Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив суд, зняти арешт з належного йому на праві власності автомобіля марки " Volkswagen Golf 1.8 ", реєстраційний номер [NUMBER], накладений згідно постанови Шевченківського РДВС РУЮ у м. Києві, винесеної державним виконавцем Маршаленко З.Ф. від 20 травня 2003 року. Вимоги обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця Шевченківського РДВС РУЮ у м. Києві [PERSON] від 20 травня 2003 року накладено арешт на належний йому автомобіль марки " Volkswagen Golf 1.8 ", реєстраційний номер [NUMBER]. На його звернення, Шевченківський РВ ДВС ГТУ у м. Києві надано відповідь, що станом на 06 грудня 2017 року на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження де боржником зазначено [PERSON] Накладений арешт на вищезазначений автомобіль станом на час звернення до суду з вищезазначеним позовом не знятий, що позбавляє [PERSON] можливості розпоряджатися належним йому автомобілем, а тому, він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у ньому, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причину неявки суду не сповістив; заперечень на позов не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст.223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав пояснення позивача та представника позивача, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, автомобіль марки " Volkswagen Golf 1.8 ", реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10). Згідно відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06 грудня 2017 року встановлено, що станом на 06 грудня 2017 року виконавчі провадження де боржником є [PERSON] на виконанні у Відділі не перебувають (а.с.12). Із довідки Регіонального сервісного центру в м. Києві Територіального сервісного центру №8041 Міністерства внутрішніх справ України за №31/26- на №818 від 06 березня 2018 року, вбачається, що згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС, станом на 06.03.2018р., транспортний засіб Volkswagen Golf 1.8, кузов [NUMBER], 1986 року випуску, сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 26.04.2007р., д.н.з. [NUMBER], який належить громадянину [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], значиться в арешті. Арешт, заборона на відчуження, накладений Шевченківським ВДВС РУЮ у м. Києві, постанова за вих. №734/24 від 20.05.2003року, виконавець [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1, 2 ст.319). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст.321 ЦК України ). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини ( ч.1, 2 ст.59 ЗУ " Про виконавче провадження " ). В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що у [PERSON] наявні боргові зобов'язання перед третіми особами, що слугували б підставою для арешту належного йому автомобіля. За таких обставин, суд прийшов до висновку, найбільш ефективним способом захисту цивільного права [PERSON] є відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом звільнення майна з-під арешту, що накладений на належний йому автомобіль. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, правові позиції, висловлені Верховним Судом України по справі №6-26цс13 від 15 травня 2013р., суд вважає за можливе звільнити майно з-під арешту, а саме вищезазначений автомобіль, на який було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Шевченківського РДВС РУЮ у м. Києві [PERSON] від 20 травня 2003 року, оскільки, накладений арешт на це майно позивача є безпідставним. На підставі викладеного та

Outcome: approved