Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом в якому, з урахуванням уточнених вимог, прийнятих судом, зазначили, що вони є постраждалими внаслідок ДТП, яка сталась 21.07.2013 року біля 14.00 на автодорозі Запоріжжя Маріуполь, з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], що належить ТОВ «Прогрес», який, не впевнившись в безпечності маневру, став виконувати поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив перешкоду для руху автомобіля [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] і відбулось зіткнення зазначених автомобілів. В ході ДТП були завдані тілесні ушкодження позивачу [PERSON], яка перебувала у стані вагітності, та пошкоджений належний позивачу [PERSON] автомобіль [NUMBER]. Діями водія [PERSON], який перебував в трудових відносинах з ТОВ «Прогрес» була завдана позивачам матеріальна шкода, яка полягала в витратах на лікування [PERSON] в умовах стаціонару в сумі 294.94 грн., був фізично знищений належний [PERSON] автомобіль, ринкова вартість якого становить 102657.05 грн., понесені витрати позивачем [PERSON] на евакуацію автомобілю з місця ДТП 1050 грн., транспортних витрати в сумі 457.79 грн. За кошти позивача [PERSON] було проведене експертне дослідження транспортного засобу вартість якого 750 грн., Також він просив включити в матеріальні витрати відправку кореспонденції 8.30 грн. та 150.60 грн. телеграми про повідомлення сторони про експертне дослідження. Матеріальна шкода становить 107287.61 грн. Окрім того, внаслідок ДТП позивача завдана моральна шкода, яка у позивача [PERSON] полягає в тому що він зазнав моральних страждання та переживання за своє життя, життя та здоров»я своєї вагітної дружини та ще ненародженої дитини, пошкодженням майна був порушений його звичай життєвий уклад. [PERSON] отримала в ДТП тілесні ушкодження внаслідок яких зазнала фізичних страждань та моральні переживання за своє життя, життя своєї ненародженої дитини. Моральну шкоду позивач [PERSON] оцінює в 15000 грн. позивачка [PERSON] в 35000 грн. Цивільно правова відповідальність ТОВ «Прогрес», а саме автомобіль [NUMBER], застраховані в ПАТ «Оранта-Січ». Франшиза становить 510 грн. Тому просили стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду , розподіливши таким чином: з страхової компанії 52\~193.33 грн. з ТОВ «Прогрес» 55094.28 грн., моральної шкоди 5000 грн. з страхової компанії, а 10000 грн. - з підприємства . На користь [PERSON] просили стягнути моральну шкоду 5000 грн. - з страхової компанії 30000 грн. стягнути з підприємства. Також просили покласти на відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив що 21.07.2013 року він з дружиною [PERSON] на автомобілі [NUMBER] під його керуванням рухались в напрямку с. Пологи Запорізької області по автодорозі Запоріжжя-Маріуполь по правій полосі дорожнього руху зі швидкістю 50-60 км/г. Перед ними рухався автомобіль [NUMBER] зі швидкістю приблизно 30 км/г. Враховуючи, що зустрічна смуга була вільна, він вирішив обігнати ГАЗ САЗ 3507 д/н [NUMBER], для чого збільшив швидкість до 90 км/г і виїхав на полосу зустрічного руху. В той час, коли його авто стало наближатись до автомобілю ГАЗ-САЗ і між автомобілями відстань стала приблизно 40-50 м, автомобіль ГАЗ-САЗ неочікувано також став переміщуватись на полосу зустрічного руху, для виконання маневру повороту вліво та виїзду в поле на ґрунтову дорогу, що знаходилась ліворуч від дорожньої смуги і яка ніяк не була позначена на проїжджій частині. Позивач момент небезпеки визначив для себе приблизно на відстані 30 м між транспортними засобами. При цьому позивач одразу ж застосував негайне гальмування, але ж уникнути зіткнення ТЗ не зміг. Передня частина його авто з боку пасажирського сидіння контактувала з лівою задньою частиною а/м ГАЗ-САЗ. Після зіткнення його автомобіль відключився, але ж розрив на капоті його автомобілю зачепився за виступаючі частини автомобілю ГАЗ-САЗ і його авто перестало бути керованим, та продовжувало рухатись разом з а/м ГАЗ-САЗ в напрямку руху цього автомобілю. В ході ДТП було пошкоджено його автомобіль та його дружина яка знаходилась на пасажирському сидінні поряд з кріслом водія, отримала легкі тілесні ушкодження. На запитання експерта пояснив, що автомобіль ГАЗ-САЗ до початку маневру ліворуч рухався на відстані приблизно 0,5м відносно дорожньої розмітки. На його думку, від маневру ліворуч до місця зіткнення автомобіль ГАЗ-САЗ подолав 15-20 метрів. Позивач до початку маневру автомобілю ГАЗ-САЗ вже рухався по зустрічній смузі. Йому була завдана матеріальна шкода яку він бажає поділити між відповідачами наступним чином. З СК «ОРАНТА-СІЧ» просив стягнути 53392.73 грн., які складаються з вартості товарознавчої експертизи 1200 грн., вартості телеграми -150 грн., вартості медикаментів на лікування дружини 294.94 грн., 1050 грн. вартість евакуатора, транспортні витрати 457.79 грн., а також 49490 грн. - за пошкоджений автомобіль. З відповідача ТОВ «Прогресс» просив стягнути 208 грн. вартість телеграм, 8-30 грн. - вартість кореспонденції, франшизу 510 грн., вартість судової авто технічної експертизи 2951 грн. та 33\~167.05 грн. за автомобіль, а також судові витрати 946.73 грн. та 5000 грн. за правову допомогу, а всього 42793.01 грн. При цьому позивач пояснив, що знизив витрати за пошкоджений автомобіль на 20000 грн., тому що в вересні 2015 року вимушений був продати його рештки за зазначену суму із-за того, для покриття витрат на екстрене лікування та обстеження народженої дитини, в якої виявилось порушення мозкового кровообігу, геморогічний інсульт, дитина була паралізована, її стан лікарями оцінювався як тяжкий. Кошти на обстеження дитини він взяв в борг, який зобовязався повернути до 30.09.2015 року, але ж матеріальне становище вимусило його в рахунок погашення боргу продати належний йому автомобіль. Вважає, що хвороба дитини могла бути наслідком ДТП, яку пережили вони 21.07.2013 року. Просив також відшкодувати завдану моральну шкоду 15000 гривень, т.щ. внаслідок ДТП, він переніс страх внаслідок зіткнення автомобілів, пережив моральні переживання за життя своє, своєї дружини та ще ненародженої дитини. Моральні страждання подовжились тим, що дружина попала до лікарні з тілесними ушкодженнями і загрозою викидню, що посилило його страждання. Був пошкоджений автомобіль і він залишився на тривалий час без засобу пересування, що погіршило його звичайний життєвий уклад. Допитана в судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що разом з чоловіком 21.07.2013 року на автомобілі [NUMBER] під його керуванням рухались в напрямку с. Пологи Запорізької області по автодорозі Запоріжжя-Маріуполь по правій полосі дорожнього руху. Швидкість руху їх авто була не велика, тому що вона була вагітна і чоловік їхав дуже обережно Вона була пристебнута паском безпеки. Перед ними рухався автомобіль [NUMBER] дуже повільно. Враховуючи, що зустрічна смуга була вільна, її чоловік виїхав на зустрічну смугу, щоб обігнати цей автомобіль. Коли він став виконувати обгін, то ГАЗ САЗ 3507, несподівано також став переміщуватись на зустрічну смугу, створюючи перешкоду для їх руху. Вона вважає, що він не включав сигнал повороту, вона його не бачила. ЇЇ чоловік нажав на гальма, але ж уникнути зіткнення не зміг. Права частина їх авто, з її боку, контактувала з заднім лівим колесом грузовика . Автомобіль був пошкоджений і вона від зіткнення отримала тілесні ушкодження у виді травми носа, струсу головного мозку, садна ,синці ліктьових та колінних суглобів. Відразу після ДТП вона була госпіталізована до Розівської районної лікарні, де була надана перша медична допомога та зафіксовані зазначені тілесні ушкодження, а також виставлений діагноз погроза переривання вагітності. Після отримання першої медичної допомоги вона була транспортована додому, де ввечері стала гірше почуватись та була госпіталізована до маріупольської лікарні де також окрім тілесних ушкоджень їй була діагностовано погрозу переривання вагітності при тому що вона вже була на 17 тижні вагітності. Вона внаслідок ДТП пережила великі страждання та переживання, починаючи з моменту зіткнення автомобілів, коли вона пережила страх за своє життя при зіткненні, тому що удар в першу чергу прийшовся на її бік. Вона пережила фізичні страждання внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та страх втратити дитину. Свої моральні страждання та переживання оцінює в 35000 грн. та просить задовольнити вимоги. Представники відповідача ТОВ «Прогрес» проти задоволення позову заперечували та пояснили, що [PERSON] дійсно працює водієм в ТОВ «Прогрес» і має великий водійський стаж. 21.08.2013 року, він, керуючи автомобілем [NUMBER], що належить ТОВ «Прогрес», виконував завдання, обумовлене трудовим договором. 21.08.2013 року дійсно сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] [PERSON] ж позивачами не доведено, що ДТП сталась з вини водія [PERSON]. Він не був у встановленому порядку притягнутий ні до адміністративної ні до кримінальної відповідальності. Висновки судової авто-технічної трассологічної експертизи проведеної Дніпропетровським НІІСЕ, яким встановлено ,що ДТП трапилось із-за невідповідності дій [PERSON] Правилам дорожнього руху України вважають необєктивним та таким що не ґрунтується на законі, та просять прийняти до уваги висновок №38 «Експерт-Сервіс АВТО» проведеної за заявою ПАТ СК «ОРАНТА СІЧ» експертизи, яка встановлює вину саме позивача в настанні ДТП та відсутність вини в діях водія [PERSON]. Вважають, що ДТП сталась з вини [PERSON], який керуючи своїм автомобілем, перевищив допустиму швидкість руху та не дотримався дистанції з рухомим попереду автомобілем під керуванням [PERSON] і не відреагував належним чином на його світловий сигнал про здійснення повороту. Про перевищення швидкості руху свідчить слідові характеристики на схемі ДТП та те що в автомобілі позивача спрацювали подушки безпеки, які спрацьовують при високій швидкості руху. Позивачка [PERSON], перебуваючи пасажиром авто під керуванням [PERSON], отримала тілесні ушкодження тому, що в порушення ПДДУ не була пристебнута паском безпеки. Просили відмовити в позові у повному обсязі у з»вязку із недоведеністю позивачами обставин на які посилаються. Представник відповідача ПАТ СК «Оранта Січ» проти позову заперечував. При цьому пояснив, що дійсно цивільна правова відповідальність ТОВ «Прогрес» застрахована ПАТ СК» ОРАНТА СІЧ» і транспортний засіб ГАЗ-САЗ р/н [NUMBER] є забезпеченим страховим полісом. Відповідно до полісу страхування ліміт страхового відшкодування на одну особу становить 50000грн за шкоду, завдану майну та 100000 грн. за шкоду завдану життю та здоров»ю. Франшиза становить 1000 грн. Страхова компанія була повідомлена про ДТП за участю сторін, але ж страхове відшкодування не виплачувалось тому що не була доведена вина водія [PERSON], що керував забезпеченим транспортним засобом. За заявою ПАТ СК «ОРАНТА- СІЧ» було проведено експертне дослідження обставин ДТП, за висновками якої винним в ДТП визнаний водій [PERSON] Цей висновок вважають вірним і просять суд взяти його за основу, а висновок експертизи Дніпропетровського НІІСЕ просить не приймати до уваги як такий що не ґрунтується на законі. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову заперечував та пояснив, що він, 21.07.2013 року, знаходячись на роботі, виконуючи трудове завдання по перевезенню зерна, керуючи автомобілем [NUMBER], що належить ТОВ «Прогрес», рухався в напрямку Запоріжжя по автодорозі Маріуполь - Запоріжжя по правій дорожній смузі зі швидкістю приблизно 60 км/г. Дорога має дві полоси руху в прямому та зустрічному напрямку. На ділянці дороги 170км+15м він мав намір звернути ліворуч, там був зїзд на поле. Маючи намір виїхати на зустрічну смугу для перетину дороги і з»їзду на ґрунтову дорогу, він подивився в дзеркало заднього виду , та переконавшись що дорога є вільною та він не створює перешкоди для інших транспортних засобів, увімкнув сигнал лівого повороту, і знижуючи швидкість до 15-10-5 км/г став перетинати дорогу. Коли його авто вже було на зустрічній смузі та повернутим на 45 градусів в напряму повороту ліворуч, він почув удар в задню частину авто. Автомобіль NISSAN ALMERA CLASSIK зіткнувся з його заднім колесом і відключився. Від удару був вибитий задній міст його авто. Від зіткнення транспортні засоби зчепилися та юзом продовжували якийсь час рухатись вперед. Зіткнення відбулось на зустрічній смузі. На момент зіткнення швидкість руху його авто була приблизно 5 км/год. Виконуючи маневр повороту, він в дзеркало не бачив авто NISSAN ALMERA CLASSIK. Вважає, причиною ДТП стало перевищення швидкості водієм NISSAN ALMERA CLASSIK на зазначеній ділянці дороги. З якою саме швидкістю рухався NISSAN ALMERA CLASSIK сказати не може, т.щ. до зіткнення він його не бачив. Знаків обмеження руху та примикання до другорядної дороги на зазначеній ділянці дороги немає. Місцем ДТП є горизонтальна ділянка дороги , видимість не обмежена 300-500 м вперед. На запитання експерта пояснив, що до початку маневру повороту рухався ближче до осівої по своїй полосі руху, почав виконувати маневр повороту приблизно за 10 м до повороту на прилеглу дорогу. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд виходить із положень статей 1166,1167, 1187 ЦК України, якими встановлено, що шкода завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно матеріалів кримінального провадження №12013080270000782 від 22.07.2013 року вбачається, що 21.07.2013 року на ділянці автодороги Запоріжжя-Маріуполь 170км+15 м за напрямком до м. Маріуполя сталась ДТП за участю водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та водієм [PERSON] , який керував автомобілем [NUMBER]. Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що внаслідок ДТП пасажиру автомобіля [NUMBER] [PERSON] було завдано тілесні ушкодження у виді забою носу та погрози викидню. Постановою слідчого від 29.09.2013 року було закрите кримінальне провадження за фактом зазначеного ДТП за відсутністю в діянні складу злочину передбаченому ст. 286 ч 1 КК України, без визначення осіб, винних в ДТП а на підставі того що [PERSON] завдані тілесні ушкодження легкого ступеню, які не підпадають під кваліфікацію зазначеної статті Кримінального кодексу України ( а.с.44 т.1). Згідно полісу АС №2356083 від 13.05.2013 року страхування цивільно-правової відповідальності встановлено, що між ТОВ «Прогрес» та ПАТ СК « ОРАНТА-СІЧ» було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, за умовами якого страхова компанія взяла на себе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації належного ТОВ « Прогрес» наземного транспортного засобу ГАЗ-САЗ р/н [NUMBER] строком з 14.05.2013 по 13.05.2014 року. Договором був встановлений страховий ліміт за шкоду завдану здоров»ю 100000 гр. на кожну особу та 50000 грн. за завдану матеріальну шкоду на кожну особу. Була встановлена франшиза в сумі 1000 гривень ( а.