Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Правекс-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі кредитного договору №2236-002/07Р від 31 серпня 2007 року банк надав відповідачеві [PERSON] грошові кошти в розмірі 13000,00 доларів США строком до 31 серпня 2029 року зі сплатою 12,49% річних. За період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість в повному обсязі не погашена. Станом на 26 листопада 2019 року така заборгованість за кредитним договором складає 4516,24 доларів США, з яких: - 4125,66 доларів США - заборгованість за кредитом; - 365,35 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 25,23 доларів США - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. З метою забезпечення виконання зобов`язанням за вищевказаними Кредитним договором, між АТ «Правекс банк» та [PERSON] було укладено договір поруки 2236-002/07Р від 31 серпня 2007 року. Відповідно до умов Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов`язанням всім належним його майном та грошовими коштами. Отже позичальник та поручитель є солідарними боржниками по відношенню до АТ «Правекс банк». Оскільки зобов`язанням за кредитним договором відповідачами не виконані, позивач просить суд стягнути з них солідарно суму заборгованості за кредитом в розмірі 4516,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 листопада 2019 року становить 108632,74 грн. та судові витрати, понесені при зверненні до суду 2102,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 19 лютого 2020 року надати Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив. У зв`язку з тим, що м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з 27 листопада 2014 року припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у т.ч. до/з м. Горлівка (згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті УДППЗ "Укрпошта") У відповідності до ч.7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.» Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Згідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України «Відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи». Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оголошення на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про виклик до судового засідання відповідачів було опубліковано на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 05 лютого 2020 року і тому з цієї дати відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Правекс-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя в солідарному порядку. Згідно статті1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтю 526 цього кодексу зобов`язанням мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язанням (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язанням настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1050 ЦК України). Судом встановлено, що 31 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №2236-002/07Р, за яким позичальник отримала кредит в розмірі 13000,00 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, під 12,49% річних з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2029 року (а.с. 16-24). Відповідач [PERSON] не виконував належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно із розрахунком АТ «Правекс-Банк» станом на 26 листопада 2019 склала 4516,24 доларів США, з яких: - 4125,66 доларів США - заборгованість за кредитом; - 365,35 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 25,23 доларів США - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. Отже, загальна заборгованість, заявлена до стягнення, становить 4516,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 листопада 2019 року становить 108632,74 грн. Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язанням боржником. У разі порушення боржником зобов`язанням, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 31 серпня 2007 року між АТ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки№2236-002/07Р, за яким поручитель зобов`язався перед банком нести солідарну відповідальність за невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати кредиту, процентів і неустойки. За змістом частини першої статті 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Будучи за своєю правовою природою зобов`язанням, порука припиняється на загальних підставах, передбачених главою 50 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язанням не пред`явить вимоги до поручителя. Договірний строк застосовується до всіх без винятку зобов`язань. Визначення строку дії поруки як припиняючого тягне певні юридичні наслідки, зокрема, його закінчення є підставою для припинення поруки. Якщо кредитор змінює строк виконання основного зобов`язанням, позовна давність обчислюється від цієї дати. В такому разі кредитор зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом строку, встановленого в договорі поруки (частина четверта статті 559 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, установлених законом. Таким чином, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 року (справа № 373/2054/16-ц). Таким чином, внаслідок того, що відповідачі не виконували умови договору кредиту, утворилася заборгованість, яка згідно із розрахунком АТ «Правекс-Банк» станом на 26 листопада 2019 склала 4516,24 доларів США, з яких: - 4125,66 доларів США - заборгованість за кредитом; - 365,35 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 25,23 доларів США - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення Проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Горлівка Донецька область. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на момент укладання договору проживали у м. Горлівка Донецької області та на даний час зареєстровані у м. Горлівка Донецької області, суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у зв`язку з чим Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню за період з 14 квітня 2014 року. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 25,23 ддол. США, що за курсом НБУ , станом на 26 листопада 2019 року становить 606,88 грн. за несвоєчасність сплати відсотків, не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до розрахунку за договором, заборгованість з пені станом на 05 квітня 2014 року, тобто яка утворилася до 14 квітня 2014 року, складає 00,00 грн. Таким чином з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача солідарно підлягає до стягнення сума заборгованості за Кредитним договором № 2236-002/07Р від 31 серпня 2007 року станом на 26 листопада 2019 року у розмірі 4491,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 листопада 2019 року складає 108025,86 грн., яка складається з наступного: - 4125,66 доларів США - заборгованість за кредитом; - 365,35 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Правекс - банк» слід стягнути солідарно заборгованість за Кредитом в сумі 4491,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 листопада 2019 року складає 108025,86 грн., задовольнивши частково позовні вимоги. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2020 року складає 2102,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. (а.с.1). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 4491,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 листопада 2019 року складає 108025,86 грн. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 99,44 % (( 4491,01 доларів США -задоволені вимоги) / ( 4516,24 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2090 грн. 22 коп. (2102 грн. - сплачений судовий збір * 99,44 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів і тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ «Правекс- Банк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі по 1045 грн. 11 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial