Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Жолнер Н.В., з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2009 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «ЛАН» був укладений договір оренди земельної ділянки і зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Красноармійського районного відділу Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», реєстраційний номер іншого речового права № 040916000035. Згідно умов даного договору орендодавець передала ТОВ «ЛАН» в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, загальною площею 2,3366 га ріллі кадастровий номер 1422781600:11:000:0366, строком на 49 років. Згідно пункту 9 договору оренди землі від 07.10.2009 року орендна плата вноситься орендарем у розмірі 417,00 грн. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у строк один раз на рік до 31 грудня. В порушення п. 9, 11 договору оренди землі укладеного 07.10.2009 року, ТОВ «ЛАН» з 2014 року по теперішній час перестало обробляти земельну ділянку та сплачувати [PERSON] орендну плату, чим порушило умови договору та права власниці земельної ділянки. В добровільному порядку розірвати договір оренди землі не вдалося, бо додаткова угода про дострокове розірвання договору оренди землі відповідачем не підписана, оскільки рекомендований лист був повернутий з вказівкою «за закінченням встановленого строку зберігання». За місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «ЛАН» відсутнє і не працює, хоча відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань станом на 30.07.2020 року ТОВ «ЛАН» не перебуває в процесі припинення. В зв`язку з даними обставинами [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав і інтересів з позовною заявою про розірвання договору оренди землі. ТОВ «ЛАН» систематично з 2014 року по теперішній час не сплачує орендну плату [PERSON] , чим істотно порушує пункти 9 і 11 договору оренди земельної ділянки, як і права орендодавця щодо очікування орендної платні від орендаря за користування своєю власністю. Підтвердженням цього факту є лист ГУ ДПС у Донецькій області № 54155/10/05-99-02-03-18 від 26.06.2020 року з даними державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2020 року про доходи [PERSON] від оренди землі. Згідно довідки Іванівської сільської ради № 20 від 03.08.2020 року земельна ділянка загальною площею 2,3366 га кад. № 1422781600:11:000:0366 з 2014 року знаходиться в оренді ТОВ «ЛАН» і з 2014 року земельна ділянка орендатором не обробляється та орендна плата за користування не сплачується. Земельна ділянка кадастровий № 1422781600:11:000:0366 площею 2,3366 га належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який був виданий 26.02.2020 року державним реєстратором замість втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ 710868 від 26.02.2008 року. Відповідно до ч. 5 ст. 6 ЗУ « Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. При цьому, державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки речове право оренди підлягає державній реєстрації, і відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1422781600:11:000:0366 площею 2,3366 га зареєстроване за орендарем ТОВ «ЛАН» строком на 49 років згідно договору від 07.10.2009 року і діє до 07.10.2058 року з правом пролонгації, то відповідно, як похідне від розірвання договору оренди земельної ділянки необхідно скасувати державну реєстрацію речового права оренди землі. Позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 07.10.2009 року, що був укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН», предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,3366 га ріллі кадастровий номер 1422781600:11:000:0366, що розташована на території Іванівської сільської ради Покровського(Красноармійського) району Донецької області, який внесено до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права під номером запису іншого речового права 18074345 від 24.02.2020 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51338752 від 26.02.2020 р. на право оренди земельної ділянки та зняти вказаний договір оренди землі з реєстрації. Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення судом. Відповідача ТОВ «ЛАН» було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Однак, представник відповідача в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 710868, виданого 26 лютого 2008 року на підставі розпорядження голови Красноармійської райдержадміністрації від 12.02.2008 року №71 позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,3366 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1422781600:11:000:0366 (а.с.30). 07.10.2009 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «ЛАН» був укладений договір оренди земельної ділянки і зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Красноармійського районного відділу Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», реєстраційний номер іншого речового права № 040916000035 (а.с.24-26). Згідно умов даного договору орендодавець передала ТОВ «ЛАН» в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, загальною площею 2,3366 га ріллі кадастровий номер 1422781600:11:000:0366, строком на 49 років. Згідно пункту 9 договору оренди землі від 07.10.2009 року орендна плата вноситься орендарем у розмірі 417,00 грн. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у строк один раз на рік до 31 грудня. Згідно витягу з державного земельного кадастру НВ-1406936942020 від 24.01.2020 року, 07.10.2009 року проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 2,3366га, кадастровий номер 1422781600:11:000:0366, належної орендодавцю [PERSON] , орендар ТОВ «ЛАН», строк дії речового права 49 років (а.с.16-17). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26.06.2020 року [PERSON] за період з 01.04.2019 року по 31.03.2020 року нарахований, але не виплачений доход від оренди землі. За інші періоди відомості про отримання доходів від надання майна в оренду відсутні (а.с.11). Всупереч договірних обов`язків відповідач не виконує істотні умови договору щодо сплати орендної плати за землю, починаючи з моменту укладення договору орендну плату не сплачує і дані твердження позивача відповідачем не спростовані в судовому засіданні. Згідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений; після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України. Згідно п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. При цьому, згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її використання протягом трьох місяців підряд. Абзацом 3 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору. Суди, розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, мають мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про орендну землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Таким чином, у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору, тобто лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Під час розгляду справи судом встановлено, що з 2009 року орендна плата в розмірі, погодженому сторонами при укладенні договору оренди землі ТОВ «ЛАН» на користь позивача не виплачується. Відповідачем не доведено виконання обов`язків щодо виплати орендної плати. З вказаного вбачається, що в спірних відносинах сторін підтверджується систематична несплата (більше двох разів) орендної плати, тому наявні правові підстави для розірвання договору оренди землі № б/н від 07.10.2009 року. Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до статті 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до абзацу третього частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно ч.2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Верховний Суд в постанові від 04.09.2018 року в справі № 823/2042/16 дійшов висновку, що у спорах про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий спір є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне для повного захисту прав позивача, скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки у зв`язку з його розірванням. Згідно положень ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про розірвання договору оренди землі в сумі 840,80грн. (а.с.1). На підставі ст. ст. 15, 16, 638, 651 ЦК України, ст. ст. 93, 124, 141 ЗК України, ст. ст. 13, 21, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 26, 27 Закону України «Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved