Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційого обліку. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є наймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], відповідачі зареєстровані за зазначеною адресою, однак не проживають у зазначеній квартирі, не беруть участі у витратах, пов'язаних з утриманням квартири та з оплатою комунальних послуг. В спірній квартирі відсутнє майно, що належить відповідачам. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації. Під час розгляду справи представником позивача було подано заяву про уточнення позову в частині зміни прізвища відповідача [PERSON] на «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли заява про розгляд справи за їх відсутності. Судові повістки про виклик відповідачів в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручені з відміткою - "за закінченням строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача, відповідача та третіх осіб в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі . 02 квітня 2018 року ухвалою суду залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 14 червня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 26 жовтня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач є наймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), в якій зареєстровані відповідач [PERSON] - брат позивача та відповідач [PERSON] Сергіївна- племінниця, третя особа [PERSON] - донька наймача (а.с.10). Між сторонами виник житловий спір, предметом доказування якого є відсутність членів сім'ї без поважних причин понад один рік за місцем реєстрації місця проживання. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на непроживання відповідачів за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. На підтвердження позовних вимог позивач надала акт Житлово-експлуатаційної дільниці № 401 від 09 серпня 2017 року про не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі з січня 2008 року (а.с.103), акт Житлово-експлуатаційної дільниці № 401 від 07 лютого 2018 року про не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі понад 10 років (а.с.104). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. В силу статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків провадиться згідно ст. 72 ЖК в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірній квартирі, як члени сім"ї, понад шести місяців без поважних причин не проживають за місцем реєстрації, що підтверджується актами Житлово-експлуатаційної дільниці № 401. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю: визнати [PERSON], 1965 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Визнати [PERSON], 1988 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Щодо позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку суд вважає наступне. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби. Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Тому позовні вимоги про зняття [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] є передчасними. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру у розмірі по 640 грн. 00 коп. за кожну відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Натомість, прохальна частина позовної заяви містить чотири вимоги: вимога про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (немайновий характер) [PERSON] та [PERSON], вимога про зобов'язання зняти особу з реєстрації місця проживання (немайновий характер) [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У зв'язку із задоволенням позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі по 640 грн. 00 коп. з кожного. У зв'язку з відмовою задовольнити вимогу про зобов'язання зняти особу з реєстрації місця проживання [PERSON] з позивача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial