Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей мотивуючи тим, що 22.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівсього районного управління юстиції Запорізької області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 16, від якого мають дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, після народження сина відповідач покину сім`ю, не приділяє ніякої уваги дітям, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, а також відмовилась від позовної вимоги в частині розірвання шлюбу, що відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, є правом позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), на будь-якій стадії судового процесу. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 22.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівсього районного управління юстиції Запорізької області, сторони зареєстрували шлюб про що в Книзі реєстрації шлюбів 22.05.2010 року зроблено відповідний актовий запис №16. Від даного шлюбу сторни мають дочок [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 12.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівсього районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 15.03.2013 року виконавчим комітетом Червоногребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 06.07.2015 року виконавчим комітетом Червоногребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 07.08.2018 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно довідки №924 виданої 28.11.2019 року виконавчим комітетом Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру частки аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і відповідача, інші обставини що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст.183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення." Враховуючи вищевикладене, суд вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів, тому зважаючи на мінімальний розмір заявлених вимог, взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей слід задовольнити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому з відповідача в користь держави необхідно стягнути 840(вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору за вимогу про стянення аліментів на дітей.

Outcome: approved