Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача 475 624 гривні заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Мотивує свої вимоги тим, що відповідно до укладеного 30.05.2007 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] кредитного договору № 014/1846/82/110765 банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 11 500,00 дол. США зі строком повернення до 29.05.2012 року зі сплатою 18,0 % річних. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника до вищевказаного кредитного договору 06.05.2010 року було укладено додаткову угоду № 1, відповідачу надано „кредитні канікули", за умовами якої строк кредиту збільшили на 27 календарних місяців - дата остаточного погашення кредиту 29.08.2014 року. Згідно вказаної угоди розмір кредиту збільшений на суму 243, 63 дол. США, в результаті чого кредит збільшився до розміру 5 486, 52 дол. США Відповідач порушив умови Кредитного договору внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 24.07.2014 складає 40 711, 24 дол. США, що еквівалентно 475 624, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5 486, 52 дол. США, що є еквівалентною 64 098 грн. 28 коп. грн., заборгованість за відсотками - 4 217, 62 дол. США, що є еквівалентною 49 273 грн. 89 коп., пеня за прострочення по тілу кредиту та відростків по кредиту - 31 007, 10 дол. США, що є еквівалентною 362 251 грн. 83 коп. У судове засідання представник публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" не з'явився, направив заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов підтримав, не заперечив проти заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. Про час і місце слухання повідомлений належним чином, відповідно частини дев'ятої статті 74 ЦПК України. Відповідно до статті 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1846/82/110765, за яким банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 11 500 доларів США зі строком повернення черговими платежами, відповідно до графіка до 29.05.2012 р. зі сплатою 18 % річних ( а.с. 7-9). 31 травня 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу „RENAULT Master" 2003 року випуску, державний номер [NUMBER]. Відповідно п. 1.3 договору застави предмет застави оцінюється сторонами в сумі 89 890, 00 грн. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником за всіма правами та обов'язками відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" ( п.1.3. Статуту, а.с. 16). Відповідно до п. 5.1. кредитного договору позичальник зобов'язався в строк до 15 числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту здійснювати часткове погашення кредиту, згідно з Графіком та сплачувати у цей же строк відсотки за користування кредитом. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення будь-яких грошових зобов'язань за Договором Кредитор має право нарахувати, а Позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 06.05.2010року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 014/1846/82/110765, за умовами якої строк повернення кредиту наступав 29 серпня 2014 року, розмір кредиту збільшений на суму 243. 63 доларів США - заборгованість за погашення процентів, в результаті чого кредит збільшився до розміру 5 486, 52 доларів США (п.1, п. 3.2). Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] не виконує умови кредитного договору ( п.5.1) та не вносить в кошти на погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі ( а.с. 4-6). Станом на 24.07.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість у сумі 475 624 гривні. Заборгованість складає: 40 711, 24 дол. США, що є еквівалентною 475 624, 00 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 5 486, 52 дол. США, що є еквівалентною 64 098 грн. 28 коп. грн., заборгованість за відсотками - 4 217, 62 дол. США, що є еквівалентною 49 273 грн. 89 коп., пеня за прострочення по тілу кредиту та відростків по кредиту - 31 007, 10 дол. США, що є еквівалентною 362 251 грн. 83 коп. ( а.с. 4-6). Відповідач повідомлявся про дострокове повернення кредиту, про що свідчать вимоги про дострокове виконання грошового зобов'язань за кредитним договором, які надсилалися за адресою відповідача, вказану в договорі (а.с.13, 14). Спірні правовідносини регулюються статтями 525, 526, 527, 530, 536, 549, 551, 626, 627, 629, 1049, 1050 ЦК України. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 626, статей 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (стаття 1054 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки позивачем доведено факт невиконання відповідачем умов договору, заборгованість, що виникла за кредитним договором, з урахуванням дострокового стягнення кредиту та заборгованість за відсотками, в сумі 113 372 гривні 17 копійок, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення пені за прострочення сплати заборгованості по кредиту на загальну суму 362 251 гривню 83 копійки, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України). Банком не доведено розміру збитків від невиконання відповідачем умов договору. Зважаючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту та відсотках, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені з 362 251 гривні 83 копійки до 100 000 гривень. При цьому суд виходить з таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) та враховує те, що кредитний договір є споживчим, а отже права споживача підлягають особливому захисту як слабкої сторони договору. На вказану обставину звернув увагу Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 11 липня 2013 року, у справі № 1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Вищевказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що міститься у Постанові від 03.09.2014, справа № 6-100 цс 14. Таким чином з відповідача на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором на загальну суму 213 372 гривні 17 копійок. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 133, 72 грн. та публікації оголошення у пресі в сумі 188,38 грн., всього на суму 2322,10 грн.

Outcome: partial