Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

27.07.2021 року заявниця [PERSON] , звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт, що [PERSON] , яка народилась згідно паспорту [INFO] в Новоіванівському районі України, народилась на території України. Заявниця посилається на те, що [INFO] в с.Чійшія Ізмаїльського повіту народилась її мати [PERSON] [INFO] її мати одружилась з її батьком [PERSON] . Так як її мати болгарка з України, заявниця приїхала до України та почала збирати документи для отримання дозволу на імміграцію в Україну. Вона не мала свідоцтва про народження матері. Так, в 1943 році село Чійшія було розташоване на території Румунії. Заявниця звернулася до архіву та отримала архівну довідку про народження її матері, в якій зазначено, що народилась « [PERSON] » [INFO] в с.Чійшия Ізмаїльського повіту, але в паспорті матері зазначено, що народилася вона в Новоїванівському районі. Розбіжності даних у паспорті та в актовому записі про народження матері заявниці, перешкоджають їй отримати дозвіл на імміграцію в Україну. В 1943 році с.Чійшія, в якому народилася її мати входило до складу Ізмаїльського повіту Округу Буджак Губернаторства Бессарабія Королівства Румунія. С 1944 року до 1954 року с.Чійшія було на території Ізмаїльської області. Станом на 1 вересня 1946 року Новоїванівський район, який вказаний як місце народження в паспорті її матері входив до складу Ізмаїльської області та включав в себе декілька сільських рад, в тому числі Городненську сільську раду, с.Городне (Чійшія). Коли мати заявниці отримувала свідоцтво про народження для виготовлення першого паспорту в сільській раді були відомості про Новоїванівський район Ізмаїльської області, тому в паспорті її матері місцем народження вказано Новоїванівський район. Розбіжності в даті народження також можна пояснити тим, що точна дата народження була вказана в румунських книгах, а в Погосподарській книзі сільської ради відомості вносилися після повернення території до Радянського союзу і помилки були очевидними. Також в радянському союзі імені [PERSON] не було, тому ім`я матері було вказано як « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що її мати народилась на території Румунії, яка нині є територією України, для отримання дозволу на імміграцію в Україну їй необхідно встановити факт народження її матері на території України. Заявниця вже зверталася до суду з заявою про встановлення факту, що [PERSON] , постійно проживала на території України з народження до 1952 року, але після звернення до міграційної служби їй було роз`яснено, що вона має встановити факт народження її матері на території України, та що в рішенні має бути вказано, що встановлення факту їй необхідно для отримання дозволу на імміграцію в Україну, тому вона знову звертається до суду. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області - Каламанов В.С., який діє на підставі довіреності, та є головним спеціалістом Болградського районного відділу ГУ ДМС в Одеській області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] , її вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1ст.315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з положення абз. 3 п. 18 вказаної Постанови рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до положень Закону України «Про правонаступництво України» Україна є правонаступником Союзу РСР та Української РСР. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Згідно зі ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Як вбачається з п. 26 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно даних паспорту № [NUMBER] Тип РС, код Країни AZE, виданий 06 квітня 2018 року Міністерством внутрішніх справ [PERSON] народилася [INFO] в Республіці Азербайджан та є громадянкою цієї Республіки (а.с.4-5). Як було встановлено рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11 червня 2021 року по справі № 497/542/2021, яке набрало законної сили, матір`ю [PERSON] є [PERSON] , також цим рішенням було встановлено факт постійного проживання [PERSON] на території України з дня її народження - з [INFO] і до 1952 року (а.с.10-12). Згідно даних паспорту № [NUMBER] Тип РС, код Країни AZE, виданого 31 травня 2018 року Міністерством внутрішніх справ [PERSON] народилася [INFO] в Україні та на даний час є громадянкою Республіки Азербайджан. Відповідно до архівної довідки №290/06-21 від 13.03.2021 року, виданою Державним архівом Одеської області, у реєстраційній книзі про народження Примарії села Чійшія Ізмаїльського повіту за 1943 рік є запис від 21 вересня 1943 року № 172 «[PERSON]» народилася [INFO] та її батьками є « [PERSON] » 48 років та « [PERSON] » 42 роки, обоє православні, підстава ф.903, оп.5. спр. 236, арк.58 зв. (а.с.8). Як вбачається з даних Вікіпедії з 1941 по 1944 роки Ізмаїльський повіт входив у склад Бессарабської губернії, яка в свою чергу в цей період часу входила до Королівства Румунія, але з 1954 року по теперішній час це є територію Одеської області (а.с.13-19). На даний час с.Чійшія перейменовано у с.Городнє та входить до складу Болградського району Одеської області. Також ім`я « [PERSON] » - українське ім`я, жіноча форма чоловічого імені [PERSON] . Імені [PERSON] в український мові немає, є імена « [PERSON] та [PERSON] », тому встановлюючи факт що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією й той самою особою, суд виходиться з того, що це помилка виникла під час перекладу імені з однієї мови на іншу. Щодо розбіжностей у даті народження матері заявниці слід зазначити, що у паспорті громадянки Республіці Азербайджан дата народження зазначена « [INFO] » в той час як архівна довідка містить іншу дату народження « [INFO] », слід зазначити, що точна дата народження була вказана в Румунських книгах, а в погосподарській книзі сільської ради відомості вносились після повернення території до Радянського союзу і з помилками стикалися на кожному кроці, так як записи робилися зі слів особи. Всі вище перелічені факти вже встановлювалися рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11 червня 2021 року по справі № 497/542/2021, так як суд встановлював факт проживання на території України матері заявниці, але під час звернення [PERSON] до відповідного відділу міграційної служби, їй було роз`яснено про необхідність встановлення факту народження її матері на території України, а ні факту проживання, що необхідно їй для отримання дозволу на імміграцію в Україну. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що [PERSON] , яка згідно даних паспорта народилась [INFO] в україні, народилася на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», а саме: в с.Городнє Болградського району Одеської області, яке на момент її народження назвалося Чійшія та входило до складу Королівства Румунія. На підставі викладеного та

Outcome: approved