Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Згідно позову, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: м. Донецьк, вул. Даля, б. 8, кв. 4. Відповідачі є споживачами електричної енергії, яку їм поставляє позивач, особовий рахунок відкритий на [PERSON], 14 червня 2013 року контролерами позивача у відповідачів проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергію для населення, під час якої виявлене споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника - самовільне підключення після відключення повз прилад обліку, про що був складений акт про порушення за № 31443. Вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН становить 2509,10 грн., також утворилась заборгованість за обліковану електричної енергії, в період з березня 2012 року по грудень 2013 року сума заборгованість складає 2785,85 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за не обліковану електричну енергію у розмірі 2509,10 грн. та обліковану електричну енергію у розмірі 2785,55 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Позивач, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не направив. Надав письмову заяву, згідно якої підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги, просить суд розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, документи, що підтверджують поважність причини неявки та заяву про розгляд справи у їх відсутність суду не надала. За ухвалою суду справа розглянута заочно в порядку ст. 224 ЦПК України за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за електричну енергію, суд виходить з того, що згідно довідки абонентської служби КП „Керуюча компанія Будьоннівського району м. Донецька", відповідачі [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" № 575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року, споживання споживачем енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. За ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до п. 20 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Як зазначено у ст. 219 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Сторонами не надані докази на укладення між ними в письмовій формі договору на користування електричною енергією. Разом з тим, суд виходить з того, що сторони уклали договір постачання позивачем відповідачам [PERSON] та [PERSON] електричної енергії, оскільки позивач поставляв відповідачам електричну енергію за місцем їх мешкання, відкрив на них особовий рахунок, а відповідачі споживали її та частково оплачували. Отже сторони досягли згоди щодо істотних умов договору постачання, а саме, що позивач буде постачати відповідачам за плату електричну енергію. Враховуючи, що норми якості електричної енергії та тарифи оплати за неї визначаються не домовленістю сторін, а нормативно - правовими актами, суд вважає доведеним факт погодження сторонами цих істотних умов з моменту досягнення згоди щодо самого факту постачання, у межах, визначених нормативно - правовими актами, чинними у відповідний період. Оскільки відсутні письмові докази на підтвердження узгодження сторонами строку внесення платежів, судом встановлено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, а плата за спожиту розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно розрахунку заборгованості, станом на час звернення позивача до суду, наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 5294,65 грн. Розрахунок заборгованості позивачем здійснений арифметично правильно, згідно затверджених тарифів. Таким чином, відповідачі прострочили виконання зобов'язання щодо оплати спожитої електричної енергії. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов'язання і згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язані сплатити суму боргу. За наведених обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення вартості не облікованої та облікованої електричної енергії, суд виходить з наступного. Згідно копії акту про порушення ПКЕЕН,14 червня 2013 року співробітниками Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" були проведені перевірки дотримання відповідачі "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Під час перевірок було виявлене самовільне підключення до електричної мережі, яка не є власністю споживача - самовільне підключення після відключення повз прилад обліку. З копії протоколу засідання комісії № 8179 від 15 липня 2013 року вбачається, що комісією позивача за вищевказаними актами про порушення ПКЕЕН визнаний таким, що складений правомірно, та здійснений розрахунок недооблікованої електроенергії. Визначення обсягу недооблікованої електроенергії позивачем було здійснене згідно п. 3.1.5 "Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією", затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики, від 04 травня 2006 року № 562, за яким ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН … самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Згідно п. 3.3.(в) вказаної методики, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів … у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв'язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки. На підстав викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved