Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

В травні 2015 року Покровська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] на підставі рішення голови Нікопольської районної державної адміністрації від 27 січня 1997 року № 28/3-р отримала право на земельну частку (пай) в землях, які перебувають в колективній власносі КСП комб. "Катеринівський" у розмірі 1,57 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Нікопольською районною державною адміністрацією проводиться ряд заходів, спрямованих на відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності відповідно до вимог Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності ". Як визначено в розпорядженні голови Нікопольської районної державної адміністрації від 23 квітня 2014 року № Р-157/0/321-14 "Про початок процедури відчуження шляхом викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб та затвердження відповідних попередніх заходів", ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" визнане ініціатором відчуження шляхом викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб. В межах виконання Нікопольської районною державною адміністрацією вимог Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", було встановлено, що пай № 133 на території Покровської сільської ради перебуває у власності [PERSON]. З метою розшуку спадкоємців [PERSON], Нікопольською районною державною адміністрацією було опубліковано відповідне оголошення в засобах масової інформації, однак ніхто із спадкоємців до Нікопольської районної державної адміністрації не звертався. Невизначеність правового статусу земельної ділянки (паю), що залишилась після смерті [PERSON], позбавляє можливості належним чином розпоряджатись даною земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2 ст. 1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Як визначено у ч. З ст. 1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, просить визнати відумерлою спадщиною пай № 133 на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, який належить [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) від 12 лютого 1997 року серії ДП № 0160213; Передати пай № 133 на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, який належить [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) від 12 лютого 1997 року серії ДІ № 0160213, у власність територіальної громади с. Покровське в особі Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Від представника заявника - [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона просить розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги, просить задовольнити у повному обсязі. Від представників заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви в яких вони просять розглянути справу без їхньої участі. Проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померла 29 листопада 1982 року, що підтверджується копією актового запису про смерть № 337 від 30 листопада 1982 року (а.с.22). На підставі рішення Нікопольської районної державної адміністрації від 27 січня 1997 року № 28/3-р на ім'я [PERSON], був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП № 0160213 від 12 лютого 1997 року (а.с.4). Суд звертає увагу на те, що сертифікат на земельну частку (пай) № 133 був виданий на ім'я [PERSON], а не на ім'я [PERSON] як зазначає позивач. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed