Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач 27. 04. 2015 звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що КП «Черкасиводоканал» забезпечує надання відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст.. 67 ЖК України та ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги», нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані послуги, внаслідок чого за період з 01.07.2012 по 01.03.2015 утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2458,62 грн. Попередження абонентного відділу КП «Черкасиводоканал» про необхідність сплатити борг і пропозиція на поступове погашення заборгованості при відсутності необхідних коштів відповідачем проігноровані. Зважаючи на факт несплати відповідачем у повному обсязі наданих позивачем послуг, у відповідача виникло право вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 01.03.2015 року позивачем нараховано інфляційні в сумі 23,42 грн. та 3 % річних в сумі 176,90 грн. Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2458,62 грн., інфляційні нарахування в сумі 23,42 грн., 3 % річних в сумі 176,90 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте скерувала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася причини неявки суду не повідомила. Про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідно до вимог статті 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Статтею 13 цього Закону передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків ; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Згідно із п. 5 ч. З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та являється споживачем комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, які їй надає КП "Черкасиводоканал". Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1603 від 29.09.2010р. встановлені тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, що надаються КП "Черкасиводоканал". З моменту надання позивачем послуг по забезпеченню відповідача водопостачанням та водовідведенням в силу ст. 11 ЦК України, норм житлового законодавства, Закону України "Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Відповідно до "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України", затверджених наказом Державного комітету по житловому комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 р., оплата за водопостачання та водовідведення власниками квартир (будинків ), наймачами, повнолітніми членами сім'ї вноситься за надані послуги не пізніше 10 числа кожного місяця. Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Судом встановлено, що відповідач по справі не оплачує у повному обсязі вартість фактично спожитих комунальних послуг, чим порушує права та законні інтереси позивача. Відповідач до позивача з претензіями щодо неналежної якості житлово-комунальних послуг не зверталась, об'єктивних доказів невиконання позивачем обов'язку з надання житлово-комунальних послуг суду не надала. Вказана заборгованість не погашена відповідачем до даного часу, що вбачається з обороту нарахувань та оплат від 05.03.2015 року. З період з 01.07.2012 року по 01.03.2015 року у відповідача утворилась заборгованість перед КП "Черкасиводоканал"за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2458,62 грн. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення суд присуджує понесені судові витрати, тому до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved