Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] і [PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк", [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа : районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, приватний нотаріус Запорізького МНО [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.04.2006р. та від 11.04.2006р. та договору іпотеки № 114 від 11.04.2006р. недійсними. В позові вони вказали, що 16.03.1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Бучанською селищною Радою Ірпінського міського виконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 25. Від шлюбу сторони мають двох дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Вся родина [PERSON] у складі чотирьох членів сімї проживали та були зареєстровані в [INFO], що підтверджується листом Ленінського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області від 18.06.2015р. № 2313/1690. Зазначена квартира належала на праві особистої приватної власності свекру [PERSON] 03.04.2006 року, свекор [PERSON] за договором купівлі-продажу продав квартиру [ADDRESS] [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за р. № 279 від 03.04.2006 року. 10.04.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «ПриватБанк», в особі керівника Шевченківського відділення Запорізького РУ ПриватБанк» [PERSON], що діє на підставі довіреності № КПД 9294 посвідченої від 26.12.2005 р. укладено Кредитний договір № ZPS0GK50130301. Предметом Кредитного договору № ZPS0GK50130301 від 10.04.2006р. є надання банком кредитних коштів готівкою через касу на строк до 10.04.2026р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 148 975,00 грн. 00 коп. для придбання житла 126\~250,00 грн., а також у розмірі 25 250,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,55% від суми виданого Кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11. даного договору (копія Кредитно договору додається). 11.04.2006 року [PERSON] за договором купівлі-продажу продала квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 305 від 11.04.2006 року. На час укладення вищевказаних договорів, [PERSON] знаходився у шлюбі, а тому для придбання нерухомого майна, для нього потрібна була згода на купівлю вищевказаної квартири від дружини, згода на укладення кредитного договору, а також її присутність для підписання цієї згоди у нотаріуса. З огляду на те, що позивач, [PERSON] в період з лютого 2006 року по грудень 2006 року перебувала у своїх батьків в селі Буча Київської області, де проходила реабілітаційний курс лікування у приватному реабілітаційному центрі «Нона», в Бучанській міській поліклініки Київської області, з підстав встановлених їй лікарями діагнозів: черепно мозкова травма голови, компресійний перелом хребта та інші, та не мала можливості бути присутньою при укладанні правочину, тому позивачем 04.04.2006 була складена заява про надання згоди на укладання її чоловіком, [PERSON] договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири в інтересах сімї, яка була посвідчена приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1428(копія нотаріально посвідченої заяви від 04.04.2006 року . Право власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] було зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міське бюро . технічної інвентаризації 17.04.2006 року, що підтверджується Витягом № 10409281 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія якого додається. Відповідно до п.1.3. договору купівлі-продажу, укладеного 11.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON], продавець свідчив, що: - майно на час укладання правочину нікому іншому не відчужено, під забороною (арештом) не перебуває, правами третіх осіб не обтяжене, у заставі, у тому числі податковій не перебуває, не внесене як внесок до статутного капіталу будь-яких юридичних осіб, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 7142896, а також відсутність податкової застави у Продавця підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 7142819, відсутність обтяження Майна іпотекою підтверджується витягом з Державного реєстру іпотек за № 7143024, які одержані 11.04.2006 року.; - неповнолітні або малолітні діти не проживають у відчужуваному майні та не знаходяться на реєстраційному обліку. Попри вказаного, на час укладання договорів: купівлі-продажу від 03.04.2006 року, договору купівлі-продажу від 11.04.2006 року, в квартирі, яка двічі продавалася за вказаними договорами, безперервно проживали та були зареєстровані неповнолітні діти: [PERSON], [PERSON], та їхні батьки: позивач, [PERSON]В, яка станом на 2006 рік мала статус інваліда 1 групи, відповідач [PERSON] Також, в вищезазначеній квартирі, з моменту реєстрації й до теперішнього часу проживають та зареєстровані всі члени родини [PERSON], що підтверджується довідкою за № 4231, виданою Центром обслуговування абонентів МКП «Основаніє» Запорізької міської ради від 23.06.2015 року. З огляду на це, позивач вважає недійсними договір купівлі-продажу укладений 03.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON] та договір купівлі-продажу укладений 11.04.2006 року укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчені приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], тому як при продажу двічі квартири [ADDRESS] за укладеними договорами здійснювалося під час безперервного проживання в даній квартирі двох неповнолітніх дітей та згода органу опіуи та піклування на продаж квартири не отримувалася. 11.04.2006 року між [PERSON] та банком укладено Іпотечний договір № 114, яким в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором № ZPS0GK50130301 від 10.04.2006р. Іпотекодавець [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру № 64 загальною площею 34,27 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м. п вул. Кремлівська, буд. 64 у м. Запоріжжя, яка належить на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], 11 квітня 2006 року. Даний іпотечний договір підписаний тільки відповідачем, [PERSON] А тому, позивач вважає, що відсутність її підпису та нотаріально посвідченої згоди [PERSON] на укладання Іпотечного договору про передачу нерухомого майна в іпотеку є не дотримання між співвласників нерухомого майна та Іпотекодержателем процедури укладання Іпотечного договору № 114 від 11.04.2006р. згідно чинного законодавства України, в наслідку чого є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України встановлено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про іпотеку" іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Позивач звертає увагу суду на те, що на вимогу законів України, майно, яке перебуває у спільній власності, може бути передане у заставу, іпотеку лише за згодою усіх співвласників, а підставою для визнання недійсним правочину щодо розпорядження таким майном, зокрема, є відсутність у співвласника, який вчинив цей правочин, згоди інших співвласників на його укладення. Попри вказаного, на час укладання іпотечного договору № 114 від 11.04.2006 року в вищезазначеній квартирі, яка є предметом іпотеки, проживали неповнолітні діти: [PERSON], якій станом на 2006 рік було 9 років, та малолітня [PERSON], якій станом на 2006 рік було 3 роки. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за Кредитним договором не виконував, на підставі чого утворилася заборгованість, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2012 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], третя особа СГІРФО Ленінського РВ ГУ МВС України про звернення стягнення на предмет іпотеки, звернуто стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на предмет іпотеки, а саме квартири [ADDRESS]. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням [PERSON] з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КБ ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки) розташованій за адресою [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. У разі примусового стягнення заборгованості за вказаним кредитом, згоду на укладення якого позивач не надавала, з урахуванням звернення стягнення на предмет іпотеки, діти та позивач, яка є інвалідом І групи, будуть позбавленні єдиного місця проживання квартири, що є предметом іпотеки. Позивач [PERSON] вважає, що вищевказані договори, а саме: договір купівлі-продажу від 03.04.2006 року, договір купівлі-продажу від 11.04.2006 року, іпотечний договір № 114 від 11.04.2006 року є недійсними, оскільки на час їх укладення та нотаріального посвідчення в квартирі фактично проживали та були зареєстровані неповнолітні діти, та на їх укладення не була надана згода Органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються. А тому, укладенням вищезазначених Договорів без попередньої згоди органу опіки та піклування були порушені житлові права неповнолітніх дітей, внаслідок чого позивач звертається до суду з цим позовом про визнання недійсних договорів купівлі-продажу, договору іпотеки № 114 від 11.04.2006 року, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Таким чином, батьки управляють майном, майновими правами, які належать дитині, з обов'язковим врахуванням потреб та інтересів дитини, зокрема, з додержанням відповідних правил про опіку та піклування (з дозволу органу опіки та піклування), а тому отримання батьками дозволу органів опіки та піклування на укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, є необхідним не тільки тоді, коли ці договори стосуються майна дитини, але й тоді, коли вони стосуються її майнових прав, зокрема, права на користування жилим приміщенням. Отримання такого дозволу є необхідною умовою законності відповідного правочину. Враховуючи наведене, вказані договори суперечили правам та інтересам дітей, які проживали у квартирі на момент продажу за договорами купівлі-продажу та передачі її в іпотеку, а останній в подальшому суттєво вплинув на майнові права малолітніх дітей та позивача - інваліда , які проживають там і на даний час. Визначені законом права дітей підлягають захисту у всіх випадках та незалежно від того, хто саме їх порушив, у тому числі і у випадку порушення цих прав особою, яка зобов'язана забезпечувати їх реалізацію, тобто батьком дитини. Оскільки при укладенні договорів купівлі-продажу та безпосередньо іпотечного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній не отримав згоди органу опіки та піклування, яка визначена законом обов'язковою в даному конкретному випадку, і цей договір суперечив правам та інтересам дружини інваліда і неповнолітнім дітям, які проживали в переданій в іпотеку квартирі, то в даному випадку є законні підстави для визнання договорів купівлі-продажу та іпотечного договору недійсними. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.04.2006 року, укладений між [PERSON] [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за р. № 279 від 03.04.2006 року. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 11.04.2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 305 від 11.04.2006 року. Визнати недійсним Договір іпотеки № 114 від 11.04.2006 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 11.04.2006 року. В судовому засіданні позивачі та їх адвокат підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надав суду свої письмові заперечення. Відповідачі", [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. 3-тя особа нотаріус [PERSON] в судове засідання не з»явилася , надала суду свої письмові пояснення в яких зазначила, що реєстрація в квартирі неповнолітніх дітей не може бути підставою для визнання договору іпотеки недійсним. Всі данні особи, яка звертається за отриманням кредитних коштів, вказуються в анкеті позичальника, яка заповнюється ним власноручно та скріпляється його підписом, і якій відсутні будь-які данні про реєстрацію та проживання в зазначеній квартирі неповнолітніх дітей. В п. 1.7, 11.9 іпотечного договору від 11.04 2006р. іпотекодавець [PERSON] засвідчив, що відносно предмету іпотеки відсутні вимоги інших осіб, при укладанні цього договору враховані інтереси дітей та інших члені сім»ї, які мешкають право користування даним предметом іпотеки / при їх наявності/ особи, які мешкають або зареєстровані у предметі іпотеки дали згоду на виселення у разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачка, мати неповнолітніх дітей, надала письмову згоду на передачу квартири в іпотеку в забезпечення кредитних забов»язань її чоловіка [PERSON], яка засвідчена нотаріально. Ця заява підтверджує, що позивачці було відомо про подальше укладання іпотечного договору та вона надала на це свою згоду, незважаючи на те, що квартирою користуються і неповнолітні діти. Батько дітей, як їх законний представник, укладаючи зазначений іпотечний договір надав неправдиву інформацію про відсутність прав користування дітей на квартиру. Неправдиве повідомлення про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не є підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків. Батьки не мають права без дозволу органа опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла. [PERSON] та [PERSON]А при продажі зазначеної квартири не повинні були отримувати згоду органу опіки та піклування, оскільки не є батьками неповнолітніх дітей. Вважає, що договори купівлі-продажу квартири та договір іпотеки укладені відповідно до вимог закону. Просить в задоволені позову відмовити та розглянути справу за її відсутності. 3-тя особа орган опіки та піклування позов підтримали, оскільки при укладанні зазначених договорів було порушено т право користування неповнолітніх дітей житлом. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 44 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року N 2402-III "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Згідно вимог ч. 4 ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей" для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл Органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.\~ Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", діти - члени сім'ї власника житлового приміщення мають право користування займаним приміщенням на рівні з власником. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх дітей. Стаття 17 закону України «Про охорону дитинства» (у редакції чинній на момент укладення договору іпотеки) передбачає, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. За статтею 18 закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.\~ Відповідно до ст. 12 закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (у редакції чинній на момент укладення договорів купівлі-продажу, договору іпотеки) держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.\~ Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.\~ Відповідно до правової позиції, яка міститься у п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВС України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статті 215 ЦК ( 435-15 ) необхідно розмежовувати види недійсності право чинів : нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).\~ Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Судом встановлено, що 16.03.1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Бучанською селищною Радою Ірпінського міського виконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 25. Від шлюбу сторони мають двох дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Вся родина [PERSON] складі чотирьох членів сімї проживали та були зареєстровані в [INFO], що підтверджується листом Ленінського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області від 18.06.2015р. № 2313/1690. Зазначена квартира належала на праві особистої приватної власності відповідачу [PERSON] Право позивача, її чоловіка [PERSON] та їх дітей на користування житловим приміщенням було похідним від права власності [PERSON] 03.04.2006 року, відповідач [PERSON] за договором купівлі-продажу продав квартиру [ADDRESS] [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за р. № 279 від 03.04.2006 року, оскільки відповідно до вимог ст.. 319 ЦК України власник має право щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 10.04.2006 року між відповідачем [PERSON] та ЗАТ «ПриватБанк», було укладено Кредитний договір № ZPS0GK50130301. Предметом Кредитного договору № ZPS0GK50130301 від 10.04.2006р. є надання банком кредитних коштів готівкою через касу на строк до 10.04.2026р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 148 975,00 грн. 00 коп. для придбання житла 126\~250,00 грн., а також у розмірі 25 250,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,55% від суми виданого Кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11. даного договору . 11.04.2006 року [PERSON] за договором купівлі-продажу продала квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 305 від 11.04.2006 року. На укладання зазначеного договору купівлі-продажу позивач надавала нотаріально посвідчену згоду. Право власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] було зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації 17.04.2006 року, що підтверджується Витягом № 10409281 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія якого додається. Відповідно до п.1.3. договору купівлі-продажу, укладеного 11.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON], продавець свідчив, що: - майно на час укладання правочину нікому іншому не відчужено, під забороною (арештом) не перебуває, правами третіх осіб не обтяжене, у заставі, у тому числі податковій не перебуває, не внесене як внесок до статутного капіталу будь-яких юридичних осіб, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 7142896, а також відсутність податкової застави у Продавця підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 7142819, відсутність обтяження Майна іпотекою підтверджується витягом з Державного реєстру іпотек за № 7143024, які одержані 11.04.2006 року.; - неповнолітні або малолітні діти не проживають у відчужуваному майні та не знаходяться на реєстраційному обліку. 11.04.2006 року між [PERSON] та банком укладено Іпотечний договір № 114, яким в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором № ZPS0GK50130301 від 10.04.2006р. Іпотекодавець [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру № 64 загальною площею 34,27 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м. п вул. Кремлівська, буд. 64 у м. Запоріжжя, яка належить на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], 11 квітня 2006 року. Доводи позивача про те, що зазначений договір іпотеки не був нею підписаний, суд вважає безпідставними, оскільки 4.04.2006р. вона надавала свою нотаріально посвідчену заяву про згоду на передачу вказаної квартири в іпотеку банку. Згідно ст. ст. 1, 5, 6 Закону України „Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності. Майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Норми чинного законодавства України не передбачають необхідність підпису на договорі іпотеки тієї особи, яке не є власником нерухомого майна, яке передається в іпотеку, а тому було достатньо вищевказаної нотаріально посвідченої згоди дружини. Таким чином, згода позивача на укладення договорів купівлі-продажу квартири, іпотеки та кредитного договору була отримана, посвідчена нотаріально, що відповідає вимогам закону. Реєстрація в квартирі неповнолітніх дітей не може бути підставою для визнання договору іпотеки недійсним.. Всі данні особи, яка звертається за отриманням кредитних коштів, вказуються в анкеті позичальника, яка заповнюється ним власноручно та скріпляється його підписом., і якій відсутні будь-які данні про реєстрацію та проживання в зазначеній квартирі неповнолітніх дітей. В п. 1.7, 11.9 іпотечного договору від 11.04 2006р. іпотекодавець [PERSON] засвідчив, що відносно предмету іпотеки відсутні вимоги інших осіб, при укладанні цього договору враховані інтереси дітей та інших члені сім»ї, які мешкають право користування даним предметом іпотеки /при їх наявності/ Особи, які мешкають або зареєстровані у предметі іпотеки дали згоду на виселення у разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Батько дітей, як їх законний представник, укладаючи зазначений іпотечний договір надав неправдиву інформацію про відсутність прав користування дітей на квартиру. Неправдиве повідомлення про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не є підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків. Батьки не мають права без дозволу органа опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла. [PERSON] та [PERSON]А при продажі зазначеної квартири не повинні були отримувати згоду органу опіки та піклування, оскільки не є батьками неповнолітніх дітей. Крім того, договори купівлі-продажу квартири, а також іпотечний договір не призвели до звуження обсягу, зменшення чи обмеження існуючого права неповнолітніх дітей на користування цим житлом. Більш цього, з цих правових підстав вже заявлялася апеляційна скарга [PERSON] на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2012 р. по справі № 0814/6196/2012, яким був задоволений позов Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. 20.03.2013р. ухвалою апеляційного суду Запорізької області (справа № 22-ц/778/435/13) апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено в силі та без змін. У вказаній Ухвалі суду зазначено, що доводи апеляційної скарги про порушення житлових прав дружини відповідача, яка є інвалідом, та їх неповнолітніх дітей не спростовують висновки рішення суду, оскільки на час укладення іпотечного договору відповідач був єдиною особою, яка мала право власності на предметом іпотеки. При цьому в п.п. 11-11.9 іпотечного договору передбачено, що предмет іпотеки передано в іпотеку за засвідченою згодою дружини, що відсутні відносно предмету іпотеки вимоги третіх осіб, що при укладенні договору іпотекодавцем враховані інтереси дітей та інших членів сімї. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Outcome: dismissed