Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач -АТ "СК "АХА Страхування" звернувся до відповідача - [PERSON] з позовними вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані наступним. 04 лютого 2012 року в м. Києві на проїзді між вул. Електротехнічною - вул. Крайня ГБК "Спутнік-3" відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Рено" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та застрахованого транспортного засобу "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2012 року винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] було пошкоджено. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] було застраховано в АТ "СК "АХА "Страхування", відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3574043/05АВ від 30 вересня 2011 року. 06 лютого 2012 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та надав усі відповідні документи. Позивач на виконання умов договору страхування на підставі страхового акту № 2012/U/MOD00484/UIA1153 від 14 лютого 2012 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 13 лютого 2012 року перерахував на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування в розмірі 3 720,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки відповідачем не було відшкодовано фактично виплачене страхове відшкодування позивачем, останній просить стягнути його з відповідача у судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлений належним чином - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2012 року встановлено, що 04 лютого 2012 року о 16:00 год. в м. Києві на проїзді між вул. Електротехнічна - вул. Крайня ГБК "Спутнік-3", [PERSON] керуючи автомобілем "Рено Меган" д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці свого маневру внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив п.п. 2.3 (в), 10.9 ПДР. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с. 40). На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] було застраховано в АТ "СК "АХА "Страхування", відповідно до Договору страхування наземного транспорту № 3547043/05АВ від 30 вересня 2011 року, а тому позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки у результаті пошкодження, знищення або втрати вказаного транспортного засобу (а.с. 3-7). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а саме: подряпини заднього лівого крила, тріщина заднього лівого стопа, подряпини заднього бамперу, відповідно до довідок від 04 лютого 2012 р. (а.с. 12). Відповідно до рахунку ТОВ "Атлант-М Дніпровська набережна" № С4151652 від 08 лютого 2012 року загальна сума ремонту автомобіля "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] становить 5 335,37 грн. (а.с. 13). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Договір страхування наземного транспорту № 3574043 від 30 вересня 2011 року встановлює франшизу у розмірі 0,50 % від страхової суми (п. 11.1. дог. - 323 000,00 грн.) у разі заподіяння збитків під час дорожньо-транспортної пригоди, що становить - 1 615,00 грн. (а.с. 3-7). Отже, позовні вимоги про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, обставини, викладені позивачем, - доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved