Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

04.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що 16.01.1999 року між ним та відповідачами було укладено договір обміну квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS]. Даний договір було посвідчено в Кіровоградському відділенні Універсальної товарної біржі " ІНКРПМАРК-КОНТРАКТ", реєстраційний № 19. Проведено державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно в бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 1346/6. На даний момент вирішила відчужити дану квартиру, однак, через неналежне оформлення даного договору не може провести відчуження, а відповідачі відмовляються нотаріально посвідчити укладений договір обміну. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви в яких просять розглянути справу за їх відсутності, не заперечують проти задоволення даного договору, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 16.01.1999 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір обміну, відповідно до якого було проведено обмін належних сторонам на праві власності квартир, які знаходяться за адресою [ADDRESS] та будинок [ADDRESS]. Даний договір посвідчено Універсальною товарною біржою " ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ", реєстраційний номер 19. Відповідно до ст. ст. 47, 241, 242, 227 ЦК України 1963 року, що діяв на момент укладення договору, нотаріальне посвідчення угод обов"язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другої статті 48 цього кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Договір купівлі- продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Із змісту п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 ( з наступними змінами) " Про судову практику про визнання угод недійсними", вбачається: якщо нотаріально непосвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі визнати таку угоду дійсною". Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.02.1999 року проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS], тобто, сторони в момент укладення договору обміну виконали всі істотні умови договору, однак, договір обміну нотаріально непосвідчили, а зареєстрували на УТБ " ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ", що на момент реєстрації, відповідно до ст. 15 Закону України" Про товарну біржу", не підлягав нотаріальному засвідченню, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved