Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Ужовтні 2017 року позивачка [PERSON]звернуласьдо суду з вказаним позовом, просила стягнути на свою користь в рахунок компенсації відшкодування моральної шкоди, в зв'язку зі смертю батька [PERSON], померлого [INFO] року, від професійного захворювання, яке отримав при виконанні трудових обов'язків працюючи на підприємстві відповідача Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (надалі -ПАТ «Євраз Суха Балка) в розмірі 640 000 гривень В обґрунтування вимог посилається на ті обставини, щоїї батько [PERSON]працював на підприємстві відповідача, а саме з 09.07.1974 р.до 07.04.1999 р. упідземним гірноробочим, підземним крипільником, підземним вибухівником шахт «Центральна» та «Ювілейна» рудоуправління ХХ партз'їзду та рудника «Суха Балка», звільнився із підприємства в зв'язку з виходом на пенсію за віком. В 1995 році [PERSON] Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини було встановлено професійне захворювання -Хр.дискогенна пояснично-крежоваполірадікулопатія з вираженими статико динамічними порушеннями та больовим синдромом. В 2004 році Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини було встановлено іще одне професійне захворювання-сидероселікоз, емфізема легенів. Весь цей час батьком постійно проходив лікування, однак стан його здоров'я не поліпшився. В січні 2011 році [PERSON] було встановлено діагноз рак лівої легені. В 2011 році за висновком МСЕК його було визнано інвалідом 2 групи та встановлено 85% професійної втрати працездатності на безстроковий термін. [INFO] [PERSON] помер. Згідно патологоанатомічного дослідження КЗ «Криворізька міська лікарня №16» від 8.03.2012р. встановлений причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням. Вказаний факт підтверджено висновком МСЕК, довідка про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом серія ДНА-03 №00598. Весь час позивачка проживала з батьками, постійно спостерігала за стражданнями батька, оскільки його стан не поліпшувався, а він був найбільш близькою та рідною людиною. Після встановлення діагнозу - рак легенів, вказаний діагноз шокував її та спричинив неабиякі страждання та переживання, бачити як відбувається загострення хвороби, бачити постійні болі батька, та розуміти, що вона не може допомогти, забрати біль батька, приносило їй постійні страждання та переживання. Після смерті батька, вона постійно перебуває у пригніченому стані, тому що втратила рідну та любиму людину, батька. Вказані моральні страждання та переживання спричиняє те, що порушений привичний спосіб її життя, втрата одного із членів сім'ї вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя. В судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві та просив при винесені рішення врахувати - що з вини підприємства, позивачу заподіяні нервові потрясіння та душевні страждання, в зв'язку зі смертю близької людини,позивачка переносить моральні переживання, втратила батька, у неї виникли негативні зміни в житті викликані смертю рідної людини. Представник відповідача ПАТ «Суха Балка» позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Зазначила, що вони не є належними відповідачами у справі, а сам позов є необґрунтованим. Батько позивачки [PERSON] помер у зв'язку з загальним захворюванням на рак, що не пов'язано з встановленим професійними захворюванням. Позивач не надала жодного документа, що вона переносить моральні страждання, висновок лікаря-психіатралікувально-профілактичного закладу або лікарсько-консультаційної чи медико-соціальної експертної комісії про стрес, депресію чи інші негативні прояви психологічного стану. Тому за думкою відповідача факт спричинення моральної шкоди їй є недоведеним. Вивчивши матеріали справи, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] працював на підприємствах, а саме з 09 липня 1974 року до 07 квітня 1999 року підземним гірноробочим, підземним крипільником, підземним вибухівником шахт «Центральна» та «Ювілейна» рудоуправління ХХ партз'їзду та рудника «Суха Балка»(правонаступником якого є ПАТ «Євраз Суха Балка»), звільнився із підприємства в зв'язку з виходом на пенсію за віком, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-8). [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 14.10.2004 р. [PERSON] встановлені професійні захворювання: Основний: сидеросилікоз першого ст.(пізній розвиток) ускладнений хронічним обструктивними бронхітом. Емфізема легенів першого ст.ЛН першого-другого ст.Код J 62.8; супутній: радіуколопатіяпопереково-крижова та шійна другого-третього ст. Код М 54.1. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №60 від 01.11.2004 р., встановлено, що [PERSON] працюючи на підприємстві відповідача виконував роботу в умовах запиленості робочого простору, яка перевищувала допустимі концентрації і-за неефективності провітрювання робочих місць (а.с. 9-10). Згідно висновку МСЕК, позивачу протипоказана робота в підземних умовах, в умовах пилу, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно. Висновком МСЕК серія 10 ААА № 072166 від 23.09.2011 р. [PERSON] встановлено85 % втрати професійної працездатності по професійному захворюванню - 70% по сидеросилікозу та 15% по радіуколопатії, безстроково та встановлена 2 група інвалідності ( а.с. 12). [INFO] року [PERSON] помер, що відтверджуєься свідоцтвом про смерть виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 10.03.2012р., актовий запис №419 ( а.с.13). Відповідно до протоколу №15 дом. Паталогоанатомічного дослідження від [INFO] причини смерті: 1. а) Ракова інтоксикація, б) легенево-сердечна недостатність, в) рак нижньої долі лівої легені 2. ХОЗЛ (захворювання професійне з 2011р.) ( а.с.15). Згідно Довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням Серії ДНА-03 № 000598 від 21.11.2012 р. встановлений причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (а.с.14). Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ст.4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування щ шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань Згідно ч.1, 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Конституційний Суд України в абаці 9 п.5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що скасування норм Закону України №1105-Х1У „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди потерпілим Фондом соціального страхування від нещасних випадків, не тягне за собою порушення прав громадян на відшкодування моральної шкоди, оскільки ст.67 ЦК України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого органу (роботодавця). Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди позивачу з вини відповідача, а також причинний зв'язок між шкодою та протиправними діяннями відповідача, суд вважає, що відповідач повинен компенсувати позивачці завдану моральну шкоду. Обговорюючи розмір відшкодування позивачці [PERSON] моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначила позивач, тобто - 640 000 грн., також, суд враховує, характер, об'єм та тривалість душевних та психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, наслідки викликані заподіяною шкодою - смерть найбільш близької людини; перенесені позивачкою по теперішній час моральні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю батька. Позивачка внаслідок втрати батька, переживає нервові потрясіння, вона залишилась безрідної людини, порушено звичайний для неї спосіб життя, втрата близької людини, вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для неї опорою, надією та моральною підтримкою. Однак суд вважає, визначений позивачкою розмір моральної шкоди завищеним і таким, що не відповідає ступеню вини відповідача в заподіянні моральної шкоди позивачки, а тому вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання слід призначити в меншому розмірі, а саме враховуючи, щоположення ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становить 3200,00 грн., слід призначити позивачу компенсацію в розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат: 3200 х 45 =144 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди збоку відповідача. Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Доводи представника відповідача щодо відсутності факту встановлення наявності доказу вини відповідача суд не приймає до уваги, оскільки у судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00грн

Outcome: partial