Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

14.10.2014 року ТОВ «ОТБ Факторинг Україна», в особі представника по довіреності Нечитайло Л.О., звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 218 869,76 грн. В обрунтування позову зазначено, що 15.04.2008 року між банком Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №СL 702/864/2008, що складається з двох частин. 30.06.2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м.Київ державної адміністрації було проведено реєстрацію змін до установчих документів банку, відповідно до яких була змінена назва банку з ЗАТ « ОТП Банк» на ПАТ « ОТП Банк». 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов п.3.1 якого ПАТ «ОТП Банк» продає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ « ОТП Банк» винагороду. Отже, до позивача перейшли всі права банку щодо права вимоги до відповідача з виконання зобов'язання за договором, а отже, саме на користь позивача має бути стягнена заборгованість, що існує у відповідача на момент звернення до суду з позовом. П 1.1 частини №2 Договору сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором Банк надав позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 Договору, а позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту. А також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Договорі. Відповідно до п.1.4 частини №2 Договору за користування кредитом позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені Договором. Згідно із п.1.5. частини №2 Договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватись позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено Договором. У відповідності до п.3 частини 1 Кредитного договору сторони Кредитного договору визначили відсоткову ставку, як фіксована процентна ставка 13,75%. На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок відповідача Банк перерахував на поточний рахунок відповідача [NUMBER], відкритий в установі відповідача, кредитні кошти у загальному розмірі 29385,00 доларів США. Відповідачем отримано вказані кошти на строк до 15.04.2014 року. Згідно п.1.4 ч.2 Кредитного договору, за користуваня кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату. У відповідності до п.3 ч.1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується процентна ставка у розмірі 13,75%. Відповідно до п.3.1.1 ст.3 ч.2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасного виконаного зобов'зання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Проте, відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що станом на 15.01.2013 року становить: за тілом кредиту - 15179,44 доларів США, що еквівалентно 368926,98 грн., проценти у розмірі 2758,21 доларів СШІ, що еквівалентно 22046,37 грн. та пеня у розмірі 523 320,97 грн. Внаслідок тривалого та систематичного невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, банк направив відповідачу вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в порядку, передбаченому п. 1.9 кредитного договору, однак відповідач жодної відповіді на вимогу не надала, заборгованість, що утворилася за Договором до цього часу не сплатила. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила задовольнити позов, справу розглянути за відсутністю представника позивача та, у разі неприбуття в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення. Належним чином повідомлена, у тому числі через опублікування оголошення про виклик у пресі, відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову та заяв про відкладення розгляду справи не надала, що дало підстави для судового розгляду справи за її відсутністю. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причини повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 15.04.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-702/864/2008, за яким, відповідно до ч.1 якого, банк надав [PERSON] кредит у розмірі 29385,00 доларів США, цільове призначення: купівля автомобілю марки Toyota COROLA, дата остаточного повернення кредиту - 15.04.2014 року. (а.с.7-12,13,14-17) 30.06.2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м.Київ державної адміністрації було проведено реєстрацію змін до установчих документів банку, відповідно до яких була змінена назва банку з ЗАТ « ОТП Банк» на ПАТ « ОТП Банк». (а.с.27-28) 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов п.3.1 якого ПАТ «ОТП Банк» продає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. (а.с.29-41) До ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшло право вимоги з виконання зобов?язань за кредитним договором №CL-702/864/2008. (а.с.42) Із розрахунку, наданого позивачем, станом на 15.01.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: заборгованість за тілом кредиту - 15179,44 доларів США, що еквівалентно 368926,98 грн., проценти у розмірі 2758,21 доларів СШІ, що еквівалентно 22046,37 грн. та нарахованої пені у розмірі 523 320,97 грн. (а.с.6) Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням кредитного договору №CL-702/864/2008 від 15.04.2008 року, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаних зобов'язань за вказаним кредитним договором. Однак, розраховуючи суму заборгованості, суд виходить з того, що заборгованість по тілу кредиту складає 15179,44 доларів США, що по курсу НБУ станом на 15.01.2014 року (як зазначено в розрахунку а.с.6) 7,993 - становить 121 329,26 грн., заборгованість по відсоткам 2758,21 доларів США що по курсу НБУ станом на 15.01.2014 року 7,993 - становить 22 046,37 грн., заборгованість по пені 65472,41 доларів США що по курсу НБУ станом на 15.01.2014 року становить 523 320, 97 грн., всього розмір заборгованості складає 666 696,60 грн. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості 666 696,60 грн., яка складається з тіла кредиту - 121 329,26 грн., відсотків - 22 046,37 грн., пені - 523 320, 97 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial