Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У позовній заяві позивачі [PERSON] зазначає, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №5 від 24 вересня 1990 року , [PERSON], як голові колгоспного двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розміщений за адресою : [ADDRESS] . Крім [PERSON], членами колгоспного двору були - позивач [PERSON]-син , [PERSON]-дочка, [PERSON]-внук. Оскільки житловий будинок є частиною майна колгоспного двору, позивач, як член колгоспного двору, не втратив права в його майні, оскільки постійно проживав у ньому, своєю працею і коштами постійно брав участь у веденні спільного господарства двору, в тому числі і станом на 15 квітня 1991 року, відповідно є власником 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 квітня 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно , в тому числі на належну їй частку колгоспного двору. Оскільки [PERSON] не склала заповіт на випадок смерті, спадкування здійснюється за законом. [PERSON] прийняв спадщину. Інші спадкоємці за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме : земельну ділянку. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну [PERSON] 1/4 частину житлового будинку не може, так як в правовстановлюючому документі, а саме: свідоцтві про право власності на домоволодіння вказано, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору при наявності інших його членів. Нотаріус в оформленні спадщини на підставі такого правовстановлюючого документа відмовила та рекомендувала звернутись до суду. Просить визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № №5 від 24 вересня 1990 року, так як у зв»язку з визнанням за [PERSON] права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами виникне підстава для видачі нового правовстановлюючого документа на нерухоме майно, в зв»язку з чим свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння №5 від 24 вересня 1990 року не можна вважати чинним. Також [PERSON] просить: - визначити за ним , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на 1/4 частину житлового будинку (А-1), загальною площею - 48,7 м. кв., житловою - 23,8 м. кв., з верандою ( а-1), що побудовані в 1961 році з господарськими будівлями та спорудами: сарай (Б-1), літня кухня (Г-1), побудовані в 1975 році, погріб ( Пг-1), побудований в 1970 році, колодязь (К-1), який розміщений за адресою: [ADDRESS] та та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; - визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просила позов задовольнити, пославшись на підстави задоволення позову, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Карпилівської сілської ради у судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання 10.02.2015 року, 17.02.2015 року та 04.03.2014 року не з"явився, хоча відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання в газеті "Деснянська правда" за 19 лютого 2015 року. Клопотань від відповідача про перенесення справи не надходило. Заслухавши позивача, враховуючи думку представника відповідача- Карпилівської сільської ради, викладену у заяві до суду, дослідивши матеріали справи , всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини , на яких грунтується позов , об"єктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в суді, [PERSON], відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №5 від 24 вересня 1990 року, як голова колгоспного двору , являлась власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , розміщеного за адресою : [ADDRESS] . Згідно рішення другої сесії двадцять четвертого скликання Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області від 10.07.2002 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Станом на 15 квітня 1991 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] , як члени сім"ї [PERSON], проживали в будинку [ADDRESS] . В силу ст. 123 ЦК УРСР , [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] мають право на частки в майні колгоспного двору , виходячи з рівності часток його членів. Таким чином , суд визнає за [PERSON] частку у спільній сумісній власності в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами , розміщеному за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1/4 його частини та визнає за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : [ADDRESS] , як частки в майні колгоспного двору. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 квітня 2014 року. Відповідно до п.4 ст.25 ЦК України , правоздатність особи припиняється в момент її смерті, відповідно на її ім"я не може бути виданий правовстановлюючий документ. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом чи заповітом. [PERSON], як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після померлої [INFO] матері - [PERSON]. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку [PERSON] не може , так як у свідоцтві на домоволодіння № 5 від 24 вересня 1990 року вказано, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору при наявності інших його членів, в зв»язку з чим нотаріусом в оформленні спадщини на підставі такого правовстановлюючого документа відмовлено. Таким чином, суд визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : [ADDRESS], в розмірі 1/4 його частини в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності № 5 від 24 вересня 1990 року, згідно якого ціле домоволодіння дійсно належить колгоспному двору, головою якого являється [PERSON]. Позивач не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, що вищевказане свідоцтво про право власності є недійсним. Навпаки, в судовому засіданні доведена обставина, що спірний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір».

Outcome: partial