Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 21 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 895/06-034-437 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 34416 Євро, зі сплатою 10,85% річних до 20 червня 2014 року. Повернення кредитних коштів здійснюється позичальником згідно графіку визначеного п. п. 1.1.1 Кредитного Договору № 895/06-034-437 від 21 червня 2007 року. Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки BMW Е87 118і., згідно з контрактом № 07-1531 від 18.06.2007 року, укладеним з TOB ABT "Баварія" (п. 1.2.). З 20 жовтня 2008 року збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 12,85 % річних. Додатковою угодою № 1 від 1 липня 2009 року про внесення змін до кредитного договору № 895/06-034-437 від 21 червня 2007 року було внесено зміни до умов кредитування, зокрема в графік погашення заборгованості по кредиту та встановлено кінцевий термін повернення кредитних коштів до 20 червня 2016 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йом\\ відповідно до статті 1048 цього Кодексу (Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором). Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідачем порушені умови кредитного договору в частині: позичальник не виконав в строк свої зобов'язання по поверненню кредиту, та сплаті відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу добровільного погашення заборгованості по кредитному договору шляхом, написання письмових вимог про повернення боргу в порядку ст. 1050 ЦК України, але вказані вимоги залишені відповідачем без задоволення. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим, станом на 20 серпня 2014 року має заборгованість в сумі 24367,38 Євро, що станом на 20 серпня 2014 року еквівалентно 422394 грн. 66 коп., яка складається з наступного:сума заборгованості за кредитом - 17 373,51 Євро, що еквівалентно 301159,93 грн; сума заборгованості за відсотками 5103,36 Євро, що еквівалентно 88 463,87 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1272,59 Євро, що еквівалентно 22059,66 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 617,91 Євро, що еквівалентно 10711,20 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №895/06-034-437 від 21 червня 2007 року в сумі 24367,37 Євро, що станом на 20 серпня 2014 року еквівалентно 422394 грн. 66 коп. та судові витрати. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 422394 грн. 66 коп. та 3654 грн. судових витрат. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2015 року заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 грудня 2014 року скасоване, а справа призначена до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 21 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладено кредитний договір № 895/06-034-437 на купівлю автотранспортних засобів. Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 34416 Євро, зі сплатою 10,85 процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп.1.1.1 п.1.1 ст.1 Договору. Згідно графіку погашення заборгованості, погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячним платежами в сумі 410 Євро. Відповідно до п.1.2. договору, кредит надається позичальнику для оплати придбаного транспортного засобу. Пунктами 2.1,2.2. договору передбачено, що надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (долари США,Євро) з позичкового рахунку №2203 шляхом конвертації через касу банку для подальшого перерахування позичальником на цілі, визначені п.1.2. договору. Моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (долари США, Євро) в сумі кредиту згідно даного договору. Відповідно до п.2.5 договору, погашення заборгованості позичальником за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованості за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штраф. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Додатковою угодою № 1 від 1 липня 2009 року про внесення змін до кредитного Договору № 895/06-034-437 від 21 червня 2007 року було внесено зміни до умов кредитування, зокрема в графік погашення заборгованості по кредиту та встановлено кінцевий термін повернення кредитних коштів до 20 червня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1046, 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передавання грошей. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Аналогічні положення містяться й у п. 3.2.3 кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином згідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 20 серпня 2014 року становить 24367,38 Євро, що станом на 20 серпня 2014 року еквівалентно 422394 грн. 66 коп., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 17 373,51 Євро, що еквівалентно 301159,93 грн; сума заборгованості за відсотками 5103,36 Євро, що еквівалентно 88 463,87 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1272,59 Євро, що еквівалентно 22059,66 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 617,91 Євро, що еквівалентно 10711,20 грн. Розмір нарахованої заборгованості сумніву у суду не викликає. Наданий позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом, достатнім для визначення розміру заборгованості. Сама відповідач не надав свого розрахунку заборгованості. Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами. Відповідно до п.12 вказаної постанови, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. При цьому суд враховує, що позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж був здійснений позивачем 11 червня 2012 року, а позивач звернувся до суду з позовом 1 жовтня 2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Придніпровського районного суду м. Черкаси №22766, тобто в межах трирічного строку. Крім цього, додатковою угодою № 1 від 1 липня 2009 року про внесення змін до кредитного договору № 895/06-034-437 від 21 червня 2007 року було внесено зміни до умов кредитування, зокрема в графік погашення заборгованості по кредиту та встановлено кінцевий термін повернення кредитних коштів до 20 червня 2016 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved