Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить звільнити з-під арешту належний їй на праві приватної власності житловий будинок №10, розташований по провулку Леніна (нині Центральний) в с. Улянівка Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування заявленого зазначила, що арешт, накладений на вказаний житловий будинок незаконний та безпідставний. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ст. 274 ЦПК України і підстав для переходу до іншого виду судом встановлено не було. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 12.06.2008 року позивач купила у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тетерів" житловий будинок №10, який розташований за адресою: с. Улянівка Житомирського району Житомирської області, провулок Леніна. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4223(а.с.10-12). На підставі рішення від 7 вересня 2010 року 32 сесії 5 скликання Денишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області позивачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: с. Улянівка Житомирського району Житомирської області, провулок Центральний (а.с. 14). Згідно довідки виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 5.05.2016 року №530 [PERSON] дійсно є власником вказаного спірного будинку (а.с. 15). Рішенням виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20.09.2018 року №667 присвоєно адресу земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер 1822082200:04:001:0065 Житомирська область, Житомирський район, с. Улянівка, пров. Центральний, №10 (а.с.16). В листопаді 2018 року позивачу стало відомо, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, постановою державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області накладено арешт на вказаний спірний житловий будинок. 5.11.2018 року позивач звернулася до начальника вказаного відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з належного їй житлового будинку (а.с. 17). У відповідь на заяву позивачем отримано лист №8.5-36/12/58350 від 26.11.2018 року про відмову у знятті арешту з житлового будинку на підставі ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", а також розяснено про право на звернення до суду з позовною заявою про зняття арешту. Крім цього повідомлено, що постановою державного виконавця №27557579 від 6.12.2011 року накладено арешт на вказаний житловий будинок, власником якого виступало сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Тетерів", реєстраційний номер обтяження 11930601 (а.с.18). Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частинами 4, 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовних вимог не висловив. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, також не висловив свого ставлення до позовних вимог. Проаналізувавши вищевикладене та враховуючи, що спірний житловий будинок належав на праві власності позивачу до моменту накладення арешту, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" для звільнення з-під арешту відповідного житлового будинку, а відтак, задоволення позову. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 768, 40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved