Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (ЄДРПОУ 24745673, м. Київ вул. Герцена б.10) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 червня 2018 року в місті Харкові на вулиці Конева відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „Mercedes-Benz С180", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб „Citroen С4", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 липня 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 17 серпня 2018 року співробітниками AT «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 129496.Відповідно до платіжного доручення № 14883 від 20 серпня 2018 року AT «ПРОСТО- страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля „Mercedes-Benz С180", реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 16 487,69 гривень. З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до AT «ПРОСТО-страхування» не звертався, а тому у позивача виникло право на подачу регресного позову. Крім того позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.. Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача надано до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 16 червня 2018 року в місті Харкові на вулиці Конева відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „Mercedes-Benz С180", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб „Citroen С4", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постанови Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 липня 2018 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Статтею ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється з метою забезпечення відшкодування збитку, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну, здоров`ю третіх осіб. Страховим випадком згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. 18 червня 2018 року до AT «ПРОСТО-страхування» звернулася [PERSON] із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до AT «ПРОСТО-страхування» не звертався. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно матеріальних збитків власнику транспортного засобу „Mercedes-Benz С180", реєстраційний номер [NUMBER] , - відповідно до Звіту № 241/2018 від 07 липня 2018 року вартість матеріального збитку становить 17 487,69 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 17 серпня 2018 року співробітниками AT «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 129496. Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до платіжного доручення № 14883 від 20 серпня 2018 року AT «ПРОСТО- страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля „Mercedes-Benz С180", реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 16 487,69 гривень. Таким чином, Фактичні витрати страхової компанії, пов`язані з цим страховим випадком складають 16 487,69 гривень. Відповідно дост. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно дост.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі визначеному відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. В силу п.1 ч.1ст.1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії ількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.п. 33.1.4 ст.33 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний не пізніше трьох робочих днів повідомити страховика з яким було укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, про настання дорожньо-транспортної пригоди". В силу п.п. 38.1.1ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщовін не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4. статті 33 Закону". В матеріалах справи відсутні належні письмові докази на підтвердження повідомлення відповідачем невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів про настання ДТП. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 487,69 грн. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду представником позивача адвокатом Синюк С.Л. до позову додано договір про надання правової допомоги №1 від 16.04.2018року, реєстр справ, акт виконаних робіт платіжне доручення з оплати адвокатських послуг від 04.12.2018року на суму 48000 грн. та платіжне доручення від 04.12.2018року на суму 42000 грн. та опис робіт (наданих послуг). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі ст. 30 цього ж Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Згідно п.4.5 договору про надання правої допомоги за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро допомоги і її вартість. Однак у доданому до позову акті виконаних робіт не зазначено обсягу наданої адвокатом юридичної допомоги. Крім того, з платіжних доручень за оплату юридичних послуг на суму 48000 грн. та 42000грн. не вбачається яку саме суму сплачено за надання правової допомоги по даній справі. Отже, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, склад та розміри цих витрат, входить до предмета доказування у справі, відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо стягнння витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. Судовий збір стягується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved