воно частково зруйновано. З рахуванням вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на будинковолодіння, що знаходиться у [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області та спадкоємцем вказаного майна за законом є позивач [PERSON], яка відповідно до вимог ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, вчинила дії щодо прийняття спадщини, а саме протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] яке видано Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області 03.10.2011 року, актовий запис №30, [INFO] року у віці 77 років померла [PERSON](а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на 1/2 частку будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області відповідно до витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.06.2006р.(а.с.38). Позивач [PERSON] після смерті [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно(ст.1261 ЦК України), що стверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, немає. У зв'язку з тим, що на час смерті спадкодавця позивач [PERSON], постійно проживала із [PERSON], тому відповідно до вимог ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину у визначеному законом порядку. При її зверненні в нотаріальну контору, постановою нотаріуса від 26.12.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житлові будинки за спадкодавем. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] та від спадщини не відмовилась, спадщину прийняла у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування 1/2 частки спірного будинковолодіння. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є підставними та підлягають задоволенню шляхом визнання за нею права власності на вказані об"єкти нерухомості. На підставі наведеного,

Outcome: approved