Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 15.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] тиною Василівною був укладений кредитний договір №223358276 згідно якого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав [PERSON] кредит у сумі 61 000,00 доларів США строком на 240 місяців з 15.09.2008 року по 15.09.2028 р. із сплатою 15,1 % річних. Позивач також вказував на те, що 15.09.2008 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором було укладено Договір поруки №223358276/1 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], а також 15.09.2008 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено Договір поруки №223358276/2 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON]. Відповідно до умов даних Договорів поруки [PERSON], [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов»язання перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов»язанням [PERSON], які виникають з умов вищевказаного кредитного договору в повному обсязі. Згідно до умов Договорів поруки, у випадку невиконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань по кредитному договору від 15.09.2008 року [PERSON], [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у тому ж обсязі, що і [PERSON], включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків за користу вання кредитом та неустойки, відшкодування збитків. 06.04.2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору відповідно до якої, тимчасово на період з 06 квітня 2009 р. до 06 квітня 2010 р. сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу [PERSON] за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. 13.05.2010 року Банк та [PERSON] уклали Додаткову угоду №2 до кредитного договору відповідно до якої, строк кредиту збільшився на 99 календарних місяців, у зв»язку з чим внесено зміни до п. 1.1.6., 1.1.7. кредитного договору: дата остаточного погашення кредиту 15 грудня 2036 року; строк кредиту складає 339 місяців, також тимчасово, на період з 15 травня 2010 року до 15 квітня 2011 року зменшили розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. На підставі цієї Додаткової угоди з 13 травня 2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів [PERSON] Відповідно до п. 4.5 даного кредитного договору, якщо забезпеченням зобов'язань Позичальника за договором є іпотека майнових прав на об'єкти нерухомості, що будуються, або іпотека земельних ділянок, право власності на які виникне у майбутньому, після укладання з Кредитором договору про зміни та доповнення до Іпотечного договору, із зазначенням даних про реєстрацію прав власності на об'єкт нерухомості-розмір процентної ставки за кредитом зменшується на 1,25% річних. У зв'язку з підписанням Договору про внесення змін і доповнення до договору іпотеки від 15.09.2008 року, з 28.11.2008 року розмір процентної ставки становить - 13,85% річних. 20.07.2011 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №3 до кредитного договору на підставі якої, з 20 липня 2011 року встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 6,75 % річних. У разі прострочення виконання своїх грошових зобов'язань за кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, дана процентна ставка припиняє застосовуватися і проценти розраховуються на підставі процент ної ставки в розмірі 13,85% річних з 31 календарного дня з дати прострочення. У зв'язку з тим, що [PERSON] прострочила виконання своїх зобов'язань за кредитним договором з 13.12.2011 року процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 13,85% річних. 22.08.2013 року з метою зменшення фінансового навантаження на [PERSON] було укладено Додаткову угоду №223358276/81-1-0-00/5767 до кредитного договору відповідно до якої, 22 серпня 2013 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів. Позивач вказував на те, що [PERSON] не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором, не здійснює щомісячні платежі в сумах та строки, відповідно до умов, передба чених кредитним договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №22335 8276 від 15.09.2008 р. станом на 16.06.2015 року складає 33 154,86 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 711 132,30 грн., із них: заборгованість за кредитом - 27 665,62 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 133,33 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 859,77 грн.; заборгованість за відсотками - 2 561,48 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 54 940,70 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 54 715,49 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 2 927,76 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 62 796,97 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 р., яка станом на 16.06.2015 року складає 33 154, 86 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 711 132,30 грн., із них: заборгованість за кредитом - 27 665,62 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 133,33 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 859,77 грн.; заборгованість за відсотками - 2 561,48 доларів США, що еквіваленті до курсу НБУ становить 54 940,70 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 54 715,49 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 2 927,76 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 62 796,97 грн. Позивач також просив солідарно з [PERSON] стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, яка станом на 16.06.2015 року складає 33 154, 86 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 711 132,30 грн., із них: заборгованість за кредитом - 27 665,62 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 133,33 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 859,77 грн.; заборгованість за відсотками - 2 561,48 доларів США, що еквіваленті до курсу НБУ становить 54 940,70 грн., у тому числі прострочена заборго ваність за відсотками - 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 54 715,49 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 2 927,76 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 62 796,97 грн. Позивач також просив солідарно з [PERSON] стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, яка станом на 16.06.2015 року складає 33 154, 86 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 711 132,30 грн., із них: заборгованість за кредитом - 27 665,62 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборго ваність за кредитом - 133,33 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 859,77 грн.; заборгованість за відсотками - 2 561,48 доларів США, що еквіваленті до курсу НБУ становить 54 940,70 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 54 715,49 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 2 927,76 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 62 796,97 грн. Позивач також просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача судовий збір у рівних частинах по 1 218,00 грн. з кожного. В судовому засіданні представник позивача підтримала вищевказані позовні вимоги позивача. Представник відповідача [PERSON], яка згідно до свідоцтва про зміну імені змінила прізвище 08.05.2015 року з [PERSON] на [PERSON], [PERSON] позов визнала частково та не заперечувала щодо стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, яка станом на 16.06.2015 року складає суму 30 227,10 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 648 335,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 27 665,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 133,33 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 859,77 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 2 561,48 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 940,70 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 715,49 грн. [PERSON] також вказувала на те, що при проведенні розрахунку пені Банком було завищено розмір пені, а також [PERSON] просила суд застосувати строки позовної давності до вищевказаних позовних вимог позивача про стягнення пені, оскільки по нарахуванню пені застовується строк позовної давності в один рік, а позивач нарахував пеню з 16.09.2013 року по 16.06.2015 року, про що надано суду заяву. [PERSON] просила також зменшити розмір пені за прострочення кредиту та відсотків, оскільки наявні обставини, які мають істотне значення для зменшення розміру пені, а саме те, що відбулося значне здорожчання долара США, а кредит надавався відповідачу у доларах США, також позичальниця не ухилялася від виконання зобов»язань за кредитним договором, з моменту укладення договору по 12.07.2011 року позичальник сплатила за кредитними зобов»язан нями 20 659,16 доларів США, за домовленістю з позивачем позичальниця продала квартиру і погасила Банку 80 338,65 доларів США, потім остання сплатила Банку до 15.11.2015 року ще 12 787,15 доларів США, тобто загальна сума, яку позичальник сплатила Банку складає 113 787,96 доларів США, це при тому, що позичальниця отримала кредит в розмірі 61 000,00 доларів США, стан здоров»я позичальниці незадовільний, поручителями за кредитним договором є батьки позичальниці, які є людьми похилого віку і живуть лише на пенсію. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] позов не визнала та вказувала на те, що 13.05.2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладалася Додаткова угода №2 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року відповідно до якої, строк кредиту збільшився на 99 календарних місяців, у зв»язку з чим внесено зміни до п. 1.1.6., 1.1.7. кредитного договору: дата остаточного погашення кредиту 15 грудня 2036 року; строк кредиту складає 339 місяців. Внаслідок підписання вказаної Додаткової угоди №2 значно збільшився розмір відповідальності поручителів. [PERSON] вказувала на те, що відповідно до ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, але додаткової угоди до договору поруки між Банком та поручителями підписано не було, а отже відбулося збільшення зобов»язання поручителів без їхньої згоди. А тому представник поручителів [PERSON], [PERSON] [PERSON] вважає, що є всі підстави для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки є сукупність двох умов: внесення без передбаченої законодавством укладенні додаткової угоди до договору поруки змін до основного зобов»язання та збільшення обсягу відповідальності поручителів внаслідок таких змін. [PERSON] просила також суд застосувати строки позовної давності до вищевказаних позовних вимог позивача про стягнення пені, оскільки по нарахуванню пені застовується строк позовної давності в один рік, а позивач нарахував пеню з 16.09.2013 року по 16.06.2015 року, Відповідачка [PERSON], яка згідно до свідоцтва про зміну імені змінила прізвище 08.05.2015 року з [PERSON] на [PERSON], до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з»явилися, про день і час розгляду справи були належним чином повідомлені Заслухавши учасників процесу та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №223358276 згідно до якого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав [PERSON] кредит у сумі 61 000,00 доларів США строком на 240 місяців з 15.09.2008 року до 15.09.2028 р. із сплатою 15,10 % річних. Наведене підтверджується копією кредитного договору та поясненнями учасників процесу. Згідно до п. 1.1 кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його відповідно до Умов кредитування за програмою кредитування Житло USD2-20р. (пер. рин.) ан. ІПОТЕКА на наступних умовах: 1.1.1 Сума кредиту, Валюта кредиту 61 000,00 USD. Кошти видаються на: 1.1.2.1 придбання об»єкту нерухомості - квартири загальною площею 63,80 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в розмірі 61 000 доларів США Відповідно до п.п. 1.1.5.1, 1.1.6, 1.1.7, 1.2.1 кредитного договору, дата надання кредиту 15 вересня 2008 року, дата остаточного погашення кредиту 15.09.2028 року, строк кредиту 240 місяців, процентна ставка 15,10% річних. За п.п. 1.3.2, 1.3.3 кредитного договору, Позичальник сплачує щомісячний ануїтетний платіж в розмірі 807,75 доларів США. Дата погашення щомісячних ануїтетних платежів 15 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту. Згідно до п. 2.1 кредитного договору, Кредитор відповідно до умов цього договору надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та Тарифів Кредитора, а також виконати інші обов»язки, визначені цим договором. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору, якщо забезпеченням зобов'язань Позичальника за договором є іпотека майнових прав на об'єкти нерухомості, що будуються, або іпотека земельних ділянок, право власності на які виникне у майбутньому, після укладання з Кредитором договору про зміни та доповнення до Іпотечного договору, із зазначенням даних про реєстрацію прав власності Позичальника на об'єкт нерухомості-розмір процентної ставки за кредитом зменшується на 1,25% річних. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, надання кредиту здійснюється у безготів ковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок Позичальника. Згідно до п. 7.1 кредитного договору, Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком пога шення кредиту та інших платежів (Додаток 1 до цього договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми Кредиту та процентів за його користування. Позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п. 1.3.3, а саме: 15 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту (п. 7.2 кредитного договору). В разі недостатності на поточному рахунку Позичальника коштів, належних до сплати Кредитору за цим договором, на дату платежу, Позичальник вважається таким, що простро чив виконання своїх зобов'язань за цим договором. При простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактич ної заборгованості, в тому числі протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком (п. 7.5 кредитного договору). Згідно до п. 16.3 кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним і по день виконання Позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені здійснюється в порядку та строки передбачені для здійснення ануїтетних платежів за Кредитом або в будь-який інший день за згодою або на вимогу Кредитора. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконан ня Позичальником своїх зобов»язань за цим договором Кредитор має право вимагати достро кового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред»явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Згідно до п. 9.2 кредитного договору, Кредитор вправі пред'явити Позичальнику вимо гу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення Позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. Кредитор також має право пред'явити Позичальнику вимогу щодо дострокового погашення Кредиту у випадках перерахованих у вказаному пункті договору. Відповідно до п. 9.3 кредитного договору, Позичальник зобов'язаний виконати вимогу Кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за цим Договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання Позичальни ком цієї вимоги Кредитор має право звернути стягнення за будь-яким з Договорів забезпечен ня (або пред'явити вимогу Поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за цим Договором, які не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до п. 16.7 кредитного договору, до всіх правовідносин, пов»язаних з укла данням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у три роки. В судовому засіданні також було встановлено, що 15.09.2008 року в забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки №223358276/1. Наведене підтверджується копією договору та поясненнями учасників процесу. Згідно до п. 2.2 вказаного Договору поруки, сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов»язання перед Банком відповідати по борговим зобов»язанням боржника, що зазначені в п. 1.3 даного договору, які виникають з умов кредитного договору, вказаного в п. 1.2 даного договору, а саме: повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3 даного договору, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та на умовах передба чених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 3.1 Договору поруки, сторони визначають, що у випадку невиконання боржником всіх або окремо взятих на себе зобов»язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов»язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахова них відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Умовами Договору поруки передбачено, що якщо до Поручителя надійде вимога Банку про погашення суми заборгованості за Кредитним договором, але Поручитель її не виконає, то Банк має право звернути стягнення на все майно Поручителя згідно норм чинного законодавства ( п.3.2. Договору поруки). Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, у випадку невиконання боржником повністю або частково всіх або окремих боргових зобов»язань перед Банком за кредитним договором, Банк має право звернутись до Поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобов»язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель здійснює погашення боргових зобов»язань за кредитним договором у валюті кредиту на рахунок, зазначений Банком в письмовій вимозі. Погашення Поручителем боргових зобов»язань за кредитним договором в іншій валюті, ніж валюта кредиту, здійснюється лише за згодою сторін, що оформляється у вигляді додаткової угоди до цього договору. Згідно до п. 3.5 Договору поруки, Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов»язань перед Банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банку. Згідно до п. 3.8 кредитного договору, взаємовідносини сторін в частині не передбаченій даним договором, регулюються законодавством України. Крім вказаного, в судовому засіданні також встановлено, що 15.09.2008 року в забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки №223358276/2. Наведене підтверджується копією договору та поясненнями учасників процесу. Згідно до п. 2.2 вказаного Договору поруки, сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов»язання перед Банком відповідати по борговим зобов»язанням боржника, що зазначені в п. 1.3 даного договору, які виникають з умов кредитного договору, вказаного в п. 1.2 даного договору, а саме: повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3 даного договору, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та на умовах передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 3.1 Договору поруки, сторони визначають, що у випадку невиконання боржником всіх або окремо взятих на себе зобов»язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов»язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахова них відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Умовами Договору поруки передбачено, що якщо до Поручителя надійде вимога Банку про погашення суми заборгованості за Кредитним договором, але Поручитель її не виконає, то Банк має право звернути стягнення на все майно Поручителя згідно норм чинного законодавства ( п.3.2. Договору поруки). Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, у випадку невиконання боржником повністю або частково всіх або окремих боргових зобов»язань перед Банком за кредитним договором, Банк має право звернутись до Поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобов»язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель здійснює погашення боргових зобов»язань за кредитним договором у валюті кредиту на рахунок, зазначений Банком в письмовій вимозі. Погашення Поручителем боргових зобов»язань за кредитним договором в іншій валюті, ніж валюта кредиту, здійснюється лише за згодою сторін, що оформляється у вигляді додаткової угоди до цього договору. Згідно до п. 3.5 Договору поруки, Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов»язань перед Банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банку. Згідно до п. 3.8 кредитного договору, взаємовідносини сторін в частині не передбаченій даним договором, регулюються законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що 06.04.2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року відповідно до якої, тимчасово на період з 06 квітня 2009 р. до 06 квітня 2010 р. сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу [PERSON] за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. 13.05.2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали Додаткову угоду №2 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року відповідно до якої, строк кредиту збільшився на 99 календарних місяців, у зв»язку з чим внесено зміни до п. 1.1.6., 1.1.7. кредитного договору: дата остаточного погашення кредиту 15 грудня 2036 року; строк кредиту складає 339 місяців, також тимчасово, на період з 15 травня 2010 року до 15 квітня 2011 року сторони зменшили розмір щомісячного платежу Позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. На підставі цієї Додаткової угоди з 13 травня 2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Сторони також домовились, що до всіх правовідносин, пов»язаних з укладанням та виконанням кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років. 20.07.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №3 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року згідно якої, з 20 липня 2011 року встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 6,75 % річних. У разі прострочення виконання своїх грошових зобов'язань за кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, дана процентна ставка припиняє застосовуватися і проценти розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 13,85% річних з 31 календарного дня з дати прострочення, при цьому така зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди до кредитного договору. 22.08.2013 року з метою зменшення фінансового навантаження на [PERSON] було укладено Додаткову угоду №223358276/81-1-0-00/5767 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року відповідно до якої, 22 серпня 2013 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів. Наведені обставини підтверджуються копіями вищевказаних Додаткових угод до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року, поясненнями учасників процесу. Судом встановлено, що ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" було повністю виконане своє зобов"язання щодо надання [PERSON] кредиту в розмірі 61 000,00 доларів США. Наведене підтверджується копією меморіального валютного ордеру №OSCF83034 від 15.09.2008 року, поясненнями учасників процесу. В судовому засіданні було встановлено, що позичальник [PERSON] не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах та у строки, що передбачені кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, та поясненнями представника позивача. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором наданої позивачем загальна сума заборгованості за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 р. станом на 16.06.2015 року складає 33 154,86 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 711 132,30 грн., із них: заборгованість за кредитом - 27 665,62 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 133,33 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 2 859,77 грн.; заборгованість за відсотками - 2 561,48 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 54 940,70 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2 550,98 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 54 715,49 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 2 927,76 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 62 796,97 грн. 20 квітня 2015 року [PERSON] за адресами: [ADDRESS]; Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Комсомольська, буд. 51, позивачем була надіслана Вимога про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. №114-0-0-00/15-28782, якою Банк вимагав протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги здійснити дострокове погашення Кредиту у повному обсязі разом із сплатою процентів та пені відповідно до умов Кредитного договору. Наведене підтверджується копією вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих. №114-0-0-00/15-28782 від 20.04.2015 року. Проте в установ лений строк, заборгованість за кредитом [PERSON] повернута не була. 20 квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Комсомольська, буд. 51, позивачем були надіслані Вимоги про виконання грошових зобов»язань за договором поруки за вих. №114-0-0-00/15-28909 та за вих. №114-0-0-00/15-28910, якими було проінформовано про те, що позичальник [PERSON] припинив належним чином виконувати зобов'язання за кредитним договором та було запропоновано терміново, але в будь-якому разі не пізніше 5-ти банківських днів з дати отримання цієї вимоги Банку погасити заборгованість шляхом переказу коштів на рахунки банку. Наведене підтверджується копіями вимог про виконання грошових зобов'язань за договором поруки за вих. №114-0-0-00/15-28909 та за вих. №114-0-0-00/15-28910 від 20.04.2015 року. Згідно до нової редакції статуту Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", затвердженої загальними зборами акціонерів ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 12.04.2012 року, протокол №Зб-49, згідно до протоколу загальних зборів акціонерів №3б-45 від 14.10.2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль". При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відпо відно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичаль ника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В ст. 549 ЦК України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконан ня. Згідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов"язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір вста новлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Згідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В ч. 2 вказаної статті вказано, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ст. 524 ЦК України зобов"язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов"язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. А в ч. 3 вказаної статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. В п. 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль них і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", вказано, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Згідно до п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, яка станом на 16.06.2015 року складає суму 30 227,10 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 648 335,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 27 665,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 133,33 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 859,77 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 2 561,48 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 940,70 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 715,49 грн. Суд також вважає, що необхідно стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, яка станом на 16.06.2015 року складає суму 30 227,10 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 648 335,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 27 665,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 133,33 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 859,77 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 2 561,48 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 940,70 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 715,49 грн. Враховуючи вищевказані положення ст. 551 ЦК України та п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суд вважає, що розмір пені за прострочення кредиту та відсотків по вказаному кредитному договору може бути зменшений, оскільки суд вважає, що наявні інші обставини, які мають істотне значення, а саме те, що відбулося значне здорожчання долара США, а кредит надавався відповідачу у доларах США, а також суд враховує і те, що позичальниця не ухилялася від виконання зобов»язань за кредитним договором, частково сплачувала основну суму боргу та відсотки за користування кредитом, що слідує з розрахунку позивача, при сумі кредиту 61 000,00 доларів США станом на 16.06.2015 року заборгованість позичальника по кредитному договору складає суму 30 227,10 доларів США. Крім вказаного, згідно до ст. 60 ЦПК України, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не надав до суду доказів, які б підтверджували негативні наслідки для позивача через прострочення виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] А тому враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе зменшити розмір пені за прострочення кредиту та відсотків з 62 796,97 грн. до 20 000, 00 грн. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, яка станом на 16.06.2015 року складає суму 30 227,10 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 648 335,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 27 665,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 133,33 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 859,77 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 2 561,48 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 940,70 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 715,49 грн., а також пеню за прострочення кредиту та відсотків у розмірі 20 000, 00 грн. Суд також вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, яка станом на 16.06.2015 року складає суму 30 227,10 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 648 335,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 27 665,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 593 394,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 133,33 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 859,77 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 2 561,48 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 940,70 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 2 550,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 715,49 грн., а також пеню за прострочення кредиту та відсотків у розмірі 20 000, 00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» слід відмовити в задоволенні частини його позову про стягнення по вказаному кредитному договору пені за прострочення кредиту та відсотків в сумі 42 796,97 грн. Суд також вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» по 1218,00 грн. з кожного судового збору. Суд вважає, що доводи відповідачів [PERSON], [PERSON] та їхнього представника [PERSON] про те, що Договори поруки №223358276/1 та №223358276/2 від 15.09.2008 року припинилися у зв»язку із збільшенням обсягу відповідальності поручителів [PERSON], [PERSON] без їхньої згоди укладенням 13.05.2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Додаткової угоди №2 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року відповідно до якої, строк кредиту збільшився на 99 календарних місяців, у зв»язку з чим внесено зміни до п. 1.1.6., 1.1.7. кредитного договору: дата остаточного погашення кредиту 15 грудня 2036 року; строк кредиту складає 339 місяців, є безпідставними. Так відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Так дійсно, 13.05.2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року відповідно до якої, строк кредиту збільшився на 99 календарних місяців, у зв»язку з чим внесено зміни до п. 1.1.6., 1.1.7. кредитного договору: дата остаточного погашення кредиту 15 грудня 2036 року; строк кредиту складає 339 місяців. На підставі цієї Додаткової угоди з 13 травня 2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшувалася на суму заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбулася зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжувалося видачею кредитних коштів Позичальнику. Суд вважає, що укладенням вказаної Додаткової угоди №2 дійсно збільшився обсяг відповідальності поручителів [PERSON], [PERSON] Суд вважає, що 13.05.2010 року Поручителі [PERSON] та [PERSON] надали письмові згоди на зміну умов кредитного договору відповідно до вищевказаної Додаткової угоди та підтвердили, що їхні зобов»язання як Поручителів (порука) відповідно до Договорів поруки №223358276/1 та №223358276/2 від 15.09.2008 року зберігаються та забезпечують виконання зобов»язань Позичальника за Кредитним договором №223358276 від 15.09.2008 року, із врахуванням внесених змін /а.с. 47,48/. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні підстави для припинення Договорів поруки №223358276/1 та №223358276/2 від 15.09.2008 року відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України. Представник відповідачів [PERSON] до винесення судом рішення по справі просила суд застосувати строки позовної давності до вищевказаних позовних вимог позивача про стягнення пені, оскільки по нарахуванню пені застовується строк позовної давності в один рік, а позивач нарахував пеню з 16.09.2013 року по 16.06.2015 року. Стосовно застосування строків позовної давності стосовно пені суд виходить з наступного. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та п. 16.3 кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним і по день виконання Позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені здійснюється в порядку та строки передбачені для здійснення ануїтетних платежів за Кредитом або в будь-який інший день за згодою або на вимогу Кредитора. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження пра вопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. У п. 16.7 кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року передбачено, що до всіх правовідносин, пов»язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у три роки. А з п. 7 Додаткової угоди №2 до кредитного договору №223358276 від 15.09.2008 року укладеної 13.05.2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] вбачається, що сторони домовились, що до всіх правовідносин, пов»язаних з укладанням та виконанням кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні підстави для застосування строків позовної давності стосовно пені. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 253,258,259,266,509,524,525,526,533,543,549,551, 553,554,559,610,611,1048,1049,1050,1054 ЦК України, постанови пленуму Вищого спеціалі зованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин",

Outcome: partial