с. 87 т.1) Довідкою Розівської ЦРЛ від 29.09.2014 року встановлено, що 21.07.2013 року в 14.50 годин був виклик на місце ДТП та була до пункту екстреної допомоги доставлена постраждала [PERSON] яка була оглянута хірургом та лікарем-акушером- гінекологом. Діагноз: тілесні ушкодження забиття носу (ДТП). Вона була на 16-17 тижні вагітності. В неї була загроза викидню( ДТП). Потерпілій було надано амбулаторну допомогу (а.с.13 т.2). Згідно представленої амбулаторної карти стаціонарного хворого №6479 21.07.2013 року [PERSON] в 19.40 була госпіталізована в гінекологічне відділення КЗ ТМО «Здоров»я дитини та жінки» [PERSON] стану її здоров»я вбачається що вагітність 16-17 тижнів, матка в тонусі, скарги на болі внизу живота, голови та рук, садна перенісся , на колінах та ліктях. Встановлена загроза переривання вагітності. Перебувала на лікуванні з 21.07.2013 року по 05.08.2013 року. Висновком судово-медичної експертизи було встановлено, що [PERSON] внаслідок ДТП, що мало місце 21.07.2013 року завдані тілесні ушкодження у виді садна перенісся, струсу головного мозку, садна ліктьових суглобів, садна, синці колінних суглобів , які утворились від дії тупих предметів під час ДТП , які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. Загроза викидню при дачі висновку не враховувалась, оскільки вагітність вирішалась своєчасними нормальними пологами. (а.с. 153-154). Згідно наданих позивачем чеків на придбання ліків, витрати на лікування [PERSON] становлять 294.94 грн. (а.с.51 т.1). Висновком судової авто технічно-трассологічної експертизи Дніпропетровського НІІСЕ №1490/1491-15 від 04 серпня 2015 року (а.с. 43-52 т.2) та висновку додаткової авто технічної експертизи Дніпропетровського НІІСЕ , проведеної під час судового засідання 28.08.2015 року (а.с.101-103 т.2) встановлено, що автомобілі ГАЗ-САЗ під керуванням водія [PERSON] та автомобіля NISSAN ALMERA CLASSIC під керуванням водія [PERSON] на момент первинного контакту розташовувались між собою під кутом 3*. Швидкість руху автомобілю [NUMBER] визначена до початку гальмування не менш 78.5-81.9 км/год. Водій [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-САЗ, виконуючи вимоги п.10.1 ПДР України, мав можливість запобігти настання ДТП та невідповідність його дій п.101 ПДР України знаходяться в причинному звязку із настанням ДТП . В зазначеній дорожній обстановці водій автомобілю [NUMBER] [PERSON] не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом своєчасного гальмування. (а.с.103-104 т.2). Допитаний в судовому засіданні експерт Дніпропетровського НІІСЕ по висновку авто технічно-трассологічної експертизи Дніпропетровського НІІСЕ №1490/1491-15 [PERSON] пояснив, що експертам не надані обєктивні відомості про те що швидкість автомобілю [NUMBER] перевищувала допустиму 90 км/год. Щодо визначення швидкості руху авто з урахуванням спрацьовування подушок безпеки, така методика дослідження не затверджена у встановленому законом порядку та не зареєстрована в «Реєстрі методик проведення судових експертиз», допустимих для використання експертами при проведенні експертних досліджень. При визначеній швидкості руху автомобілю NISSAN ALMERA CLASSIC навіть при допустимій швидкості 90 км/год. водій [PERSON] в зазначеній дорожній обстановці не мав можливості запобігти настанню ДТП шляхом гальмування. Згідно копії квитанції про оплату судова автотехнічна-трассологічна експертиза оплачена позивачем в сумі 2952 грн. Згідно товарного чеку про оплату послуг евакуатора встановлено, що позивачем [PERSON] понесені витрати на евакуацію автомобілю з місця ДТП в сумі 1050 грн. (а.с.35 т.1). При зверненні до суду до позову додано автотоварознавче дослідженняя №15 проведене 26.02.2014 року за ініціативою позивача [PERSON], яким встановлено розмір завданої матеріальної шкоди власнику автомобілю [NUMBER] на момент дослідження 67091.50 грн. (а.с. 6-40 т.1). Із матеріалів, доданих до звіту експерта №15 додано квитанцію про сплату [PERSON] вартості експертного дослідження в сумі 750 грн. та додані копії телеграм про повідомлення відповідачів, третьої особи про час і місце проведення дослідження. (а.с 39-42 т.1). Вартість телеграм , згідно наданих позивачем [PERSON] чеків становить 77.40 грн. та 73.20 грн. ( а.с. 55 т.1). Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи встановлено, що автомобіль [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] в наслідок ДТП отримав механічні пошкодження в пред»явленому вигляді його експлуатації не можлива, воно втратило товарний вигляд, свої споживчі та експлуатаційні якості, потребує поновлюваного ремонту , який за результатами дослідження становить 147\~610.57 грн., що перевищує середню ринкову вартість аналогічного автомобілю, а тому його поновлення експерт вважає недоцільним та визначив матеріальну шкоду, завдану позивачу , як власнику транспортного засобу в сумі 102\~350.00 гривень, що становить дійсну (ринкову) вартість легкового автомобілю [NUMBER] на момент дослідження (на 27.12.2014 року). ( а.с. 191-222т.1). Згідно копій чеків витрати на телеграми з повідомленнями про проведення товарознавчої експертизи становлять 208 гривень 93 копійки , які сплачені позивачем. Згідно наданих медичних документів [PERSON] [INFO] вбачається, що в період 20.06.2015 року по 06.07.2015 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальній установі « Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня з діагнозом ОНМК, геморагичний інсульт в басейні середьномозгової артерії зліва, внутрімозкова гематома лівої вісочної скроні, Правосторонній гемипарез. Дитина госпіталізована в тяжкому стані. ( а.с.126 т.2) В подальшому дитина проходила консультативне обстеження ДУ « Інститут нейрохірургії ім. академіка [PERSON] НАМН України» ( а.с.125 т.2). Із копії розписки [PERSON] 20.08.2015 року вбачається, що позивач отримав в борг кошти в сумі 20000 гривень з датою повернення 30.09.2015 року (128 т.2). Згідно письмового договору купівлі-продажу від 30.09.2015 року автомобіль [NUMBER] був проданий позивачем за 20000 гривень (а.с.127 т.2). Згідно висновку додаткової авто-товарознавчої експертизи №146 від 07.11.2015 року встановлено, що неможливо визначити вартість залишків автомобілю [NUMBER] (а.с.145 т.2). Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що 21.07.2013 року на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь 170км +15м водій [PERSON] (третя особа без самостійних вимог з боку відповідача), який, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Прогрес» та виконуючи роботу, обумовленою трудовим договором, керував належним ТОВ «Прогресс» транспортним засобом ГАЗ-САЗ р/н [NUMBER] , в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, за положеннями якого водій, перед виконанням руху,перестроюванням та будь-якою зміною напряму руху, повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконавшись в безпечності маневру, став виконувати поворот ліворуч, щоб здійснити виїзд на ґрунтову дорогу, чим свторив перешкоду для рухавшегося в попутному напрямку автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (позивача по справі), внаслідок чого сталось зіткнення зазначених автомобілів. Був пошкоджений автомобіль [PERSON], чим йому завдано збитків, а їхавший в його автомобілі дружині - [PERSON], яка була на 17 тижні вагітності було завдано легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров*я. На думку суду дії [PERSON] перебувають в причинному звязку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та настанням негативних наслідків позивачів у виді завданих збитків майнового та немайнового характеру. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, а тому ТОВ «Прогрес» є належним відповідачем по справі, який зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану працівником цього підприємства Мелещко. Але ж, враховуючи, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Прогрес» як власника транспортного засобу ГАЗ-САЗ р/н [NUMBER] застрахована ПАТ СК « ОРАНТА-СІЧ», то відповідно до положень ст. 1194 ЦК України відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність проводиться лише у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином ТОВ «Прогрес» має обовязок по відшкодуванню завданої позивачам шкоди лише у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в межах встановлених страховим полісом лімітів , відповідно до полісу страхування АС №2356083 щодо відшкодування шкоди завданої майну 50000 грн. на одну особу та 100000 грн. - шкоди ,завданої життю та здоров»ю, за відрахуванням франшизи 1000 гривень, яка покладається на ТОВ « Прогресс». Визначаючи розмір шкоди заподіяної майну [PERSON] суд виходить із положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.На підставі досліджених доказів судом встановлено, що в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що належить відповідачу ТОВ «Прогрес» був фізично знищено , в розумінні ст. 30 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб NISSAN ALMERA CLASSIC державний номер [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON], тому що висновком судової авто товарознавчої експертизи було встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди . При таких обставинах , відповідно до ст. 30.2 цього ж Закону України власнику фізично знищеного транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Судом, на підставі судової авто товарознавчої експертизи встановлено, що матеріальна шкода завдана [PERSON] внаслідок пошкодження в ДТП його автомобіля становить 102657.05 грн. З пояснень позивача в судовому засіданні і наданих медичних документів та письмових доказів судом встановлено, що 30.09.2015 року належний йому автомобіль [NUMBER] був проданий у звязку з складними сімейними обставинами - потребою коштів на лікування та обстеження дитини. На думку суду , такі дії позивача не суперечать закону, тому що відповідно до ст.33 п.33.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортного засобу звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Суд вважає, що у страхової компанії, яка своєчасно була повідомлена про настання страхового випадку було достатньо часу , починаючи з 2013 року по 2015 рік для огляду та оцінки пошкодженого майна у відповідності з покладеними на них законом обовязками. Відповідно до висновку додаткової судово - автотоварознавчої експертизи вартість залишків автомобілю [NUMBER], що належав позивачу експертним шляхом визнано неможливим із-за відсутності транспортного засобу. При тому, що підстав ставити під сумніви твердження позивача про продаж транспортного засобу при зазначених ним обставинах за 20000 гривень, у суду не має, надавши оцінку встановленим фактам, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню (102657.05грн. -20000 грн.) 82657.05 грн., які підлягають розподілу між відповідачами відповідно до ст. 1192 ЦК України. Також суд вважає доведеними витрати позивача на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, в сумі 1050 грн., які підлягають стягненню з страхової компанії. Окрім того, судом встановлено, що після ДТП з моменту повідомлення про страховий випадок , ПАТ СК «ОРАНТА СІЧ» не виконала свій обовязок, передбачений ст.34.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яким встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків . Судом встановлено, що позивач самостійно був вимушений перед зверненням до суду в лютому 2014 року провести експертну оцінку пошкоджень транспортного засобу, для встановлення завданих збитків і поніс витрати на експертне дослідження в сумі 750 грн., а також на повідомлення про проведення дослідження телеграмами інших учасників ДТП 150.60грн. на загальну суму 900грн60 копійок, які у відповідності до ст. 34.3 підлягають відшкодуванню страховиком, яким в зазначеному випадку є ПАТ СК «ОРАНТА-СІЧ». На підставі викладеного в рахунок відшкодування майнової шкоди з Публічного акціонерного товариства СК «ОРАНТА СІЧ» на користь [PERSON] слід стягнути страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди що мала місце 21.07.2013 року з використанням забезпеченого транспортного засобу ГАЗ-САЗ 3507 державний номер [NUMBER] за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АС 2356080), укладеним 13.05.2013 року між ТОВ «Публічного акціонерного товариства СК «ОРАНТА СІЧ» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Прогрес» в сумі яке складається з відшкодування шкоди завданої майну [PERSON] внаслідок фізичного знищення належного йому транспортного засобу NISSAN ALMERA CLASSIC державний номер [NUMBER] в сумі 47950гривень, та витрат на евакуацію знищеного належного потерпілому транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1050 (одна тисяча пятдесят) гривень, а також відповідно до ст.34 п.34.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, понесені потерпілим на проведення експертного дослідження шкоди,завданої пошкодженням транспортного засобу NISSAN ALMERA CLASSIC державний номер [NUMBER] в сумі 750 (сімсот пятдесят) гривень за експертне дослідження та 150(сто пятдесят) гривень 60 копійок вартість телеграм повідомлень про проведення дослідження, а всього 49900 ( сорок девять тисяч девятсот) гривень 60 копійок. З відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю « Прогрес» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди що мала місце 21.07.2013 року слід стягнути 1000 гривень франшизи за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АС 2356080), укладеним 13.05.2013 року між ТОВ «Публічного акціонерного товариства СК «ОРАНТА СІЧ» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Прогрес», 33657 гривень 05 копійок шкоди внаслідок фізичного знищення транспортного засобу NISSAN ALMERA CLASSIC державний номер [NUMBER], 208 гривень 93 копійки витрати на телеграми з повідомленнями про проведення експертних досліджень , що підтверджено чеками , на загальну суму 34865 гривень 98 копійок. Решта позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають за недоведеністю. Також суд вважає, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], який керував джерелом підвищеної небезпеки, що належить ТОВ «Прогресс» [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягала в тому , що він пережив страх за своє життя та здоров»я при зіткненні автомобілів, пережив моральні переживання за своє життя та здоров»я та дружини. Моральні страждання подовжились тим, що дружина попала до лікарні з тілесними ушкодженнями і загрозою переривання вагітності, що посилило його страждання. Був пошкоджений автомобіль і він залишився на тривалий час без засобу пересування, що погіршило його звичайний життєвий уклад. Суд вважає достатньою сумою для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди 10000 гривень. Визначаючи особу , яка несе відповідальність за завдання моральної шкоди в цих обставинах, суд виходить із загальних положень відшкодування моральної шкоди,передбачених ст.1167, 1187 ЦК України та ст.23 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із тексту якої вбачається, що страховиком відшкодовується моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Враховуючи, що позивач [PERSON] не отримав тілесних ушкоджень, то завдана йому моральна шкода підлягає відшкодуванню власником джерела підвищеної небезпеки з вини якого завдано шкоду, яким є ТОВ « Прогрес». В решті позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Судом встановлено, що в наслідок ДТП 21.07.2013 року, яке сталося з вини [PERSON], керуючого автомобілем, належним ТОВ «Прогресс» пасажиру автомобілю [NUMBER] [PERSON] було завдано тілесні ушкодження у виді садна перенісся, струсу головного мозку, садна ліктьових суглобів, садна, синці колінних суглобів, які відносяться до тілесних ушкодження легкого ступеню з короткочасним розладом здоров»я. З 21.07.2013 року по 05.08.2013 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ ТМО «Здоров»я дитини та жінки» з основним діагнозом вагітність 16-17 тижнів,загроза переривання вагітності. Перебувала на лікуванні з 21.07.2013 року по 05.08.2013 року, що становить 15 днів. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно з п.24.2 зазначеної статті мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоровя, але не більше 120 днів Відповідно до п.24.3 цієї статі якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Судом на підставі наданих чеків на придбання ліків встановлено, що на лікування позивачки витрачено на придбання ліків в період лікування 294.94 грн. Виходячи із встановленого ст.24 зазначеного Закону України мінімального розміру страхового відшкодування за шкоду завдану здоров»ю, який на момент страхового випадку становив (1147 (встановлена мінімальна заробітна плата) /30) =38.233 грн. за кожен день лікування, то мінімальне відшкодування за лікування протягом 15 днів становить 573.50 грн., що є більшим ніж підтверджений документально розмір понесених витрат, а тому, а тому на підставі п.24.3 зазначеної статі відшкодуванню підлягає 573.50 грн. Не зважаючи на те, що вимога про стягнення коштів на лікування була заявлена як позовна вимога позивача [PERSON], а [PERSON] не заявлялась, і в меншому розмірі ніж передбачено законом, суд, виходячи із положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення в цивільній справі», яким встановлено, що відповідно до статті 19 Конституції України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК суд може вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) лише у випадках, прямо передбачених законом, вважає за можливе стягнути з ПАТ СК «ОРАНТА СІЧ» на підставі ст.. 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування витрат понесених на лікування потерпілої [PERSON] в мінімальному розмірі ,передбаченому законом - в сумі 573.50 грн. Суд вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивачки [PERSON] про відшкодування завданої моральної шкоди, тому що суд вважає доведеним, що вона, потрапивши в ДТП, отримавши тілесні ушкодження, повязані з короткочасним розладом здоров»я, перенесла моральні та фізичні страждання, повязані з фізичним болем внаслідок отриманих травм, страхом за своє життя та здоров»я, вона перебувала 15 днів в закладі охорони здоров»я, чим був порушений її звичайний життєвий уклад. На думку суду її душевні страждання були посилені тим, що на час ДТП вона перебувала на17 тижні вагітності, в ході лікування було виставлено діагноз загроза переривання вагітності, а тому хвилювалась за своє здоров»я та життя і здоров»я ненародженої дитини. На думку суду справедливою компенсацією перенесених позивачкою моральних страждань та переживань буде стягнення на її користь з відповідачів 15000 гривень. Визначаючи розмір відшкодування з страхової компанії суд виходив із положень ст.26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Судом встановлено, що шкода, заподіяна здоров»ю позивачки становить 573.50 грн., а тому відшкодуванню з страхової компанії підлягає сума (547.50*5%)= 29 гривень. Решту суми встановленої компенсації немайнової шкоди (14971грн.) стягнути з відповідача ТОВ « Прогрес». В решті вимог позивачки відмовити. Суд вважає необґрунтованою позицію відповідачів та третьої особи про те що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини позивача [PERSON], який на їх думку перевищив швидкість руху що і стало причиною ДТП, тому що експертним шляхом встановлено, що саме дії водія [PERSON], який порушив п.10.1 ПДР України перебувають в причинному звязку з настанням ДТП і навіть при максимально допустимій швидкості руху до 90 км/год. в існуючих дорожніх умовах водій [PERSON] не мав можливості уникнути зіткнення з автомобілем ГАЗ-САЗ, застосувавши екстрене гальмування, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України. Суд не приймає як належний доказ висновок №38 авто-технічного дослідження Українського експертного центру «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО» від 14.04.2015 року, який виконаний за договором з ПАТ СК «ОРАНТА_СІЧ» тому що висновок експерта про перевищення швидкості руху автомобілю [NUMBER] зроблений при використані в розрахунку вихідних даних, які не надавались йому замовником, та не відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, а саме, виходячи із вихідних даних про стан дорожнього покриття «сухий асфальт» при розрахунках використані в формулі розрахунку показники на мокрій дорозі. Окрім того, у експерта не було всіх вихідних даних та матеріалів цивільної справи, а тому більшість його тверджень ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим при розгляд справи. Також не заслуговують на увагу доводи відповідачів про те,що немає підстав для відшкодування шкоди, завданої позивачці [PERSON] тому що вона отримала тілесні ушкодження тому що не була пристебнута ременем безпеки. Така позиція є необґрунтованою. Позивачка взагалі є пасажиром і відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки перед нею за завдану шкоду є безспірною, навіть незалежно від його вини, за винятком випадків , коли власник джерела підвищеної небезпеки доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ( ст. 1187 ч.5 ЦК України). Також суд не вважає допустимим доказом по справі електронний носій інформації (диск) наданий ПАТ СК « ОРАНТА-СІЧ» в порушення ст. 27 ч.2 ЦПК України після початку розгляду справи по суті, в якому зі слів відповідача, міститься інформація про обставини ДТП з відеореєстратора, який нібито отриманий представником ТОВ «Прогрес» в Куйбишевському РВ ГУМВСУ в Запорізькій області та пересланий ним на електронний адрес ПАТ «ОРАНТА-СІЧ». Але ж в матеріалах кримінального провадження по факту зазначеної ДТП, досудове слідство по якому проводилось СВ Куйбишевського РВ ГУМВСУ в Запорізькій області, відсутній оригінал зазначеного відеозапису, він у встановленому КПК України порядку не оглядався, не визнавався доказом по справі. В матеріалах кримінального провадження відсутні офіційні відомості про надання ТОВ «Прогрес» СВ РВ ГУМВСУ в Запорізькій області електронної копії з оригіналу відеозапису, а також відсутні докази на підтвердження джерел походження цього відеозапису джерел отримання зазначеного відеозапису у ПАТ СК «ОРАНТА-СІЧ». Судові витрати по справі складаються із судового збору який відповідно до Закону України «Про судовий збір» , в редакції чинній на момент звернення до суду становить 1% ціни позову із вимог майнового характеру та 1% заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди. Ціна позову із вимог майнового характеру становить 95265 грн., що становить судовій збір 952.65 гривень. Позивачем при зверненні до суду сплачено 703.13 грн. Судовий збір із вимог про стягнення моральної шкоди становить 500 грн., виходячи із заявлених вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. Позивачем при зверненні до суду сплачено 243.60 грн. Окрім того судові витрати по справі складаються із витрат, пов»язаних з розглядом справи. А саме, позивачам, згідно договору про надання правової допомоги від 06.02.2014 року т( а.с.53-54) та довідки про оплату послуг ( а.с.54) були понесені витрати на правову допомогу в сумі 5000грн, як обґрунтовані актом виконаних робіт та калькуляцією витрат на правову допомогу (а.с.119-120) . Також позивачем [PERSON] понесені витрати за проведення судових експертиз: за проведення судової авто товарознавчої експертизи 1200 грн. (а.с.239 т.1), за проведення судової авто технічної трассологічної експертизи 2952 грн. (а.с.77 т.2). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу пропорційно задоволених вимог. Судом задоволено 88.3% майнових вимог , та 50% від вимог про стягнення моральної шкоди. А тому з відповідачів слід стягнути на користь [PERSON] понесені ним судові витрати : 591.67 копійок судового збору, та судові витрати, повязані з проведенням експертних досліджень 3666.2грн, за юридичну допомогу 4415грн. на загальну суму 8672.87грн по 4336.44 грн. з кожного. Стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Прогрес» та з Публічного акціонерного товариства СК «ОРАНТА СІЧ» судовий збір на користь держави із позовних вимог майнового характеру -112.65 грн. по 56.34 грн. з кожного, із позовних вимог про стягнення моральної шкоди -250 грн. по 125 грн. з кожного. З [PERSON] достягнути судовий збір за вимоги немайнового характеру в сумі 17.30 грн.

Outcome: partial