Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 комунара» про поновлення на роботі та стягнення компенсації моральної шкоди. Позивач вказує, що з 02.04.1980 року працював на Державному підприємстві «Суднобудівний завод ім.61 комунара». З 01.07.2004 року працював начальником цеху №10, з 28.09.2015 року працював головним інженером заводу та з 06.04.2016 року без його згоди було повернуто на посаду начальника цеху №10. Позивач вказує, що наказом генерального директора заводу від 05.09.2016 року №161-к за зрив строків виготовлення виробів оголошено догану та наказом від 07.09.2016 року №164-к з посиланням на нараду від 05.09.2016р. позивача було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин покладених обовязків п.3 ст.40КЗпП України. При звільненні у порушення норм\~ст. 149 КЗпП України, позивачу не видана трудова книжка та не проведено розрахунок при звільненні. Позивач вказує, що він є членом профспілкової організації заводу, членом профкому, але до будь-якого профспілкового органу з поданням на надання дозволу на його звільнення керівництво заводу не зверталося і профспілковий орган не повідомляв адміністрацію заводу про прийняте рішення. Позивач просить поновити на роботі у Державному підприємстві «Суднобудівний завод ім.61 комунара» на посаді начальнику цеху №10 та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі. \~Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом досліджено трудова книжка №1834229 від 10.09.1974 року згідно якої [PERSON] працював на ДП "«Суднобудівний завод ім.61 комунара» з 01.07.2004 року переведено на посаду начальника цеха №10 Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 комунара». Судом досліджено наказ №161-к від 05.09.2016 року згідно якого [PERSON] оголошено догану за зрив строків виготовлення виробів. Судом досліджено наказ №164-к від 07.09.2016 року згідно якого [PERSON] звільнено з посади начальника цеху №10 Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 комунара» по п.3 ст.40 КЗпП України. Судом досліджено довідка №64/4 від 03.10.2016 року професійної спілки працівників суднобудування згідно якої [PERSON] є членом профкому первинної профспілкової організації Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 комунара». Судом досліджено довідка №63/4 від 03.10.2016 року професійної спілки працівників суднобудування згідно якої адміністрація Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 комунара» не направляла запит про дозвіл на звільнення [PERSON] по п.3 ст.40 КЗпП України. Судом досліджено медична картка [PERSON] згідно якого [PERSON] має скарги на безсоння, апатію, загальну слабкість, зниження апетиту, які пов*язує з тим , що його звільнено з роботи. Згідно із\~ст. 252 КЗпП України\~та\~ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності"\~звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки. Згідно з п.п.1-5 ст.43 КЗпП України\~розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації ),2-5,7 ст.40, п.п.2-3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у пятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неправомірність звільнення позивача на підставі п.3 ч.1\~ст. 40 КЗпП України, в зв'язку із чим, позивач підлягає поновленню на роботі на посаді ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" начальника цеху №10. На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь моральних страждань позивачки, їх тривалості , а також тривалого терміну , протягом якого вона вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та поновлення порушених прав, суд вважає за достатнє визначити компенсацію моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, у розмірі 1000грн. Позивачем при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому на підставі ч.3\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір. Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, виходячи з задоволених позовних вимог, які складаються із суми судового збору, за позовну вимогу не майнового характеру поновлення на роботі-640,00 грн. та за позовну вимогу немайнового характеру, про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1600грн., що разом становить 2240грн.

Outcome: approved