Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

В квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що, працюючи на підприємстві КП «Питание», вона отримала постанову приватного виконавця про звернення стягнення на її заробітну плату. Після ознайомлення із документами виконавчого провадження вона дізналась про наявність виконавчого напису нотаріуса №1630 від 09.01.2021 року, що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за період з 13.12.2019 по 01.12.2020 року в розмірі 16027,50 гривень. Вказує, що будь-яких заборгованостей перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» або перед ТОВ «МІЛОАН» взагалі не має, договорів із даними суб`єктами вона не укладала, відомості вказані у виконавчому написі є недостовірними та неправдивими. Позивач вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року для одержання виконавчих написів нотаріусів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач наголошує, що нотаріусу не були надані документи згідно з затвердженим переліком, а заявлена відповідачем заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою, оскільки він заперечує факт укладання договорів із відповідачем. Також вказує на порушення процедури вчинення виконавчого напису та відсутності необхідних документів для видачі виконавчого напису нотаріусом. На підставі цього просила виконавчий напис Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігора Вікторовича, який видано 09 січня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №1630, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №5646554 від 23.08.2019 року за період з 13.12.2019 року по 01.12.2020 року у розмірі 15097,50 гривень, а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 930,00 гривень, визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1362 гривні. Разом із позовом позивачем до суду подане клопотання про забезпечення позову, яке ухвалою суду від 12 квітня 2021 року задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігора Вікторовича, який видано 09 січня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №1630, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №5646554 від 23.08.2019 року за період з 13.12.2019 року по 01.12.2020 року у розмірі 15097,50 гривень, а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 930,00 гривень, а також зупинено дію постанови Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелик Євгена Борисовича від 03 березня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по виконавчому провадженню №64647296. Ухвалою від 12 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 09 січня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1630, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №5646554 від 23.08.2019 року, укладеним із ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №43-МЛ від 13.12.2019 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», заборгованості за період з 13.12.2019 року по 01.12.2020 року у розмірі 15097,50 гривень, а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 930 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» складає 16027,50 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелик Євгена Борисовича серії ВП № 64647296 від 26.02.2021 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису. Постановою цього ж приватного виконавця від 03.03.2021 року за відкритим виконавчим провадженням ВП № 64647296 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , які вона отримує в КП «ПИТАНИЕ». На теперішній час, згідно з довідкою КП «ПИТАНИЕ» від 08.04.2021 року вих.№04/53, з позивачки [PERSON] здійснюється утримання заробітної плати. При вирішенні спору суд виходить з таких положень законодавства. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли банкам звертатися до нотаріусу для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт 2 взагалі відсутній в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович керувався нечинним та невірним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже діяв в порушення норм частини 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат». Отже в матеріалах судової справи відсутні та не були надані відповідачем та/або третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. будь-які докази, які б свідчили про наявність безспірної заборгованості позивача перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», що давало б законні підстави для видачі нотаріусом виконавчого напису. Тобто відповідач та третя особа, не прибувши в судове засідання та не представивши відзиву та документів в спростування позовних вимог та доведення перед судом своєї позиці не довели законності оспорюваного виконавчого напису. Таким чином, беручи до уваги, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису допущено порушення вимог статті 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» та помилкове застосування нечинного законодавства (пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172), а також з урахуванням принципу змагальності та обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відсутності доказів на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача ТОВ «ФІНАНСОВОЇ КОМПАНІЇ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь [PERSON] суми сплаченого нею судового збору у повному розмірі, а саме по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908,00 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 гривні.

Outcome: approved