Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП№1091551 він є власником земельної ділянки, площею 6,490га. 29 липня 2010 року ним укладено договір оренди земельної ділянки з ТОВ "Дніпроагропрогрес", який зареєстровано у Васильківському відділі Дніпропетрвоської регіональної філії ДП ""ЦДЗК"", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2011 року за № 122078884001011. Оскільки відповідачем не виконуються вимоги ст. 24, 25 ЗУ "Про оренду землі" та розділу 3 Договору оренди землі, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки, скасувати його державну реєстрацію та стягнути заборгованість. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача за довіреністю просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В порядку ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, застосувавши вимоги ст.ст. 224,225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Укладення договору оренди землі між сторонами у справі є дією двох осіб, спрямованою на набуття цивільних прав та обов'язків щодо оплатного користування земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності позивачки, що відповідає загальним вимогам цивільного законодавства щодо правочинів (договорів), передбачених в ст.202 ЦК України. Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються загальними нормами цивільного законодавства: ЦК України, спеціальними нормами права, що містяться в Земельному Кодексі України, Законі України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також, безпосередньо договором оренди землі, укладеним між сторонами з дотриманням останніми вимог чинного законодавства (ст. 2 Закону України "Про оренду землі"). Між позивачем та відповідачем - ТОВ "Дніпроагропрогрес" 29 липня 2010 року укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у Васильківському відділі Дніпропетрвоської регіональної філії ДП ""ЦДЗК"", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2011 року за № 122078884001011. Згідно п.3.1 договору оренди землі за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі 3% від вартості земельної ділянки, що становить 2500 грн. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяці останнього календарного року, за який вноситься орендна плата за місцем знаходження Орендодавця. Виплата орендної плати оформляється письмово (а.с.43-44). Згідно державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП№109155 позивач є власником земельної ділянки площею 6,490 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ас.ім.Шевченка Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (а.с.5). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач в поданій позовній заяві посилається на невиплату відповідачем йому орендної плати в розмірі та в строки, встановлені договором. Відповідач будь-яких доказів на спростування даних доводів суду не надав. З чого суд робить висновок про те, що відповідач не виконував взятих на себе обов'язків, так як лише відповідач може надати суду належні докази сплати позивачу орендної плати. Згідно приписів ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. В положеннях статтей 24-25 Закону України "Про оренду землі" вказано, що Орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; своєчасного внесення орендної плати, а орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи. Відповідно до п.9.4 Договору оренди землі укладеного між [PERSON] та ТОВ"Дніпроагропрогрес" орендар зобов"язаний використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та відповідно до мети, визначеної у п.4.1Договору, підвищувати родючість грунтів та зберігати інші корисні властивості землі; забезпечувати захист земельної ділянки від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засоленості, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур"янами, чагарниками і дрібноліссям; у відповідності з п.3.1 та 3.2 цього договорусвоєчасно сплачувати орендну плату. Проте відповідачем порушені зазначені у договорі обов"язки: він своєчасно не сплатив орендну плату орендодавцю та внаслідок того, що земельна ділянка у 2014році не оброблялась, допустив заростання земельної ділянки бур"янами. Вказані обставини підтверджуються довідкою Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області та Актом обстеження земельної ділянки від 23липня 2014року, де вказано, що земельна ділянка [PERSON] передана в оренду ТОВ"Дніпроагропрогрес" з весни 2014року не оброблялась, що призвело до заростання бур"янами(карантинними рослинами)( а.с.53-54). Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 32 ЗУ "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п. 12.3 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Враховуючи наведене договір оренди земельної ділянки може бути розірваний в судовому порядку на вимогу орендодавця у випадку невиконання орендарем свого обов'язку щодо сплати орендної плати, недотримання вимог щодо цільового використання земельної ділянки та збереження родючості грунтів, не забезпечив її захист від заростання бур"янами, так як дані умова є істотними для даного договору. Недотримання їх орендарем є не лише порушенням умов Договору, а й вимог земельного законодавства України. Відповідач не виконує свого обов'язку щодо своєчасної сплати орендної плати, також із пояснень та документів, а саме, акту обстеження земельної ділянки, з"ясовано, що спірна земельна ділянка відповідачем з весни 2014 року не обробляється, а тому суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Дніпроагропрогрес", зареєстрований у відділі Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області 29.12.2011 року за №122078884001011. Оскільки Договір оренди землі підлягає розірванню в зв'язку з його невиконанням, то мають бути задоволені вимоги позивача про скасування державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі. Статтею 34 Закону України "Про оренду землі"- у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Твердження позивача про те, що йому в 2013 році відповідачем видано 400кг фуражної пшениці, 400кг ячменю, 800кг кукурудзи, 1 мішок муки, всього на суму 2302грн. відповідачем не спростовані. Вартість однієї земельної ділянки в 2013році склала 138378,42грн. (згідно довідки відділу держземагенства у Васильківському районі від 10.01.2014р.), 3% становить 4151,35грн. Тому відповідач залишився винним позивачу за 2013рік орендну плату за земельну ділянку в сумі 1849,35грн.= 4151,35 - 2302грн. Пунктом 3.8 Договорів оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.51-52). На день винесення рішення відповідач прострочив виконання зобов'язання на 385 днів, тому сума пені складає 1849,35 Х 0,01% Х 385дн. = 73,15грн., та підлягає стягненню з відповідача за користування земельною ділянкою [PERSON], в іншій частині вимог слід відмовити за їх безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме 487грн.,20 коп. за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: partial