Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП посилаючись на те, що 17.05.2013 року о 9-30 на 573 км + 200 м а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград- Знамянка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 210930, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу GееІІу МR-7151А, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], що підтверджується копією постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області. Внаслідок ДТП машину було ушкоджено, в зв'язку з тим, що під час аварії автомобіль позивача зазнав значних ушкоджень він вимушений був залишити автомобіль в м. Умань для проведення відновлювального ремонту, а сам вимушений був пересуватися транспортом загального користування. Також чекаючи проведення ремонту автомобіля позивач вимушений був тимчасово проживати в м. Умань. Загальна сума понесених матеріальних збитків складає 1182,55 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивач також зазнав значної моральної шкоди, яку він оцінює в 10000 гривень. Завдана позивачеві моральна шкода виражається в душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок пошкодження його автомобіля. В позивача змінився звичайний ритм життя, він змушений був маючи 2 групу інвалідності пересуватися транспортом загального користування, в зв'язку з чим додатково докладав фізичних зусиль для пересування, що збільшувало його душевні страждання. В зв"язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1182,55 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В судове засідання позивач не з"явився, надіслав до канцелярії суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, спричинена неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода спричинена майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка його спричинила. Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджується (а.с.6,7,8), що 17.05.2013 року о 9-30 на 573 км + 200 м а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград- Знамянка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 210930, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу GееІІу МR-7151А, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], що підтверджується копією постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області. Однак до посилання позивача на те, що після ДТП він залишив автомобіль в м.Умань для проведення відновлювального ремонту, внаслідок чого поніс матеріальні збитки, суд відноситься критично, оскільки позивач не надав суду доказів, які б підтверджували проведення відновлювального ремонту, належного йому, автомобіля GееІІу МR-7151А, державний номерний знак [NUMBER] і в який період. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може визнати позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними доказами, тому позов в частині стягнення із відповідача матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.Не підлягають, на думку суду, задоволенню і вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди , з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає : у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; вини останнього в її заподіянні. Оскільки, як наведено вище, позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди не підлягають задоволенню, відтак, відсутні і правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищевикладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі. При пред'явленні позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", а відтак, з урахування положень ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed