Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

19.04.2013 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки [NUMBER], площею 4,79 га., яка розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-КР № 032205. 01.03.2001 року між нею та СТОВ " Хутірське" було укладено договір оренди землі. В 2004 році їй повідомили про необхідність продовження строку дії договору оренди. В приміщенні бухгалтерії СТОВ їй було надано для підписання договір оренди. В 2013 році вона звернулася до СТОВ з проханням повернути належну їй земельну ділянку, в зв"язку з закінченням строку дії договору, на що отримала відмову так як їй повідомили, що між нею та СТОВ укладено договір оренди на 25 років. В зв"язку з тим, що вона договір оренди землі та додаткову угоду до договору не укладала, а також отримавши копію оскаржуваного договору виявила невідповідність змісту договору вимогам ст. 15 Закону України " Про оренду землі", просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 12.11.2004 року укладеного між [PERSON] та СТОВ " Хутірське" в особі директора Бабенка О.В., визнати недійсною додаткову угоду без дати до договору оренди земельної ділянки, укладену між [PERSON] та СТОВ " Хутірське" в особі директора Бабенка О.В., зареєстровану у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП " Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України" від 21.12.2010 року за № 04.10.374.00213, скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 12.11.2004 року, укладеного між [PERSON] та СТОВ " Хутірське" в особі директора Бабенка О.В. та додаткову угоду без дати до договору оренди земельної ділянки. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, посилаючись на те, що договір оренди та додаткову угоду до договору оренди позивач не підписувала, про їх укладення не знала, крім того, даний договір та додаткова угода до нього є незаконними, так як в них не зазначені істотні умови такі як орендна плата, не визначені умови збереження земельної ділянки, зазначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки не відповідає дійсності. Представник відповідача СТОВ " Хутірське" позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що договір оренди та додаткову угоду було підписано позивачем в присутності свідків в приміщнні бухгалтері СТОВ, крім того, під час укладення договору та додаткової угоди було включено за згодою сторін всі істотні умови договору, не порушено вимоги ст. 203 ЦК України, крмі того, позивач отримувала орендну плату. Представник відповідача відділу Держкомзему позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що державну реєстрацію договору оренди та додаткової угоди до договору оренди було здійснено відповідно до актів центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється власником земельної ділянки [NUMBER] площею 4,79 га., що розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серія І-КР № 032205. 12.11.2004 року між [PERSON] та СТОВ " Хутірське" було укладено договір оренди землі, на 10 років, який зареєстровано у Маловисківському відділі КРЦДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.04.2007 року за № 182. Крім того, укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 12.11.2004 року, яка зареєстрована у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП " Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2010 року за № 04.10.374.00213. Відповідно до висновку спеціаліста науково-дослідної лабораторії експертних досліджень ПП " Агенція ОО7" № 31 від 18.04.2013 року, підпис, розташований в додатковій угоді до договору оренди без номера, без дати між власником земельної ділянки [PERSON] та СТОВ " Хутірське", в графі " орендодавець [PERSON]." виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні з показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], в договорі оренди землі та додатковій угоді до даного договору в графі "орендодавець [PERSON]" підпис виконаний особисто позивачем [PERSON], про факт підписання договору оренди землі від 12.11.2004 року в судовому засіданні не заперечила і позивач, яка повідомила суд, що дійсно договір оренди землі від 12.11.2004 року підписано нею. Видаткові касові ордери та платіжні відомості, що містяться в матеріалах справи підтверджують факт отримання позивачем орендної плати відповідно до укладеного договору оренди землі, що також не спростовано в судовому засіданні позивачем, а підтверджено, що платіжні відомості місять її підпис. Згідно ст. 13 Закону України " Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов"язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов"язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями ч.1 ст. 14 Закону України " Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами). Договір оренди землі може бути визнано в судовому порядку недійсним з підстав, встановлених ст. 215 ЦК України та ч.2 ст. 15 Закону України " Про оренду землі". Так відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як встановлено судом та неоспорено позивачем в судовому засіданні нею був підписаний договір оренди землі від 12.11.2004 року, який зареєстровано у Маловисківському відділі КРЦДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.04.2007 року за № 182. Відповідно до ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Суд вважає, що позивач в судовому засіданні не змогла довести, що в графі " орендодавець [PERSON]" додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, яка зареєстрована у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП " Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2010 року за № 04.10.374.00213, підпис виконано не нею та не спростувала показання свідків належними доказами. Висновок спеціаліста від 18.04.2013 року № 31 суд вважає неналежним доказом, так як спеціаліст відповідно до чинного законодавства не попереджався про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та за завідомо неправдивий висновок. Частина перша ст. 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 15 Закону України " Про оренду землі" передбачено істотні умови договору оренди землі. До договору можуть включені за згодою сторін і інші умови. Посилання позивача на те, що в договорі оренди землі від 12.11.2004 року не визначена орендна плата, не визначені умови збереження земельної ділянки та нормативна грошова оцінка земельної ділянки не відповідає дійсності, є безпідставними, адже оспорюваний договір оренди землі від 12.11.2004 року містить всі ті істотні умови договору, які в момент його укладення сторони вважали за потрібне включити до істотних умов договору, в тому числі орендна плата, умови збереження та нормативна грошова оцінка. А тому суд вважає, що дані посилання позивача не впливають на дійсність договору. Крім того, даний договір є типовою формою договору, затвердженою постановою Кабінету Міністрів від 03.03.2004 року № 220, на момент його укладення. Договір оренди землі підлягає державній реєстрації і лише після цього набуває чинності, що передбачено ст.ст. 20 та 18 Закону України " Про оренду землі". Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України " Про оренду землі" є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди. Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою від 25.12.1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Відповідно до пунктів 5 та 11 зазначеного порядку, для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа ( заявник) подає до відповідного державного органу земельних ресурсів: заяву про державну реєстрацію договору оренди, договір оренди ( у трьох примірниках), план ( схему) земельної ділянки, яка надається в оренду ( у трьох примірниках), копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичних або юридичних осіб. Державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про її відмову. Таким чином, підпис позивача, що міститься в договорі оренди землі від 12.11.2004 року, свідчить про вільне волевиявлення сторін на укладення договору та досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов, а також дотримання встановленого порядку відділом Держкомзему у Маловисківському районі державної реєстрації договорів оренди землі, а отже, за таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed