Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] до 08.12.2005 року, від даного шлюбу народилася позивач [PERSON] . Після вказаного шлюбу відповідач [PERSON] проживав із [PERSON] без реєстрації шлюбу, від даного сумісного проживання народився [PERSON] , [INFO] . Тобто позивач та малолітня особа в інтересах якої вона звернулась до суду із позовом [PERSON] є рідними сестрою та братом по батьку. Мати її брата [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , після чого дитина мешкає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] за місцем проживання дитини жодного разу не з`являвся, спілкування із нею не підтримував, перестав цікавитися життям та здоров`ям свого сина, не піклується про нього, жодної матеріальної допомоги не надає. До того ж відповідач [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я, внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що перешкоджає у виконанні ним батьківських обов`язків. Тому з метою захисту прав малолітньої особи позивач звернулась до суду із вказаним позовом та просила позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у загальному порядку, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Маріупольської міської ради Радівілова О.О. звернулась до суду із листом, в якому просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2018 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . (а.с.16) Зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] слід, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] . В подальшому [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] . (а.с.6,15) Так судом встановлено, що позивач [PERSON] та малолітній [PERSON] є між собою рідними сестрою та братом по батьковій лінії. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . (а.с.25) Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради за № 359 від 03.09. 2019 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , якого тимчасово влаштовано до родини [PERSON] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку зі смертю матері [PERSON] та неможливістю батьком дитини [PERSON] виконувати через тривалу хворобу свої батьківські права. (а.с.12) Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради за № 3947 від 24.09. 2019 року, [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.10) З висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків за № 94 від 12.07.2019 року, [PERSON] , [INFO] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. (а.с.23) Як вбачається з висновку виконавчого комітету Маріупольської міської ради за №01.1-01-23-111 від 17.07.2020 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 03.07.2020 року, останній вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Роз`ясненнями п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" регламентовані права та обов`язки батьків, якими, зокрема, є: відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини; обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Таким чином, здійснюючи аналіз наданих доказів в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухилявся від виконання свої батьківських обов`язків стосовно свого сина [PERSON] , станом на 12.07.2019 року [PERSON] мав тривалу хворобу та не міг виконувати батьківські обов`язки, після завершення лікування 26.12.2019 року [PERSON] з приводу повернення малолітнього сина до своєї родини до Служби у справах дітей не звертався, вихованням та розвитком дитини не займається, тобто таким чином нехтує своїми обов`язками по вихованню сина. Зважаючи на викладене вище, виходячи винятково з інтересів малолітньої дитини, враховуючи наявність факту ухилення відповідачем від свого обов`язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 182 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,81, 89, 130,141, 263-265,268, 280, 284 ЦПК України, суд

Outcome: approved