Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоржжя з позовною заявою до [PERSON], третя особа ТОВ СК „Кредо" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04.10.2013 року біля 17 годин на перехресті вулиці Лермонтова та вулиці Правди в м. Запоріжжя [PERSON] керуючи автомобілем DAEWOO, державний номер [NUMBER], скоїв зіткнення з її автомобілем TOYOTA, державний номер [NUMBER]., внаслідок чого була спричинена матеріальна шкода в розмірі 115 987 грн. 20 коп. Постановою Орджонікідзевського суду м. Запоріжжя від 05.11.2013 року [PERSON] було визнано винним за ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення штрафу. Оскільки ТОВ СК „Кредо" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. тобто в обсязі, що визначено в полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 5492561, позивач просить суд стягнути з відповідача решту спричиненої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, а саме 65 987 грн. 20 коп. Крім того, позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] і судові витрати, що пов'язанні з наданням правової допомоги у розмірі 1 000 грн., та судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, представник позивача [PERSON] надав суду заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] та третя особа ПАТ СК „Кредо" в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не сповістили, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що від [PERSON] заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача та третьої особи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 04.10.2013 року о 17 годині 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем DAEWOO, державний номер [NUMBER], по вул Лермонтова у м. Запоріжжя на перехресті з вул. Патріотична, рухаючись на заборонене „жовте, червоне" світло світлофора, скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку та повертав ліворуч, чим порушив п.8.7.3 г, е Правил дорожнього руху України. Постановою Орджонікідзевського суду м. Запоріжжя від 05.11.2013 року, у справі № 335/10766/13-п [PERSON] було визнано винним за ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення штрафу. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], власником автомобіля «TOYOTA», державний номер [NUMBER], є [PERSON]. Як вбачається зі звіту № 16108/У від 17.12.2013 року, вартість матеріального збитку нанесеному власнику автомобіля «TOYOTA», державний номер [NUMBER], складає 115 987 грн. 20 коп. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій заподіяні збитки в результаті порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АС/5492561, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТОВ СК „Кредо". Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. У виконання свого зобов'язання ТОВ СК «КРЕДО» здійснила виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] повинен відшкодувати різницю спричиненої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, тому позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмір 65 987 грн. 20 коп. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом судової справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] 26.12.2013 року був укладений договір про надання юридичних послуг, у відповідності з яким ФОП [PERSON] зобов'язався надати позивачу [PERSON] правову допомогу з питань, що виникають під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, отримання від Замовника будь яких пояснень, складання будь-яких процесуальних документів, тощо посадовими особами Державної автомобільної інспекції України в Запорізькій області, в порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно наданої позивачем квитанції № 47 від 26.12.2013 року, [PERSON] сплатила за надання юридичних послуг, згідно з умовами договору, 1000 грн. Суд вважає, що зазначені витрати позивача [PERSON] не відносяться до витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги при підготовці чи розгляді цивільної справи. Крім іншого, у відповідності до положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] на її користь витрат, пов'язаних з отриманням юридичних послуг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати, що пов'язані зі сплатою судового збору, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 659 грн. 87 коп.

Outcome: partial