Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 18 листопада 2015 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 7831 грн 18 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Оскільки, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, тому станом на 5 вересня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 13300 грн 90 коп., яку АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути на свою користь з [PERSON] та понесені судові витрати 1762 грн. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" Єлісєєв С.Л., який діє згідно довіреності від 18 травня 2017 року (а.с. 116), в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 114). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видано Журавлівською сільською радою Барського району Вінницької області від 18 жовтня 2018 року, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 43). За вказаною адресою [PERSON] надіслано судову повістку в судове засідання на 11 листопада 2019 року, яку вона отримала 21 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 113), в судове засідання на вказану дату не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки, тому не з`явилася в судове засідання без поважних причин. За таких підстав відповідач [PERSON] вважається належно повідомлена про дату, час і місце судового засідання. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Враховуючи заяви представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідно до копій Статуту Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є юридичною особою (а.с. 6, 7, 10). Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (а.с. 6, 7). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. 5 жовтня 2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" видано банківську ліцензію № 22, зареєстровано Національним Банком України 19 березня 1992 року за номером 92 на право здійснення банківських операцій, визначені частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с. 8). Встановлено, що 18 листопада 2015 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості № б/н, за умовами якої відповідач отримав від позивача терміновий кредит у розмірі 7831 грн 18 коп. на термін 24 місяці, з 18 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року (а.с. 53, 54). Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № б/н від 18 листопада 2015 року розмір заборгованості станом на 5 вересня 2018 року складає 13300 грн 90 копі., із якої заборгованість за кредитом становить 5408 грн 10 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом становить 2161 грн 72 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом становить 5191 грн 68 коп., штраф становить 539 грн 40 коп. Це підтверджується проведеним позивачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 18 листопада 2015 року станом на 5 вересня 2018 року (а.с. 37). Згідно з виписки по картковому рахунку за період з 18 листопада 2015 року по 5 вересня 2018 року [PERSON] здійснювалися операції по карткових рахунках (а.с. 55). Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 599, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути на користь АТ КБ "ПриватБанк" з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2015 року в розмірі 13300 грн 90 копі., із якої заборгованість за кредитом становить 5408 грн 10 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом становить 2161 грн 72 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом становить 5191 грн 68 коп., штраф становить 539 грн 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1762 грн (а.с. 1)

Outcome: approved