Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У вересні 2016 року [PERSON] Азигулу огли звернувся до суду з вказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що він народився 14 березня 1965 року в м. Дашкесан Республіки Азербайджан. В 1989 році він приїхав в Українську СРСР на заробітки та почав тут постійно проживати. Спочатку він проживав в [INFO], але згодом почав орендувати квартиру в м. Донецьк за адресою: [ADDRESS]. В червні 1990 року заявник познайомився з [PERSON], з якою склались дружні робочі стосунки. 12.06.1997 року заявник був затриманий СВ Червоногвардійського РВ ГУМВС України в Донецькій області за звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченому ст. 101 ч. 1 КК України (1960 р.). 15.10.1997 року заявника засуджено до трьох років позбавлення волі Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 101 КК України (1960 р.) та відправлено відбувати покарання до Торезької виправної колонії (№ 28) Донецької області. Після відбуття покарання 12.06.2000 року [PERSON] Азигулу огли було звільнено, проте паспорт громадянина СРСР йому повернуто не було. З часу звільнення і до цього часу заявник проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. 01.03.2003 року в них народився син - [PERSON] Єльгар Арзуєвич. У звязку з військовими діями на сході України, заявник разом зі своєю сімєю змушений був виїхати проживати з м. Донецьк в м. Бровари Київської області, де наймає квартиру. 25.10.2015 року заявник звернувся до ГІРФО УМВС України в Київській області з проханням видати паспорт громадянина України, однак отримав відповідь з відмовою. В звязку з чим звернувся до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] Азигулу огли свою заяву підтримав та просив її задовольнити, пояснення надав аналогічні заяві. Представник Броварського РВ Управління державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання не зявився, до суду надав заперечення, в яких заяву не визнає з підстав ненадання заявником доказів його постійного проживання на території України з 1989 року по 24 серпня 1991 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник [PERSON] Азигулу огли є дійсно її цивільним чоловіком. Свідок знайома із заявником ще з червня 1990 року, коли він приїхав в Україну на заробітки та мешкав в м. Макіївка Донецької області, але згодом почав орендувати квартиру в м. Донецьк за адресою: [ADDRESS]. Проте Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області 15.10.1997 року заявника засуджено до трьох років позбавлення волі та відправлено відбувати покарання до Торезької виправної колонії (№ 28) Донецької області. Після відбуття покарання 12.06.2000 року [PERSON] Азигулу огли було звільнено. З цього часу заявник проживає в цивільному шлюбі зі свідком, в якому 01.03.2003 року в них народився син - [PERSON] Єльгар Арзуєвич. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] Азигулу огли народився 14 березня 1965 року в м. Дашкесан Республіки Азербайджан, що підтверджується матеріалами справи. В 1989 році заявник приїхав в Українську СРСР на заробітки та постійно проживав на території України. Спочатку він проживав в [INFO], але згодом орендував квартиру в м. Донецьк за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено те, що в червні 1990 року [PERSON] Азигулу огли познайомився з [PERSON], після чого в них склались дружні стосунки, деякий час вони працювали разом. 15.10.1997 року [PERSON] Азигулу огли було засуджено до трьох років позбавлення волі Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 101 КК України (1960 р.) та відправлено відбувати покарання до Торезької виправної колонії (№ 28) Донецької області. По відбуттю покарання 12.06.2000 року заявника було звільнено, що підтверджується довідкою Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області за № 17/514 від 23 січня 2016 року та довідкою Торезької виправної колонії ГСВП МВС ДНР № 31 від 14 липня 2015 року. Після відбуття покарання заявник та [PERSON] почали проживати та проживають на даний час однією сімєю без реєстрації шлюбу. 01.03.2003 року в них народився син - [PERSON] Єльгар Арзуєвич, в свідоцтві про народження якого в графі «батько» зроблено запис зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України в звязку з тим, що в заявника відсутні будь-які документи, що посвідчують особу. У звязку з військовими діями на сході України, заявник разом зі своєю сімєю змушений був виїхати проживати з м. Донецька в м. Бровари Київської області, де винаймає квартиру, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 30.11.2015 року ( а.с.11). Факт відсутності в заявника громадянства Республіки Азербайджан доводиться довідкою виданою Посольством Азербайджанської Республіки в Україні за № V-054/А від 19.10.2015 року. 25.10.2015 року заявник звернувся до ГІРФО УМВС України в Київській області з проханням визнати його громадянином України та видати паспорт громадянина України, однак, 03.11.2015 року отримав відповідь від Управління державної міграційної служби України в Київській області про те, що підстав вважати його громадянином України немає ( а.с.12). Відповідно до ст. 8 закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ) або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Таким чином, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України стають громадянами України. Згідно п. 1 «Порядку провадження за заявами і поданням з питань громадянства України» для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. Відповідно до п. 25 цього ж Порядку Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Згідно п. 44 цього ж Порядку у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Статтею ч.1 ст.256 ЦПК України встановлений вичерпний перелік фактів, що мають юридичне значення та питання про встановлення яких вирішується судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник вказує, що встановлення факту його постійного проживання на території України йому необхідно для отримання паспорта громадянина України. Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати паспорт громадянина України. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, пояснень свідка, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved