Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що за кредитним договором № 53 від 25.02.2009р., третя особа [PERSON] взяла у Банка кредит в розмірі 119000 грн. під 23% річних на 10 років. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором власник будинку [ADDRESS] [PERSON], за іпотечним договором від 25.02.2009р. передав його в іпотеку Банку. Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення станом на 22.07.2014р. заборгованості в розмірі 191 081, 17грн., просить звернути стягнення на вказаний будинок шляхом його продажу на прилюдних торгах за початковою ціною що буде встановлена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідач [PERSON] позов визнав. Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог - [PERSON] не заперечила проти задоволення позову. Судом встановлені факти: · 25.02.2009р. між кредитором - ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір №53 (далі - кредитний договір), згідно п. 1.1, 1.2 розділу І якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 119000 грн. під 23 % річних, на строк 10 років (з остаточним терміном погашення кредиту 24.02.2019р.), на споживчі цілі, а позичальник, відповідно до п. 1.5 розділу І цього договору зобов'язався здійснювати погашення кредиту, щомісячно, до 25 числа, рівними частинами в сумі 991,67 грн. (кредитний договір, графік погашення кредиту та відсотків згідно договору); · при укладенні договору, сторони - кредитор ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальник [PERSON] у п. 7.8 р.7 договору погодили збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України до 3-х років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі комісійних винагород, пені), що передбачені умовами договору (кредитний договір); · для забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір за реєстровим № 236 (далі - договір іпотеки), за яким відповідач передав позивачу в іпотеку належний йому на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] (далі - будинок, предмет іпотеки), з визначенням вартості предмету іпотеки 123541 грн. (договір іпотеки, свідоцтво про право власності на будинок, технічний паспорт на будинок); · у п.п. 3.1.3 р.3, п. 4.2 р.4 договору іпотеки сторони погодили права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, в порядку передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором (договір іпотеки); · 25.02.2009р. позивач, надав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 119000 грн. (п.1.1 розділу І договору, заява на видачу готівки від 25.02.2009р.); · 09.11.2009 року додатковим договором №1 між сторонами, п. 1.6 р.1 кредитного договору, в частині погашення кредитної заборгованості, викладено в новій редакції, - позичальник зобов'язався щомісячно до 31 числа, проводити погашення кредиту та відсотків за ним (кредитний договір, додатковий договір №1 від 09.11.2009р., графік погашення кредиту); · позичальник [PERSON] з 30.09.2010р. припинила погашати заборгованість по тілу кредиту. Останній платіж по кредиту в сумі 2010,26 грн. здійснила 26.06.2014р., який в зв'язку з наявністю заборгованості був зарахований в рахунок погашення процентів (розрахунок заборгованості); · в зв'язку з порушенням позичальником [PERSON] п.п. 1.5 розділу І кредитного договору, у останньої станом на 22.07.2014 р., утворилася заборгованість у сумі 191081,17грн., з них: - 55 533,52 грн. - сума основного боргу за кредитом; - 50806, 48 грн. - сума простроченої заборгованості - 51672,17 грн. - сума прострочених відсотків - 30515,43 грн. - сума пені - 2553,57 грн. - сума несплачених комісійних яка в добровільному порядку позичальником, майновим поручителем не погашені (розрахунок заборгованості); · 07.06.2011р. ВАТ "Державний ощадний банк України" реорганізовано у ПАТ "Державний ощадний банк України" (наказ №112 від 03.03.2011р., зміни до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України"); · 13.10.2011р., 24.09.2013р., 04.04.2014р. ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я позичальника, майнового поручителя направлені вимоги про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором, в якій роз'яснено про обов'язок в 30-денний строк з дня отримання вимоги повернути грошові кошти, та в разі її не виконання - можливість звернення до суду з відповідним позовом, звернення стягнення на предмет іпотеки (вимоги №2669 від 13.10.2011р., №1686 від 24.09.2013р., №974 від 04.04.2014р.); · судові витрати понесені позивачем складають - судовий збір 1910,81 грн. (платіжне доручення № 41632068); Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки. При прийнятті рішення суд керується: Ст.589 ЦК України та ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 цього закону, якою передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Підстави, передбачені ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» для відмови у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки суд не вбачає, оскільки порушення основного зобов'язання - кредитного договору, завдає збитків іпотекодержателю. Крім того, суд керується п. 1.7, 1.14 р. 1, п. 2.1 р.2, п. 5.2 р.5, п. 7.8 р.8 кредитного договору та п. 1.1-1.4 р. 1, п. 3.1.3 р.3, п.4.2 р.4, п.6.1, 6.4 р. 6 договору іпотеки. З огляду на вищевикладене, доведення в судовому засіданні факту невиконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. При цьому, вирішуючи питання про визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, суд вважає підлягаючим задоволенню клопотання позивача, та доцільним визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених вимог, - в сумі 1910,81 грн.

Outcome: approved