Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив солідарно стягнути з ПАТ "Мегабанк" та Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції на його користь грошові кошти в сумі 1 280 900 грн. В обґрунтування позову зазначив, 05.08.2008 року між ним та АТ "ОТП Банк" укладено кредитний договір №СМ-SME701/316/2008, за яким він отримав кредит в сумі 234 000 грн. доларів США, та договір іпотеки наступної черги РМ- SME701/316/2008/1, згідно якого в забезпечення зобов'язання за кредитним договором в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення цокольної частини [ADDRESS]. В 2010 році, маючи намір достроково погасити отриманий кредит, він вирішив продати зазначені нежитлові приміщення з подальшим направленням отриманих коштів разом із власними коштами, що були на той час в його розпорядженні на повне погашення кредиту. Можливість та порядок відчуження предмету іпотеки було ним узгоджено з іпотекодавцем, який визначив, що банк може надати згоду на відчуження предмету іпотеки у випадку сплати всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором. Для визначення об'єктивної ринкової ціни позивачем було отримано висновок про вартість оцінюваного майна. Оцінювачем, ТОВ «Інститут правових досліджень», була визначена загальна ринкова вартість приміщень в розмірі 725 800 грн. Базуючись на висновку про вартість оцінюваного майна та враховуючи дійсну ринкову вартість приміщень, ціна об'єкту продажу була визначена позивачем в розмірі 800 000 грн. Восени 2010 року він знайшов покупця, який погодився придбати належні йому нерухомість за зазначену ціну. В зв'язку з тим, що йому було необхідно підготувати низку документів для оформлення про\-дажу приміщень, він звернувся до нього з проханням про сплату йому завдатку в сумі 350 000 грн. На той час були визначені всі основні умови майбутнього договору, тому покупець погодився сплатити йому бажану суму коштів, як завдаток за умови укладання попереднього договору. Результатом домовленостей став попередній договір від 03 листопада 2010 р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Горішним Є.В., зареєстрований в реєстрі за № 3390. Попереднім договором були визначені суттєві умови правочину, зокрема, узгоджені предмет, ціна, місце та час укладання основного договору (не пізніше 08.11.2010р.) Основний договір укладено не було через наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт належної позивачу нерухомості, накладений постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 17 квітня 2010 р. у виконавчому провадженні № 8512079. Намагаючись врегулювати ситуацію, що склалась, позивач звернувся до Червонозаводського ВДВС за роз'ясненням підстав арешту. Йому було повідомлено, що в ВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Харкова, виконання здійснюється на користь Банку "Мегабанк". Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.02.2005р. з [PERSON] (основного боржника) та [PERSON] (його поручителя) на користь ВАТ "Мегабанк" стягнуто солідарно грошові коштив сумі 3 629,63 грн. Оскільки [PERSON] був впевнений, що жодних зобов'язань перед ПАТ «Мегабанк» не має, заборгованість [PERSON] перед банком він особисто погасив ще в кінці 2004р. - на початку 2005р., він звернувся до ПАТ "Мегабанк" з вимогою вчинення банком дій щодо закриття виконавчого провадження, відклику виконавчого листа та зняття всіх арештів, накладених на користь ПАТ "Мегабанк", однак йому було відмовлено в усному порядку. В той самий час покупець відмовився від купівлі зазначених приміщень та вимагав повернення отриманого ним завдатку у подвійному розмірі та в липні 2011р. звернувся до суду з позовом про стягнення з нього грошових коштів, повернення отриманого завдатку в сумі 700 000 грн. Відповідно до цієї норми він повинен сплатити подвійну суму отриманого завдатку, а саме: 700 000 грн. Після цього, він був змушений виконати умови покупця, повернути йому отримані від нього грошові кошти в сумі 350 000 грн. та укласти з ним договір про виконання умов попереднього договору та повернення завдатку у подвійному розмірі від 20 серпня 2011р. Повністю завдаток в подвійному розмірі був ним повернутий покупцю 01 липня 2014 р. Внаслідок сплати процентів, які нараховувались на неповернуту суму завдатку, загальна сума грошових коштів, сплачених покупцю, склала 830 900 грн., в тому числі - 350 000 грн., отримані від покупця; 350 000 грн. - сплачені відповідно до вимог ст.ст. 570, 571 ЦК України; 130 900 грн. - сплачені в якості процентів. Крім зазначених втрат, позивач зазначає про позбавлення його можливості продати належну йому нерухомість, що призвело до неотримання прибутку, тобто не отримав доходи від продажу нерухомого майна, визначені попереднім договором від 03 листопада 2010р. в сумі 800 000 грн. В свою чергу, відповідач, Червонозаводський ВДВС Харківського міського управління юстиції, після його звернення не вчинив жодних дій щодо виправлення ситуації, звільнення його майна з-пїд арешту, закриття виконавчого провадження. Таким чином, внаслідок дій відповідача, ПАТ "Мегабанк", та бездіяльності відповідача, Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції, йому була заподіяна майнова шкода у вигляді збитків, понесених внаслідок неукладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень цокольної частини [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, в ньому викладених та зазначив, що до відповідачів звертався в усному порядку, письмові докази таких звернень відсутні, дії ВДВС не оскаржував, постанову про закінчення виконавчого провадження отримав в 2015р. на особистому прийомі у начальника Червонозаводського ВДВС. З заявою про закриття виконавчого провадження не звертався. Також визнав, що борг [PERSON] перед банком був погашений 18.04.2005р. Прокурор проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність законних підстав для його задоволення. Представник відповідача Червонозаводського ВДВС позов не визнав та зазначив, що 11.05.2011р. виконавче провадження закрито за заявою стягувача про добровільне погашення заборгованості. На даний час виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Представник відповідача ПАТ «Мегабанк» проти позову заперечував, посилаючись на те, що борг [PERSON] було погашено 18.04.2005р., тобто після ухвалення рішення Ленінським районним судом. Просив застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази, суд приходить наступного висновку. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.02.2005р. з [PERSON] (основного боржника) та [PERSON] (його поручителя) на користь ВАТ "Мегабанк" стягнуто солідарно грошові кошти в сумі 3 629,63 грн. Відповідно до довідки ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 70П/2004 від 01.04.2004р. погашена 18.04.2005р. (а.с.63) Постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС від 11.05.2011р. виконавче провадження закрито за заявою стягувача про добровільне погашення заборгованості. На даний час виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання. 03.11.2010р. між [PERSON] та [PERSON], укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Горішним Є.В., зареєстрований в реєстрі за № 3390, щодо продажу належного позивачу нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень цокольної частини [ADDRESS]. Попереднім договором був визначений час укладання основного договору (не пізніше 08.11.2010р.) Вказане нерухоме майно належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішним Є.В. 11.06.2007р. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності від 11.05.2010р. вартість майна складає 725 800 грн. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі та майну громадянину, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З метою реалізації принципу змагальності судом неодноразово роз'яснювалось особам, які беруть участь у справі, положення ст..10 ЦПК України, їх права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Разом з тим, позивачем так і не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження самого факту спричинення йому шкоди, на підтвердження факту незаконності чи бездіяльності дій відповідачів та на підтвердження наявності безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів та завданням шкоди позивачу. Так, позивач на підтвердження понесених ним збитків посилається на "Відомості про погашення боргу та сплати процентів за договором від 20.08.2011р.", разом з тим суду надана копія вказаного документу, з якого також неможливо встановити належність вказаного доказу до даного цивільно-правового спору. Крім того, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, що він звертався до відповідачів з заявами про скасування арешту майна. Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed