Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Харківська міська рада звернулася до суду з позовною заявою про звільнення земельної ділянки, яку до початку судового розгляду змінила ти просила: знести об'єкт самочинного будівництва - нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальною площею 47,4 кв.м. по [ADDRESS] за рахунок [PERSON]; знести об'єкт самочинного будівництва будівлю літ."В-2", загальною площею 139,9 кв.м. по [ADDRESS] за рахунок [PERSON] В судовому засіданні представник позивача Маринушкіна Л.В., посилаючись на ст.376 ЦК України, ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" просила задовольнити позовні вимоги та зазначила, що [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26.06.2003, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №6552, укладеним з ПП "Урожай-Т", набула у власність нежитлову будівлю літ. "В-1", загальною площею 67,9 кв.м, та нежитлову будівлю літ. "Г-1", загальною площею 47,4 кв.м, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. В період 2005-2006 роки [PERSON] було проведено будівельні роботи у вищезазначених нежитлових будівлях літ. "Г-1" та літ. "В-1", які згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи №11746 від 17.02.2014 Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса відносяться до реконструкції згідно ДБН А.2.2-3-2004 [4.5] та ДБН А.2.2-3-2012 [4.6]. За висновками експертизи в результаті проведеної реконструкції створено об'єкт, який відрізняється від первинних об'єктів за функціональним використанням, об'ємно-планувальному рішенню, із двох окремих нежитлових будівель літ. "Г-1" та літ. "В-1" створено єдиний об'єкт, в якому приміщення колишніх будівель функціонально пов'язані. Згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи №11746 від 17.02.2014 Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса в результаті проведеної реконструкції змінилась поверховість будівлі літ. "В-1", надбудовано другий наземний поверх. Збудовано зовнішню закриту сходову клітину другого евакуаційного виходу із другого поверху будівлі літ. "В-2" через приміщення будівлі літ. "Г-1" з безпосереднім виходом на [ADDRESS]. 23.03. 2007 року рішенням Київського районного суду м. Харкова задоволено позов [PERSON] про визнання права власності на самочинно реконструйовану та побудовану будівлю літ. "В-2" по [ADDRESS] За [PERSON] визнано право власності на нерухоме майно - реконструйоване та переобладнане приміщення нежитлової будівлі літ. "В-2" під магазин непродовольчих товарів з офісними приміщеннями, загальною площею 139,9 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, [PERSON] за договороми купівлі-продажу від 09.11.2007, набула у власність нежитлову будівлю літ. "Г-1", загальною площею 47,4 кв.м, нежитлову будівлю літ. "В-2", загальною площею 139,9 кв.м, розташованих по [ADDRESS] Нежитлові будівлі літ."Г-1", літ."В-2" є самочинними та порушують права територіальної громади міста. У червні 2013 року третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору- Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області звернулася до суду з позовом, яким просила: знести об'єкт самочинного будівництва нежитлову будівлю літ."Г-1" за рахунок [PERSON] та знести об'єкт самочинного будівництва нежитлову будівлю літ."В-2" за рахунок [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначила, що під час проведення перевірки по [ADDRESS] встановлено наявність самочинно збудованих нежитлових будівель літ."Г-1" загальною площею 47,4 кв.м. і літ. "В-2" загальною площею 139,9 кв.м. За результатами проведених перевірок, на підставі положень ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", 21.02.2013 року Інспекцією ДАБК у Харківській області відповідачам були видані приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності державних будівельних норм, стандартів і правил шляхом знесення будівлі літ."Г-1", літ."В-2" з терміном виконання до 01.03.2013 року. У встановлений термін вимоги приписів відповідачами не виконані, в зв'язку з чим інспекцією складено акти перевірки від 15.03.2013 № 506а та № 507а. З метою встановлення можливості збереження здійсненого самочинного будівництва Інспекція ДАБК у Харківській області звернулася з листом до Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради щодо відповідності самочинно збудованим нежитловим будівлям літ."Г-1", літ."В-2" умовам та обмеженням забудови земельної ділянки. Відповідно до отриманої відповіді Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради містобудівні умови та обмеження на самочинно збудовані по [ADDRESS] об'єкти, не можуть бути надані, що в свою чергу унеможливлює збереження об'єктів самочинного будівництва. Враховуючи, що в ході проведення перевірки встановлено, що нежитлові будівлі відповідачами побудовані без затвердженого проекту та з грубими порушеннями будівельних норм, приведення цих об'єктів до вимог проекту і, відповідно, збереження є неможливим. В судовому засіданні представник Інспекції ДАБК у Харківській області Осадчук В.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники відповідачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] проти позовних вимог Харківської міської ради та Інспекції ДАБК у Харківській області заперечували, посилалися на те, що нежитлова будівля літ."Г-1" побудована до 1917 року. У 2001 році нежитлова будівля знаходилася у користуванні КЕВ м.Харкова МО України, була вперше за інвентаризована в ХМБТІ. У 2009 році у будівлі літ."Г-1" було проведено ремонт. Розміри та конфігурація будівлі не змінились. Позивачами помилково вказано, що самочинним є будівництво нежитлової будівлі літ. "В-2", адже самочинним є лише реконструкція будівлі за літ. "В-1". Реконструкція полягала у надбудові другого поверху. Внаслідок чого будівля літ. "В-1" стала іменуватись літ."В-2" . Знесення реконструйованих об'єктів є крайнім заходом та може бути застосовано до відповідачів у разі, якщо об'єкти будівництва не можна привести у попередній стан. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики суду в судове засідання не з'явилася. Судом в якості третіх осіб до участі у справі були притягнуті Міністерство оборони України в особі Департаменту правого забезпечення Міністерства оборони України та Харківській квартирно-експлуатаційний відділ ( надалі КЕВ). Представники третіх осіб Мазур Л.Б., Кероп”ян С.Є. проти позову позивачів заперечували, посилалися на те, що земельна ділянка по [ADDRESS] у фактично існуючих межах орієнтованою площею 0,5 га на підставі рішення № 17/251-с виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих 11 липня 1950 року закріплена за КЕВ. 09 липня 1998 року виконкомом Харківської міської ради народних депутатів КЕВ видано Державний акт на право постійного користування землею по [ADDRESS] площею 0,4620 га. В судовому засіданні, приймавший участь у розгляді справи старший прокурор Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Волик О.Г. також заперечував проти позовних вимог позивачів, посилаючись на їх необґрунтованість. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що виконавчим комітетом Харківської міської ради 09.07.1998 року на підставі рішень виконкому № 399 від 13.05.1998 р. Харківській квартирно-експлуатаційній частині району (на даний час квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова (КЕВ) видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4620 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], серія ХР № 33-01-001736. Вказана земельна ділянка належить до категорії земель оборони, тобто земель державної форми власності. За вказаною адресою у 2002 році були розташовані приміщення нежитлової будівлі літ."В-1" площею 67,9 кв.м. та приміщення літ. "Г-1" площею 47,4 кв.м., які знаходилися на балансі у КЕВ. На підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2003 року, згідно з договором ПП "Урожай-Т" продало а СПД-ФО [PERSON] купила нежитлову будівлю літ."В-1" загальною площею 67,9 кв.м. та нежитлову будівлю літ."Г-1" загальною площею 47,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] На протязі 2006 року [PERSON] здійснила самовільні будівельні роботи по нежитловій будівлі літ."В-1", яку перетворила у двоповерхову нежитлову будівлю під магазин непродовольчих товарів з офісним приміщенням загальною площею 139,9 кв.м. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15.03.2007 року за [PERSON] визнано право власності на нерухоме реконструйоване та переобладнане приміщення нежитлової будівлі літ."В-1" розташованої по [ADDRESS] 09.11.2007 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] продала нежитлові приміщення літ."Г-1" загальною площею 47.4 кв.м. та літ."В-2" загальною площею 139,9 кв.м. по [ADDRESS] [PERSON] Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12.11.2009 року було скасовано рішення суду від 23.03.2007 року про визнання права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю літ."В-2" по [ADDRESS]. За період з 13.05.2008 року по 17.07.2009 рік проводилися зміни в будівлі літ."Г-1". У будівлі зафіксовано улаштування в приміщеннях 1 і 2 дверних прорізів та збільшення висоти приміщень на 0,3 м., встановлені сходинки. 21 лютого 2013 року Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області проведено позапланову перевірку, за наслідками якої складено акт №183 перевірки (а.с.88 т.1) дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, у якому зафіксовано порушення ст..29 Закону України "Про планування і забудову територій", ст..ст.34,36,39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" під час самочинної реконструкції та переобладнання нежитлових будівель літ."В-2", літ."Г-1" по [ADDRESS] Відповідно до положень ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до положень ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Частиною 7 ст. 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Таким чином, рішення про зобов'язання особи, що здійснила самочинне будівництво, знести будівлю приймається у випадку, коли неможлива перебудова такого об'єкту з метою усунення порушення законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11746 від 28.02.2014 року (а.с.136-160) Проведені роботи у будівлях літ."Г-1" та літ."В-1" відносяться до реконструкції згідно з ДБН А.2.2-3-2004 (4.5) та ДБН А.2.2-3-2012 (4.6). В результаті проведеної реконструкції створено об'єкт , який відрізняється від первинних об'єктів по функціональному використанню, об'ємно-планувальному рішенню. Із двох окремих нежитлових будівель створено єдиний об'єкт в якому приміщення колишніх будівель функціонально пов'язані. В результаті проведеної реконструкції змінилась поверховість будівлі літ."В-1", надбудовано другий наземний поверх. Збудована зовнішня закрита сходова клітина другого евакуаційного виходу із другого поверху будівлі літ."В-2" через приміщення будівлі літ."Г-1" з безпосереднім виходом на [ADDRESS]. При порівнянні техніко-економічних показників будівлі літ."Г-1" станом на 25.10.2011 з техніко-економічними показниками станом на час проведення обстеження встановлено, що конфігурація приміщень нежитлової будівлі літ."Г-1" не змінилась, змінилась площа внутрішніх приміщень, при цьому загальна площа приміщень не змінилась. Збільшилась висота приміщень на 0,3 м. зменшилась площа забудови, збільшився об'єм будівлі. При порівнянні техніко-економічних показників будівлі літ."В-2" станом на 25.10.2001 з техніко-економічними показниками станом на час проведення обстеження встановлено, що змінилась конфігурація приміщень нежитлової будівлі літ."В-2" збільшилась площа внутрішніх приміщень, висота будівлі, об'єм. Зовнішні розміри реконструйованих нежитлових будівель літ."Г-1" та літ. "В-2" не вийшли за межі фундаментів колишніх нежитлових будівель літ."Г-1" і літ. "В-1". Збудована закрита сходова клітина розташована за межами фундаментів і зовнішніх стін будівель Літ."Г-1" і літ."В-2". Враховуючи відсутність розробленої проектної документації на попередньо проведену реконструкцію нежитлових будівель літ."Г-1" та літ."В-2", розташування їх в умовах ущільненої забудови в економіко-планувальній зоні зі сформованою інфраструктурою, наявність прилеглих об'єктів та сумісних конструкцій вказаних будівель із прилеглими об'єктами, встановити на даному етапі можливість перебудови нежитлових будівель літ."Г-1" та літ."В-2" шляхом приведення до стану на момент придбання їх відповідачами з дотриманням будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог, правил і норм без розробленого проекту організації будівництва та проекту виконання робіт, неможливо. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що позивачі в силу вимог ч.7 ст.376 ЦК України ставили питання про можливість здійснення відповідачами перебудови нежитлових будівель відповідно до державних норм та будівельних правил та відмови їх від такої перебудови, що є обов'язковою передумовою для пред'явлення вимоги про знесення самочинної будівлі. Отже, виходячи з наведеного суд доходить до висновку, що реконструкція і побудова нежитлових будівель літ.Г-1 і літ.В-2 не вийшли за межі фундаментів колишніх нежитлових будівель. Позивачами не надано суду даних відносно розробленої проектної документації чи можливо привести нежитлові будівлі у первісний стан. Роз'ясненням п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №6 "Про практику застосування судами ст..376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), зазначено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Право власності на нежитлові будівлі літ."Г-1", літ."В-2" по [ADDRESS] в установленому законом порядку зареєстровано за [PERSON] і це право не скасовано та не спростовано. Нежитлові будівлі розміщені на земельній ділянці, яка є держаною власністю категорії "землі оборони" і входять до складу цілісного майнового комплексу військового містечка №48 [ADDRESS] та перебуває у постійному користування Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова, як підрозділу Міністерства оборони України на підставі державного акту на землю від 09.07.1989 року. З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову Харківської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про знесення об'єкту самочинного будівництва

Outcome: dismissed