Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В квітні 2016 року представник ПАТ "Закарпаттяобленерго"звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при винесенні рішення судом не вирішено питання про судові витрати повязані з оплатою судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги. Просив суд винести додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON]понесені позивачем ПАТ "Закарпаттяобленерго"судові витрати у справі, повязані з оплатою судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. 29 січня 2013 року рішенням Тячівського районного суду у справі за позовом ПАТ "Закарпаттяобленерго" про стягнення шкоди, позовні вимоги задоволено частково. В лютому 2013 року представник позивача та відповідач звернулися до суду з апеляційною скаргою про скасування рішення Тячівського районного суду від 29 січня 2013 року, сплативши судовий збір у розмірі 114,70 грн., що документально підтверджено (т. 1 а.с.81). Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2013 року було відхилено апеляційну скаргу ПАТ "Закарпаттяобленерго" та відповідача. 26 квітня 2013 року представник ПАТ "Закарпаттяобленерго" звернувся з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2013 року, сплативши судовий збір у розмірі 160,58 грн., що документально підтверджено (т. 1 а.с.109). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Тячівського районного суду від 29 січня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2013 року скасувати, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Тячівського районного суду від 28 січня 2015 позовні вимоги ПАТ "Закарпаттяобленерго" до [PERSON] про стягнення сумизадоволено. Вказане рішення 16 лютого 2015 року набрало законної сили. Однак, судом не було вирішено питання щодо судових витрат, повязаних з оплатою судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат, у резолютивній частині рішення повинно бути розглянуто питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається зі змісту п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 37 цієї Постанови якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК. Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 114,70 грн. за подання апеляційної скарги, та за подання касаційної скарги 160,58 грн. Загальна сума сплаченого судового збору складає 275,28 грн.. Як вбачається, при ухваленні вказаного рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, зокрема щодо сплати судового збору повязаних з оплатою судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги.

Outcome: approved