Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" (далі Позивач)звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №Р24.101.16243 від 06.08.2014 року [PERSON] отримав у Публічному Акціонерному товаристві "Ідея Банк" (далі по тексту Банк) кредит у розмірі 35000 гривень зі сплатою відсотків 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно з кредитним договором надавши Відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.10.2015 року Відповідач не повернув Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки й комісію на загальну суму 47550,37 грн. 30.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "РАНТЬЕ" (надалі по тексту Фактор) та Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено договір факторингу №30/10-1, згідно з яким первісний кредитор відступив Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 30.10.2015 року, а Позивач, відповідно до Договору факторингу набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 року між ТзОВ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "РАНТЬЕ" та ТзОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СЕРЕТ", яке змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС", відповідно до чинного законодавства України уклало Договір факторингу №28/02-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №24.101.16243 від 06.08.2014 року, за яким Відповідач являється боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (тобто на дату відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором Р24.101.16243 становила 47250,37 грн. Відповідача було письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ "НФС" за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Після відступлення права вимоги Відповідачем не здійснювалися сплати на погашення заборгованості за кредитним договором. Оскільки Відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, Позивач просить стягнути з Відповідача 47250 гривень заборгованості за кредитним договором та 1762 гривні судових витрат, понесених на оплату судового збору. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 14.02.2018 року, а пізніше в ухвалі про відкладення розгляду справи від 13.03.2018 року відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали на подачу відзиву на позовну заяву. Рекомендоване повідомлення з ухвалою Рахівського районного суду про відкриття провадження у даній справі від 13.03.2018 року, ухвалою про відкладення розгляду справи від 13.03.2018 року та позовною заявою з доданими до неї документами було вручене Відповідачеві 20.03.2018 року, отже він повідомлений про відкриття провадження у справі та місце розгляду справи належним чином. Відзиву у визначений судом строк Відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору №Р24.101.16243 від 06.08.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON], останній отримав у Публічному Акціонерному товаристві "Ідея Банк" кредит у розмірі 35000 гривень зі сплатою відсотків 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє" та Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено договір факторингу № 30/10-1. Згідно з умовами договору факторингу Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" відступило (передало у власність) Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє" з 30 жовтня 2015 року Права вимоги під фінансування від Фактора, а Фактор набуває (приймає у власність від Клієнта права вимоги та здійснює їх оплату Клієнту за плату. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу станом на 30.10.2015 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Р24.101.16243 від 06.08.2014 року становила 47550,37 гривні, де 33993,97 гривні заборгованість за основним боргом та 13556,40 гривні заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами й комісією. 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (надалі - ТОВ «НФС», новий Кредитор), відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 28/02-1 (надалі - Договір факторингу), за умовами якого відбулося відступлення права вимоги у тому числі за Кредитним договором №Р24.101.16243 від 06.08.2014 , за яким Відповідач являється боржником. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором №Р24.101.16243 від 06.08.2014 року становила 47250,37 гривні, де 33993,97 гривні заборгованість за основним боргом та 13256,40 гривні заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами й комісією. Відповідно до ст.ст.1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.01.2018 року, має заборгованість в сумі 47250,37 гривні, що складається з наступного: 33993,97 гривні заборгованість за тілом кредиту; 13256,40 гривні заборгованість по відсотках та комісією. Разом з тим, Відповідачу 05.12.2017 року Позивачем було надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань, яка залишилася [PERSON] без реагування. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи те, що Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідачем умов договору, а Відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, інших заяв, у тому числі про застосування строків давності, як того вимагає ст.267 ЦК України, до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з наведеного, враховуючи\~\~положення ст. ст.\~133 та 141 ЦПК України\~та взявши до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 1762 гривні, суд стягує з відповідача вищенаведені витрати у повному обсязі на користь позивача.

Outcome: approved