Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 1000 грн. та моральну шкоду у сумі 3200 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06.09.2016 приблизно о 09 год. 30 хв. у м. Харкові на майдані Повстання, 1, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій було пошкоджено належний йому на праві власності авмобіль «Daewoo Lanos», номер державної реєстрації [NUMBER]. Вказаний факт підтверджується постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.10.2016 року по справі № 641/8075/16-п відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки «ВАЗ-2107», номер державної реєстрації [NUMBER]. Цивільна-правова відповідальність відповідача була застраховна у АСК «ОМЕГА», та відповідно страховик випатив страхове відшкодування в розмірі 2486,43 грн. (3486,43 грн. - 1000 грн. франшизи). На теперішній час сума в розмірі 1000 грн. франшизи залишається не виплаченою відповідачем. Крім того, посилаючись на положення ст. 23, 1167 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінив в 3200 грн. (розмір мінімальної заробітної плати). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив їх задовльнити. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задовлення позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, 06.09.2016 року о 09 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], на майдані Повстання, 1, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним та допустив наїзд на автомобіль «Daewoo Lanos», номер державної реєстрації [NUMBER], в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Після скоєння зіткнення, [PERSON] покинув місце ДТП з невідомих причин (а.с. 8). Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.10.2016 року, яка згідно до відмітки суду набрала законної сили 27.10.2016 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Згідно полісу № АЕ/9409112 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.05.2016 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АСК «ОМЕГА», а розмір франшизи згідно п. 5 полісу становить 1000 грн. Відповідно до листа позивача на адресу відповідача [PERSON], останньому було запропоновано добровільно протягом 7 календарних днів відшодувати позивачу суму матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн. (а.с. 9). Статтею 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами у справі, що АСК «Омега» виконуючи свої договірні зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності сплатила [PERSON] страхове відшкодування не враховуючи в його розмір франшизу визначену договором, що підтверджується листом АСК «Омега» № 2452 від 16.12.2016 року в якому зазначено про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування по полісу АЕ/9409112 в розмірі 2486,43 грн. (а.с. 7). Згідно ст. 9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 12.1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, вимога [PERSON] про стягнення із особи винуватої у скоєнні ДТП суми франшизи за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яка була вирахувана страховою компанією при компенсації страхового відшкодування , підлягає задоволенню, як законна та обґрунтована. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальник не відшкодовує моральну шкоду, передбачену п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Позивач загальну суму завданої моральної шкоди оцінює в 3200 грн., при цьому обґрунтовує її душевними стражданнями яких зазнав у зв»язку з пошкодженням належного йому автомобіля, порушеннями встановленого ритму життя. Разом з тим, позивач не обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в такому розмірі, та під час розгляду справи не надав будь-яких доказів на підтвердження характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3200 грн. задовленню не підлягають. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial