Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», в особі «Південний» РЕМ про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов'язання поновити електропостачання та стягнення моральної шкоди. Позивач просить суд: 1) Визнати дії ПАТ «Київенерго» в особі «Південного» РЕМу по відключенню 25.02.2016 року її домоволодіння, як споживача послуг з електропостачання, від електричної мережі за адресою: м. Київ вул. Холмогорська буд. 5 незаконними; 2) Зобов'язати ПАТ «Київенерго» в особі «Південного» РЕМу поновити електропостачання будинку за адресою: м.Київ, вул. Холмогорська буд. 5; 3) Стягнути з ПАТ «Київенерго» на її користь 2000 грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди; 4) Зобовязати ПАТ «Київенерго» зробити перерахунок боргу з врахуванням терміну позовної давності в три роки згідно ст.257 ЦК України. В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що згідно договору про постачання електричної енергії №04129208502 від 25.09.2014 р. вона є споживачем послуг електропостачання. З моменту заключення договору і по теперішній час заборгованності по оплаті за електроенергію у неї не має, про що свідчать квитанції про сплату за електроенергію і виписка з особового рахунку. Згідно пункту 1 ст.19 Закону «Про житлово - комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договір з ПАТ «Київенерго» та нею, був заключений 25.09.2014 року, в якому не вказано боргові зобовязання в сумі 11 977,03 грн. Спірне питання виникло щодо суми заборгованності нарахованої "Київенерго", згідно прогнозного нарахування програмою "Мега біллінг" за 2006р.-2013р., в період , коли в будинку нихто не проживав проживал. Відповідно до п.1 договору №04129208502 від 25.09.2014р. постачальник, відповідач по справі, продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. 25.02.2016р. близько 15-00 години відповідач направив на адресу її домоволодіння бригаду працівників "Південного" РЕМУ, які своїми незаконними діями, без жодного попередження, припинили енергопостачання будинку за адресою: м. Київ 03118, вул. Холмогорська буд. 5, мотивуючи свої дії тим, що в неї існує непогашена заборгованість. Однак твердження працівників відповідача є безпідставними. Необгрунтоване нарахування боргу було скасоване рішенням Голосіївського районного суду у справі №752/1837/16-ц, провадження №2-с/752/3/16. Вона ознайомила представників "Київенерго" з Ухвалою суду, але вони аргументували відключення тим, що їм дали вказівку відключити її будинок і вразі не виконання якої їх звільнять з роботи. Також "Київенерго" не приймає до уваги рішення Національної Комісії, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг , Міністерства Енергетики та Вугільної промисловості,Антимонопольного Комітету України копію якого вона додала до позовної заяви. В результаті - електропостачання будинку було припинено. Згідно п.27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (надалі - Правила), у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Забороняється відключення споживачів перед вихідними та святковими днями. Позивач вказує, що ніякого попередження про відключення електричної енергії вона не отримувала, хоча ПАТ "Київенерго" апелює тим, що вона підписала рекомендований лист з попередженням про відключення і не звернулась після цього в сервісний центр для вияснення ситуації з боргом. Її звернення в сервісні центри були регулярними і не зважаючи на те, що вона не отримувала і не підписувала попередження від 14.12.2015 р.. вона я зверталась 21.12.2015р. до центру обслуговування клієнтів Київєнерго з заявою про перерахунок боргу, копію якої додає до позову. Крім того, відповідач відключив їй електроенергію саме напередодні вихідних днів. Незаконним відключенням електропостачання, їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 2000 гривень, оскільки вона змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в період коли було відсутнє електропостачання. Позивач посилається на порушення відповідачем п.38 Правил Правил користування електричною енергією для населення, за яким енергопостачальник (відповідач) зобов'язаний забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором та надавати інформацію про послуги, пов'язані з електропостачанням та про терміни обмежень і відключень. Згідно п.47 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії має право на: підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією; отримання інформації щодо якості електричної енергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; якісне обслуговування енергопостачальником електричних мереж і приладів обліку. Згідно п.43 цих Правил енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. Вважає, що відповідач порушив умови укладеного між ними договору. Згідно ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Київенерго» в судовому засіданні позов не визнав, письмово заперечував проти позову і його письмові заперечення залучені судом до матеріалів справи. Вислухавши позивачку, представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що правовідносини між сторонами склались на підставі договору про користування електричною енергією за договором №04129208502 від 24.09.2014 року. За цим договором позивачу відкритий лицевий рахунок(а.с.15-17) згідно даних що містяться в ньому та наявних у позивача квитанцій про оплату, з моменту укладання договору від 24.09.2014 року боргу у позивачки немає. Спірне питання щодо наявності у позивачки боргу за спожиту електроенергію виникло щодо суми заборгованності нарахованої «Київенерго», згідно прогнозного нарахування програмою «Мега біллінг» за 2006р.-2013р. В цей період в будинку позивачки нихто не проживал про що вона ставила до відома відповідача. Тобто цією програмою, яку використовував позивач для виставлення позивачу рахунків за електроенергію брався не фактично спожитий обсяг електроенергії, а прогнозоване нарахування показників. Таке нарахування позивачці боргу суперечить ч.1 ст.714 ЦК України, за приписом якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тобто борг позивачці нараховуються не за фактично прийняті нею за приладом обліку енергетичні ресурси, а з прогнозованих відповідачем показників. Такі дії відповідача суперечать і існуючим договірним відносинам між сторонами, так відповідно до п.1 договору №04129208502 від 25.09.2014р.(а.с.14) постачальник, відповідач по справі, продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість у позивача перед відповідачем виникла до укладання ними договору №04129208502 від 25.09.2014р.(а.с.14), а потім ця заборгованість у спосіб що не відповідає укладеному договору була кореспондована у лицевий рахунок позивача за цим договором. Так відповідно до п.18 договору №04129208502 від 25.09.2014р.(а.с.14), Заборгованість на момент укладання договору визначається згідно з актом звіряння розрахунків. Також сторонами було узгоджено, що у разі заборгованості, що існує на час укладання договору, сторони письмово погоджують графік її погашення за умови обов'язкового оплати поточних платежів. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сторонами встановлено певний порядок визначення розміру заборгованості що існувала до моменту укладання договору №04129208502 від 25.09.2014 р.(а.с.14) п.18 договору. Відповідач цей порядок визначення заборгованості ігнорує, звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. Який був спочатку винесений, а потім скасований відповідною ухвалою суду від 15.02.2016 року(а.с.7) за заявою [PERSON] про скасування судового наказу(а.с.8-10). Таким чином розмір заборгованості позивача перед відповідачем ПАТ «Київенерго» не є беззаперечним. На цей час у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ПАТ «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію(а.с.34-38). 25.02.2016 р. у односторонньому порядку припинив енергопостачання будинку позивача за адресою: м. Київ вул. Холмогорська буд. 5, яке він здійснював за договором №04129208502 від 24.09.2014 року, мотивуючи свої дії тим, що в неї існує непогашена заборгованість. Такі дії відповідача не відповідають укладеному договору про користування електричною енергією №04129208502 від 24.09.2014 року, оскільки в судовому засіданні представником відповідача не доведено існування у позивачки [PERSON] заборгованості після укладання цього договору за приладами обліку спожитою нею електричної енергії. Розмір заборгованості позивача, що існував до укладання договору від 24.09.2014 року не може бути підставою для припинення постачання електроенергії позивачці, оскільки за цим договором порушень зобов'язань позивачки перед ПАТ «Київенерго» стороною відповідача не доведено. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доводи представника позивача про те, що під час укладання договору з позивачкою 24.09.2014 року вони встановили існування заборгованості, а через півтора роки - 25.02.2016 р. було вирішено реалізувати своє право на відключення споживача від електропостачання, суд сприймає критично, бо такі доводи суперечать п.18 укладеного договору(а.с.14). Згідно п.47 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії має право на: підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією; отримання інформації щодо якості електричної енергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; якісне обслуговування енергопостачальником електричних мереж і приладів обліку. В судовому засіданні представником відповідача не надано чітких та підтверджених відповідними розрахунками обґрунтувань своїм твердженням про заборгованість по оплаті у відповідача за період з моменту укладання договору на електропостачання 24.09.2014 року по 25.02.2016 року - момент відключення домоволодіння позивачки від електричної мережі. В судовому засіданні стороною позивача не наведено доказів на обґрунтування моральної шкоди. Так позивач сама пояснювала, що у будинку за адресою м. Київ вул. Холмогорська буд. 5, вона не проживала. При таких обставинах не проживання позивачки у будинку від неможливості користування електроенергією для позивачки не могло настати негативних наслідків. Оскільки за укладеним договором про користування електричною енергією №04129208502 від 24.09.2014 року права та обов'язки визначені для обох сторін, а позивачкою не надано доказів заявлення до відповідача вимог про складання передбаченого п.18 цього договору акту звіряння розрахунків, щодо складання якого вона теж має певні права та обов'язки, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог визначених позивачкою у п.1 вимог позовної заяви та у п.4 вимог позовної заяви, щодо незаконності дій відповідача та незастосування строку позовної давності. Оскільки акт звіряння розрахунків, складання якого передбачене п.18 договору не складався сторонами, то суду неможливо визначити дату, з якої треба визначати строки позовної давності. Суд вважає за необхідне зобов'язати ПАТ «Київенерго», в особі «Південний» РЕМу поновити електропостачання будинку за адресою м. Київ, вул. Холмогорська, буд. 5. При цьому таке поновлення електропостачання будинку за адресою м. Київ, вул. Холмогорська, буд. 5, відповідач повинен зробити за власний рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: partial