Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позивач зазначив, що 22.04.2013 між ТОВ «Український лізинговий фонд» та позивачем був укладений договір страхування транспортних засобів № АМ.060076, предметом якого є страхування автомобіля «ЗАЗ VIDA", державний реєстраційний номер [NUMBER]. 09.01.2014 на пл. Перемоги в місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «ЗАЗ VIDA» д/н [NUMBER], та автомобіля "Nissan Maxima", д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] 27.06.2014 вироком Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/8376/14-к [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення. До позивача звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до договору страхування № АМ.060076. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із звіту № 00131/КВ, враховуючи звіт № 3839/01/14 здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 31535,00 грн. відповідно платіжного доручення № 20117 від 03.02.2014. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 31535,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву в якій просить провести заочний розгляд справи без участі відповідача та прийняти по справі заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про розгляд справи не надійшло. Суд, вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справі на підставі наданих доказів та задовольнити позовні вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, 09 січня 2014 року приблизно о 3 годині 25 хвилин [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем «Ніссан» д.н. [NUMBER] по вул. Саксаганського в м. Києві, наблизившись до перехрестя з вул. Жилянською - вул. Старовокзальною - бул. Т. Шевченка - вул. Дмитрівською - пр. Перемоги, всупереч п. 2.3 (б), п. 16.1 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність до дорожньої обстановки, виїхав на вказане перехрестя з другорядної дороги, не надавши рух автомобілю марки «ЗАЗ ВІДА» (державний номер [NUMBER]), який рухався по проїзній частині головної дороги, а саме по пр. Перемоги у напрямку бул. Т. Шевченка, внаслідок чого, здійснив зіткнення передньою частинного свого автомобіля з передньою правою частиною автомобіля «ЗАЗ ВІДА» (державний номер [NUMBER]), де знаходилась потерпіла [PERSON], яка в результаті згаданої пригоди отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості - переломи лонної і сідничної кісток тазу зліва, перелом бокової маси хрестця зліва без зміщення. ; Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за якою призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" звільнено [PERSON] від відбування вказаного покарання (основного і додаткового). Разом з тим, до позивача звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до договору страхування № АМ.060076. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із звіту № 00131/КВ, враховуючи звіт № 3839/01/14 здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 31535,00 грн. відповідно платіжного доручення № 20117 від 03.02.2014. Згідно із ст.993 ЦК України про перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У ч.1 ст.1191 ЦК України про право зворотної вимоги до винної особи також зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи із зазначених положень слідує, що право регресної вимоги переходить до особи, відповідальної за завдані збитки. Як визначено у ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України" Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.92 із подальшими змінами під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). За змістом частин 1 та 2 ст.60 ЦПК України обов'язки доказування і подання доказів покладені на кожну сторону, яка зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачем всупереч положення зазначеної статті не надано доказів про спростування заявленої суми в позовних вимогах. Беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає що позовні вимоги в сумі 31535,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. З огляду на викладене на підставі ст.ст.. 993, 988,1187,1191 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved