Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

18 листопада 2019 року до суду надійшла позовна заява КС "Перше кредитне товариство" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (л/с 1-4). Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року позивач КС "Перше кредитне товариство" надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 40000 грн., строком на 4 фактичних місяців, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,071 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідач [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором: кредит - 40000 грн., проценти за користування кредитом - 64116,98 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 147600 грн., всього - 251716,98 грн. На підставі викладеного позивач КС "Перше кредитне товариство" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 251716,98 грн. 22 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 27 січня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (л/с 43-45, 58-60), яким вона заперечила проти позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] не отримував кредитних коштів від КС "Перше кредитне товариство". При цьому, представник відповідача звертає увагу, що позивач не надав суду видаткового касового ордеру на підтвердження видачі кредитних коштів у касі кредитодавця або платіжного доручення на підтвердження перерахування суми кредиту в безготівковому порядку, відповідно до умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] не здійснював платежів на користь КС "Перше кредитне товариство" в рахунок погашення кредитної заборгованості. При цьому, представник відповідача звертає увагу, що позивач не надав суду доказів на підтвердження оплати позичальником грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року. Так, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не може вважатися доказом видачі та погашення кредиту, а також доказом існування кредитної заборгованості, оскільки такими доказами є лише первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Розрахунок заборгованості, який не підтверджений бухгалтерськими документами, не може бути належним та допустимим доказом на обґрунтування позовних вимог. Крім того, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України "Про кредитні спілки". Реєстрація кредитних спілок здійснюється шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру фінансових установ. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4114, Кредитну спілку "Перше кредитне товариство" виключено з Державного реєстру фінансових установ у зв`язку із систематичним невиконанням заходів впливу, застосованих Нацкомфінпослуг до фінансових установ та анульоване Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії КС № 361 від 02 липня 2004 року. На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. 04 березня 2020 року від позивача КС "Перше кредитне товариство" надійшла відповідь на відзив (л/с 66-67), якою позивач підтвердив заявлені ним позовні вимоги. Додатково позивач пояснив, що відповідно до умов кредитного договору № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року КС "Перше кредитне товариство" надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 40000 грн. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим касовим ордером № 376-20 від 31 січня 2007 року на суму 40000 грн. На виконання умов кредитного договору № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року відповідач [PERSON] сплатив на користь позивача КС "Перше кредитне товариство" заборгованість в сумі 66780,55 грн. Факт погашення кредитної заборгованості підтверджується прибутковими касовими ордерами та меморіальними ордерами, які є первинними бухгалтерськими документами. КС "Перше кредитне товариство" було виключено з реєстру фінансових установ, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи було анульоване. Проте, КС "Перше кредитне товариство" не є припиненою юридичною особою. 26 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 03 лютого 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява (л/с 149), якою вона просить суд застосувати позовну давність. Свою заяву представник відповідача обґрунтовує тим, що перебіг строку позовної давності за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року розпочався 01 січня 2007 року. Отже, позивач КС "Перше кредитне товариство" звернувся до суду з позовною заявою після закінчення строку загальної та спеціальної позовної давності. При цьому, твердження про вчинення відповідачем [PERSON] дій, що свідчать про визнання боргу шляхом погашення заборгованості, вважає необґрунтованими, оскільки відповідач заперечує сплату ним коштів, а з наданих копій прибуткових касових ордерів не вбачається, що саме відповідач вніс грошові кошти в рахунок погашення боргу за кредитним договором. 22 липня 2021 року від позивача надійшли пояснення (л/с 193), якими він додатково пояснив, що фінансові операції з переказу коштів можуть бути здійснені різними способами (каса банку, ТСО, Приват24). В залежності від способу переказу коштів застосовується та чи інша бухгалтерська модель проведення операції. Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89, транзитні рахунки при здійсненні переказів використовуються зокрема у випадках оплати через небанківський ПТКС (рахунок *2654), оплати через касу банку або з розрахункового рахунку (рахунки *2902, *2909), у випадках оплати через банківський ПТКС (рахунок *2920), за операціями, здійсненими з використанням платіжних карток (рахунок *2924). Відповідно до бухгалтерської моделі по платежах, платежі відправляються з транзитного рахунку. Інформація про платника відображається в призначенні платежу. Меморіальні ордери, надані позивачем в даній цивільній справі, підтверджують сплату коштів безпосередньо [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача КС "Перше кредитне товариство" [PERSON] підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та заяві про застосування позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 31 січня 2007 року між КС "Перше кредитне товариство" та [PERSON] було укладено кредитний договір № КХ-1/0152/07/108, за умовами якого кредитодавець КС "Перше кредитне товариство" зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредит в сумі 40000 грн., строком на 4 фактичних місяців, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,071 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит не пізніше 14 банківських днів від дати підписання даного договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Отже, в установленому законом порядку між позивачем КС "Перше кредитне товариство" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. 31 січня 2007 року на виконання умов кредитного договору позивач КС "Перше кредитне товариство" видав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 40000 грн. Доводи позивача підтверджуються первинним бухгалтерським документом - видатковим касовим ордером № 376-20 від 31 січня 2007 року (л/с 69), з якого вбачається, що 31 січня 2007 року позивач КС "Перше кредитне товариство" видав готівкою відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 40000 грн., відповідно до кредитного договору № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року. Відповідач [PERSON] підписав видатковий касовий ордер, підтвердивши тим самим факт отримання ним кредиту в сумі 40000 грн. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] не отримував кредитні кошти, оскільки на підтвердження цих пояснень суду не надано жодних доказів. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що видатковий касовий ордер № 376-20 від 31 січня 2007 року підписаний від імені [PERSON] іншою особою, оскільки на підтвердження цих пояснень суду не надано жодних доказів. Отже, в судовому засіданні підтверджено, що 31 січня 2007 року позивач КС "Перше кредитне товариство" видав, а відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 40000 грн. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року, внаслідок чого в нього виникла заборгованість. З розрахунку позивача КС "Перше кредитне товариство" (л/с 8) вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: кредит - 40000 грн., проценти за користування кредитом - 64116,98 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 147600 грн., всього - 251716,98 грн. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.526 ЦК України в иконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України б оржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.2 ст.527 ЦК України к ожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач КС "Перше кредитне товариство", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року. Разом з тим, згідно ч.1 ст.256 ЦК України п озовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст.257 ЦК України з агальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.1 ст.261 ЦК України п еребіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно ч.1 ст.264 ЦК України п еребіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Умовами кредитного договору № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року сторони визначили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом повинні здійснюватись позичальником частинами: 28 лютого 2007 року - 797,81 грн., 28 березня 2007 року - 797,81 грн., 28 квітня 2007 року - 883,29 грн., 28 травня 2007 року - 40854,79 грн. З розрахунку заборгованості за договором (л/с 8) вбачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором в сумі 251716,98 грн. утворилась у відповідача [PERSON] з 03 березня 2007 року. Про факт невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору позивачеві КС "Перше кредитне товариство" було достовірно відомо. Суд критично оцінює доводи позивача КС "Перше кредитне товариство" про добровільну сплату відповідачем [PERSON] кредитної заборгованості на загальну суму 66780,55 грн., оскільки на підтвердження цих доводів позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів. Так, на підтвердження факту добровільної сплати відповідачем [PERSON] заборгованості за кредитним договором позивач КС "Перше кредитне товариство" надав суду наступні докази: -прибутковий касовий ордер № 9581 від 03 березня 2007 року (л/с 68) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року в сумі 883,29 грн., -прибутковий касовий ордер № 14342 від 07 квітня 2007 року (л/с 68) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року в сумі 997,26 грн., -прибутковий касовий ордер б/н від 19 квітня 2016 року (л/с 69) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року в сумі 50000 грн., -меморіальний ордер № @2PL815145 від 30 травня 2016 року (л/с 70) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року в сумі 9900 грн. -меморіальний ордер № 9829927 від 09 вересня 2016 року (л/с 70) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 5000 грн. Проте, вказані первинні бухгалтерські документи не містять інформації про те, що платником цих коштів був [PERSON] , а не інша особа. В прибуткових касових ордерах вказано, що платіж прийнято позивачем КС "Перше кредитне товариство" від відповідача [PERSON] , але на документі немає підпису останнього. Меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та нормативно-правових актів Національного банку (п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22). В меморіальному ордері № @2PL815145 від 30 травня 2016 року вказано, що платіж на погашення кредитної заборгованості [PERSON] прийнято позивачем КС "Перше кредитне товариство" від платника "Транзитний рахунок DN. DG. DZ.". Проте, суду не надано жодних доказів про те, що на вказаний транзитний рахунок грошові кошти надішли від відповідача [PERSON] , а не від іншої особи. В меморіальному ордері № 9829927 від 09 вересня 2016 року вказано про погашення заборгованості за іншим кредитним договором - № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року. Відтак, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що на виконання умов кредитного договору № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року відповідач [PERSON] добровільно сплатив на користь позивача КС "Перше кредитне товариство" грошові кошти в сумі 66780,55 грн. Таке погашення кредитної заборгованості не являється дією, яка б свідчила про визнання відповідачем свого боргу, та не являється підставою для переривання перебігу позовної давності за кредитним договором. Таким чином, позивач КС "Перше кредитне товариство", звернувшись до суду з позовом лише 30 серпня 2019 року (згідно відмітки на поштовому конверті - л/с 24), пропустив строк позовної давності стосовно вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року. При цьому, відповідач [PERSON] в ході розгляду справи заявив про застосування позовної давності, а позивач КС "Перше кредитне товариство" не заявляв клопотання про поновлення строку давності. В судовому засіданні не встановлено підстав для переривання перебігу позовної давності, відповідно до положень ст.264 ЦК України. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов КС "Перше кредитне товариство" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0152/07/108 від 31 січня 2007 року задоволенню не підлягає, у зв`язку із спливом позовної давності.

Outcome: dismissed