Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 28.01.2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] . Винним у вказаному ДТП є [PERSON] , який керував автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номер [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу АЕ 3676682 від 16.06.2015 року в ПрАТ «Київський страховий дім». При визначенні вини третьої особи 28.01.2016 року було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Максимальна сума виплати за Європротоколом складала 25\~000 грн. 25.02.2016 року експертом Херсонської Торгово-промислової палати було складено висновок №Вє-48, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 55837,86 грн. Експертиза проведена за рахунок позивача в сумі 636 грн. Позивач 16.02.2016 року було подано відповідачу заяву про страхове відшкодування. Відповідач виплату у встановлений договором строк не провів, а направив листа про відмову у страховому відшкодуванні, у зв`язку з тим, що страховику надано неправдиві відомості про факт настання страхового відшкодування. [PERSON] вважає, що відповідач порушив положення ст.526 ЦК України. Також, позивачу було завдано моральну шкоду. Внаслідок пошкодження т/з позивач вчинила всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати, чого не було здійснено відповідачем. Затягування відповідачем процесу виплати позивачу відшкодування на ремонт її т/з, порушення ним зобов`язань за договором страхування, забрало значну частину її робочого та вільного часу, спричинило позивачу душевні хвилювання, оскільки через постійне звернення в різні інстанції, телефонні переговори та необхідність термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту авто,позивач постійно відлучалася з робочого місця, мало часу проводила з сім`єю, стала дратівливою, що вплинуло на її родинні стосунки, стосунки з безпосереднім керівництвом, колегами по роботі та друзями. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 3000 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 25000 грн., моральної в сумі 3000 грн. та за проведення експертизи 636 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.09.2018 року розгляд вказаної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Третя особа Сукач [PERSON] в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підтвердив обставини, зазначені позивачем, щодо ДТП. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 14.10.2011 року [PERSON] належить автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] . 28.01.2016 року о 19-30 год. [PERSON] рухалася на автомобілі «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] , по вул.Набережній в с.Чорнобаївка м.Херсона в крайній правій полосі руху транспортних засобів, а автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , рухався лівіше позаду. Коли останній почав маневр перестроювання в ліву полосу руху, то відбулося зіткнення. Автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] , зазнав пошкодження. Винним у вказаному ДТП є [PERSON] , який керував автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номер [NUMBER] . При визначенні вини [PERSON] 28.01.2016 року було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), яке було підписано увасниками ДТП. Максимальна сума виплати за Європротоколом складала 25 000 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу АЕ 3676682 від 16.06.2015 року в ПрАТ «Київський страховий дім». 16.02.2016 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» заяву про страхове відшкодування. 14.03.2016 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про надання пояснення щодо суми заподіяної шкоди автомобілю «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] та термінів виплати страхового відшкодування. Згідно висновку №Вє-48 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 55837,86 грн. Рішенням про відмову у виплаті страхового відшкодування №545 від 04.04.2016 року [PERSON] повідомлено, що у порушення вищевикладених норм чинного законодавства, в тому числі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не сприяли страховику в розслідування причин та обставин ДТП, не повідомили страховика про всі відомі обставини, і т.і., а навпаки надали страховику свідомо неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Вказане є підставою для застосування ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відмови у здійсненні страхового відшкодування з підстав невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом. Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу АЕ 3676682 від 16.06.2015 року в ПрАТ «Київський страховий дім». Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Крім того, пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до п.п.34.2, 34.3 ст.34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно п.36.2 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем було вчасно повідомлено та надано ПрАТ «Київський страховий дім» всі необхідні документи для виплати їй страхового відшкодування по ДТП, однак, не зважаючи на вищенаведені вимоги закону, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування. Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачкою було вчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати їй страхового відшкодування по ДТП, а вина [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 25000,00 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 636,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, але відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Позивач просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 грн. При цьому позивач обґрунтував в судовому засіданні підстави для відшкодування цієї шкоди значною тривалістю вирішення питання про виплату їй страхової суми, ігноруванням страховою компанією своїх обов`язків, необхідністю звертатися в різні інстанції. Суд вважає. що вимога позивача про стягнення моральної шкоди, завданої невиплатою страхового відшкодування, яке є договірним зобов`язанням, не грунтується на вимогах законодавства, оскільки стягнення за невиплату страхового відшкодування не передбачено договором про добровільне страхування наземних транспортних засобів. Моральна шкода має деліктне походження, тобто виникає із цивільного правопорушення, а не з договору. Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Суд вважає, що позивачем необґрунтовано позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, тому суд відмовляє в частині позову про відшкодування відповідачем моральної шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial