Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Управління соціального захисту населення Снігурівської райдержадміністрації (далі- УПСЗН), в якому просить стягнути з останнього матеріальну шкоду завдану йому відмовою у наданні статусу інваліда війни, неправомірність якої підтверджено постановою суду. Матеріальну шкоду оцінює у сумі 6 576 грн. 57 коп., що становить різницю між призначеною йому раніше сумою пенсії по інвалідності 3 групи та підвищеною пенсією після підтвердження статусу як інваліда війни 3 групи, розрахованою за період з 01 квітня 2015 року по 31.10.2015 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на протиправність відмови УПЗСН у наданні йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення, у зв"язку з чим він отримував пенсію у меншому розмірі. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх безпідставність, оскільки право на пільги як інвалід війни й відповідні виплати позивач набув лише після отримання відповідного посвідчення, яке було видано ними на виконання судового рішення.\~\~ Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 2001 року є інвалідом третьої групи, інвалідність якого пов"язана з виконанням службових обов"язків як військовослужбовця у зв"язку із отриманням травми 1998 році під час проходження служби в Установі виконання покарань - 316/53 у військовій частині [NUMBER] Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України. У січні 2015 року позивач звернувся до УПСЗН Снігурівської райдержадміністрації про встановлення йому статусу інваліда війни, однак 01 квітня 2015 року відповідач йому відмовив у такому, посилаючись на ту обставину, що він проходив службу під час отримання травми в органах кримінально-виконавчої системи. Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року визнано протиправною відмову УПСЗН Снігурівської райдержадміністрації у встановленні статусу інваліда війни [PERSON] та зобов"язано УПСЗН встановити йому статус інваліда війни й видати відповідне посвідчення (а.с.5-6). 20 жовтня 2015 року позивачу УПСЗН Снігурівської райдержадміністрації видано посвідчення інваліда війни третьої групи (а.с.7). На підставі вказаного посвідчення за заявою позивача УПФ у Снігурівському районі йому було призначено підвищення до пенсії як інваліду війни та щомісячна цільова грошова допомога на прожиття як інваліду війни з 01 листопада 2015 року. Розмір пенсії [PERSON] як інваліда війни на час її призначення склав 2542 грн. 50 коп., тоді як до підтвердження статусу інваліда війни у вересні 2015 року розмір його пенсії\~ становив 1195 грн.74 коп. (а.с.9, 12-13). Відповідно до положень ст. 1173 ЦК, що підлягає застосуванню до даних правовідносин, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302 Посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації. Повноваження щодо видачі інвалідам війни посвідчень мають органи праці та соціального захисту населення, які самостійно у межах власних функцій приймають відповідні рішення за результатами розгляду представлених документів. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно ст.22 ЦК України майновою шкодою визнаються збитки, а саме: втрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Разом з тим, [PERSON] отримав право на грошові виплати за посвідченням, що було видане йому 20 жовтня 2015 року на підставі судового рішення. Таким чином, позивач не надав суду доказів, що в результаті неправомірних дій відповідача йому була завдана майнова шкода, а тому у задоволенні позову йому слід відмовити.\~

Outcome: dismissed