Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу Державної Виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, ТОВ "Українська експертна груп", ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" в особі Миколаївської філії, Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" про визнання недійсним грошової оцінки та прилюдних торгів Позовні вимоги мотивує тим, що 25 січня 2008 року між ним та ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції було укладено кредитний договір №010/01-04/08-34, згідно якого йому було відкрито відновлювальну кредитну лінію на 650 000 грн.. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 25 січня 2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого стала нежитлова будівля магазину по пр. Леніна, 20-3 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, загальною площею 140.4 кв.м. Через невиконня зобов'язань за кредитним договором, за позовом ВАТ «Райффайзен банк Аваль», 07.10.2010 року, Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було ухвалено заочне рішення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 642 479.69 грн.. Копію заочного рішення отримав 31 жовтня 2011 року та звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Проте, 30.11.2010 року за заявою представника ВАТ «Райффайзен банк Аваль», судом було видано два виконавчі листи, на підставі яких 12.01.2011 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження в межах якого 07.04.2011 року було складено акт опису і арешту майна, а саме, належного йому магазину промислових товарів по пр. Леніна, 20-3 в м. Южноукраїнську Миколаївської області. 24.06.2011 року експертом ТОВ «Українська експертна група» була встановлена вартість майна в сумі 679 100 грн.. Для реалізації приміщення магазину та проведення прилюдних торгів, було залучено ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція». На підставі договору від 20.09.2011 року описане майно передано Миколаївській філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» для проведення прилюдних торгів, які були призначені на 10.10.2011 року. У зв'язку з тим, що торги не відбулись, 24.10.2011 року державним виконавцем було складено акт переоцінки майна, вартість якого стала на 10% нижчою та склала 611 190 грн.. Повторні торги були призначені 18.11.2011 року. Акт про переоцінку майна та повідомлення про повторні прилюдні торги позивачем не отримувалися. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.11.2011 року, у зв'язку з переглядом заочного рішення, за клопотанням позивача, було зупинено виконання заочного рішення, а прилюдні торги призначені на 18.11.2011 року, не відбулись. Ухвалою суду від 30.11.2011 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, а постановою державного виконавця від 06.12.2011 року було відновлено виконавче провадження. Наступні прилюдні торги призначені на 30.12.2011 року. Проте, 06.12.2011 року ним була подана апеляційна скарга на заочне рішення суду від 07.10.2010 року, а 17.02.2012 року Апеляційним судом Миколаївської області було відкрито апеляційне провадження. При цьому, з метою запобігання вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій, 27.12.2011 року, надав до відділу ДВС заяву про зупинення виконавчого провадження та надав докази про апеляційне оскарження заочного рішення. Одночасно звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, а саме, постанову від 06.12.2011 року про відновлення виконавчого провадження та з заявою про забезпечення скарги шляхом заборони вчиняти будь-які дії з реалізації магазину промислових товарів. 30.12.2012 року, за участю представника відділу ДВС Личкань О.О., який виконував зазначене виконавче провадження, судом було постановлено ухвалу про заборону відділу ДВС вчиняти будь-які дії з реалізації магазину промислових товарів, до ухвалення рішення по скарзі. Копія ухвали суду була вручена державному виконавцю одразу після проголошення. Між тим, нехтуючи вимоги суду, державним виконавцем Личкань О.О. 30.12.2012 року було складено акт про те, що вказана ухвала була отримана не ним, а діловодом відділу об 11.35 год., тобто після проведення при людних торгів. Крім цього зазначає, що оскільки перебував в зазначений час у відділі ДВС, то засвідчує, що фактично ніякі торги не проводились, оскільки не були присутні, ані представники ПП «СП «Юстиція», ні представники Банку. Фактично, проведення торгів відображено лише у протоколі про проведення прилюдних торгів з продажу майна, що належить [PERSON], за лот № 341, запропоновано ціну 611 190 грн.. Ухвалою суду від 12.01.2013 року, за клопотанням представника відділу ДВС, було скасовано заборону вчинення дій спрямованих на реалізацію магазину. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27.03.2012 року було скасовано ухвалу Южноукраїнського міського суду від 12.01.2012 року, а ухвалою від 11.10.2012 року заочне рішення Южноукраїнського міського суду від 07.10.2010 року, залишено без змін. 17.10.2012 року державним виконавцем було складено акт про реалізацію предмета іпотеки, а 26.10.2012 року приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області видано свідоцтво про придбання з прилюдних торгів ПАТ «Райффайзен банк «Аваль», нежитлової будівлі - магазину промислових товарів, загальною площею 140.4 кв.м за адресою: пр. Леніна, 20-3 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.02.2013 року, за позовом [PERSON] було визнано недійсним прилюдні торги від 30.12.2011 року. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03.06.2013 року, вказане рішення суду було скасоване. Між тим, вважаючи, що прилюдні торги від 30.12.2011 року були свальсифіковані, 12.08.2013 року позивач звернувся з відповідною заявою до Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області. Заява по факту зловживання службовими особами, внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проводиться розслідування. В межах розслідування була проведена будівельно-технічна експертиза спірного магазину, за висновками якої вартість магазину склала 1 131 549 грн., що не відповідає оцінці ТОВ «Українська експертна група». Виходячи з заниженої оцінки майна, яке було продано, власник залишився боржником перед Банком. Крім цього, в межах розслідування було проведено експертизу, згідно якої встановлено, що у висновку з незалежної оцінки майна та у звіті незалежної оцінки майна від 24.06.2011 року, підписи, від імені генерального директора ТОВ «Українська експертна група» [PERSON], виконані однією особою, проте, не самим [PERSON]. Та стало відомо, що а час проведення оціночних робіт, ТОВ «Українська експертна група», не мала відповідної ліцензії на право проведення оціночних робіт. А так, як висновок оцінки стосовно вартості майна є недійсним, то і невірно зазначена початкова ціна об'єкта нерухомості, а тому, подальші дії з проведення прилюдних торгів є незаконними. Організатор торгів не повідомив про проведення прилюдних торгів іпотекодавця та не надав повної інформації об'єкту продажу ( розмір площі, місцезнаходження, призначення та ін..), що не дало можливості ознайомитись з основними характеристиками виставленого на торги майна. Це порушило права іпотекодавця на притягнення до участі в торгах максимально можливого числа потенційних покупців та отримання справедливої ціни за реалізоване майно. Просить визнати недійсним висновок незалежної оцінки майна від 24.06.2011 року, оцінку арештованого нерухомого майна з продажу нежитлової будівлі, прилюдні торги, які відбулись 30.12.2011 року, протокол проведення прилюдних торгів від 30.12.2011 року, акт державного виконавця від 17.10.2012 року про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтво про придбання ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» майна з прилюдних торгів, видане 26.10.2012 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала обставини викладені в позовній заяві та просила про задоволення позову. Представник відповідача відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції позов не визнала, та повністю підтримала обставини викладені в запереченні, долученому до матеріалів справи, де зазначено, що на виконання у відділі ДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Южноукраїнського міського суду від 30.11.2010 року про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ 2Райффайзен банк «Аваль» коштів в сумі 644 299.69 грн.. У наданий строк для добровільного виконання рішення, боржником рішення не виконано. У відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 07.04.2011 року державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника, нежитлову будівлю по пр. Леніна, 20-3, яка є предметом іпотеки ПАТ «Райффайзен банк «Аваль», та була передана на відповідальне зберігання [PERSON]. Остання, під розписку, отримала копію акту опису та арешту майна. Боржник повідомлявся про всі проведені виконавчі дії та жодна з них не оскаржувалась у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Станом на даний час [PERSON] пропущено десятиденний строк для оскарження оцінки майна. Факти на підтвердження недійсності грошової оцінки майна, не можуть бути остаточно доведені позивачем в судовому засіданні, оскільки, як зазначив позивач, кримінальна справа за даним фактом знаходиться на стадії досудового розслідування, вироку судом не виносилось, а тому оцінити докази, на які посилається позивач, на даному етапі не можливо. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Представник відповідача ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в судове засідання не з'явився, просив справу слухати за його відсутності та підтвердив свої заперечення долучені до матеріалів справи, де зазначено, що позивач 30.10.2012 року звертався до суду з аналогічною позовною заявою. У справі було прийнято рішення судом першої та апеляційної інстанції. А відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням, не доказуються при розгляді справ, в яких беруть участь ті самі особи. Крім цього зазначає, що позивач не звертався до суду з заявою про визнання виконавчого листа який був виданий на підставі заочного рішення суду, таким, що не підлягає виконанню, як це передбачено ст. 369 ЦПК України. А тому посилання позивача на те, що державний виконавець не міг проводити виконавчі дії, є безпідставними. Таким чином, при проведенні прилюдних торгів, порушень правил їх проведення не встановлено, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 03.06.2013 року було встановлено вартість спірної будівлі 679100 грн., тобто встановлено, що оцінка майна проводилась належним чином. Крім цього, зазначає, що процесуальні норми чинного законодавства не містять такого поняття, як визнання недійсною грошової оцінки майна. Порядок проведення та оскарження результатів оцінки майна визначається ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження». Але позивачем не надано жодного доказу того, чому він не звернувся у встановлені законом строки зі скаргою оцінки майна. А тому вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні позову у повному обсязі. Відповідачі ТОВ «Українськ експертна група» та ПП «спеціалізоване підприємство «Юстиція», до суду не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що переможцем прилюдних торгів, які відбулись 30 грудня 2011 року, з реалізації нерухомого майна - нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, пр. Леніна,20-3, що належала [PERSON], визнаний ПАТ «Райффайзен банк «Аваль», який придбав вказаний об'єкт за ціною 611 190.00 грн. /а.с. 38/. Предмет іпотеки було реалізовано ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на підставі договору від 20 вересня 2011 року укладеного відділом ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції та ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна/а.с. 32-33/. Первинні документи, які складалися ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» при проведенні реалізації арештованого майна, не були дослідженні в судовому засіданні за їх відсутності, оскільки ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» ліквідоване без правонаступництва 04.07.2014 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.09.2014 року. Оскільки сторона позивача не надала суду доказів про наявність первинних документів про реалізацію арештованого майна, то як наслідок це позбавило можливості суд встановити фактичні обставини справи з приводу порушень при проведенні прилюдних торгів та з'ясувати, чи мало місце порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого , в тому числі, чи належним чином були повідомлені боржник і стягувачі у зведеному виконавчому провадженні, чи було опубліковано повідомлення про проведення прилюдних торгів за місцезнаходженням нерухомого майна в місцевих друкованих засобах масової інформації, чи були допущені порушення в день проведення прилюдних торгів. 24 жовтня 2011 року державним виконавцем було складено акт про реалізацію зазначеного об'єкту /а.с. 41/. Відповідно до ч.ч. 1-6 реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій , здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними . Порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій , крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Таким чином, враховуючи викладене та вирішуючи позов в межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що порушення при проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, привели до порушення його прав як боржника. Крім того, незважаючи на те, що позивач не ставить вимог про витребування від добросовісного набувача майна, яке було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, але його вимога про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання з прилюдних торгів нежитлових приміщень, яке було видане переможцю торгів, пов'язана з припиненням права власності набувача майна за результатами прилюдних торгів. Суд також вважає необґрунтованим посилання позивача на порушення під час підготовки та проведення прилюдних торгів вимог , оскільки відсутнє судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому державний виконавець керувався положеннями , якою врегульовано порядок реалізації арештованого майна. Згідно ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», у разі незгоди з оцінкою визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. В судовому засіданні встановлено, що у відповідний строк позивач не звертався до суду з заявою з приводу оскарження результатів оцінки належного йому майна, а тому дана оцінка фактично вже є чинною. В судовому засіданні позивачем не надано належних та допустимих доказів, що висновок з незалежної оцінки майна був проведений з порушенням норм чинного законодавства або, що вартість майна визначена в ньому є невірною. Враховуючи, що судом не встановлено даних про неналежну оцінку майна та порушень порядку організації торгів, зазначених позивачем, а також приписів Цивільного кодексу України, які тягнуть за собою визнання правочину недійсним, суд приходить до висновку, що позов заявлений безпідставно, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed