Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2015 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], відповідач починаючи з 2015 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості щодо способу його участі в утриманні дитини між ними не досягнуто, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня подання позову і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні під час розгляду справи представник позивача за довіреністю уточнив позовні вимоги і просив суд визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку, також пояснив, що він постійно спілкується з донькою, приймає участь у її матеріальному забезпеченні, а саме: він перераховував кошти в сумі по 800 грн. на картковий рахунок позивачки, купляв для дитини одяг-куртку, чобітки. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено по справі, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2003 року, який було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2015 року, котре набрало законної сили 04.08.2015 року, що стверджується копією даного рішення суду по справі № 357/9336/15-ц 2/357/3091/15. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], що слідує з копії свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що позивачка проживає разом з дитиною [ADDRESS], що вбачається з довідки Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7 від 25.11.2015 року. Згідно цієї довідки, за вказаною вище адресою зареєстрована і проживає також дочка позивачки [PERSON] [INFO]. За ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ст.181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, домовленості між сторонами по справі про способи участі батька в утриманні дитини не було досягнуто. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров"я, на користь інших осіб аліментів не сплачує, перебуває на службі з 1998 року по даний час в ГУ ДСНС України у Київській області на посаді головного інспектора Білоцерківського РВ і отримує заробітну плату, середній розмір якої за період з серпня 2015 року по січень 2016 року включно становить 4264 грн.15 коп. Наведене стверджується довідками в матеріалах справи з місця служби відповідача. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] -1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. При цьому судом враховуються ті обставини, що відповідач не ухиляється від надання допомоги позивачці на утримання їхньої доньки, про що свідчать надані ним товарні чеки, банківські квитанції; жодних доказів стосовно того, що дочка сторін потребує за станом здоров»я додаткових витрат на лікування; про те, які додаткові витрати на утримання дитини несе позивач, суду надано не було. А згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, за положеннями ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо/. Отже, в разі підтвердження належними доказами понесених додаткових витрат або необхідності таких витрат, позивач має право звертатися до суду з відповідними вимогами. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, в даному випадку - з 07.12.2015 року. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved