Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника: 23 березня 2020 року, [PERSON] звернувся до суду з заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу, мотивуючи її тим, що весною 2016 року заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області щодо нарахування пенсії на пільгових умовах. Через наявність помилок у документах, йому порекомендували звернутися до суду з приводу встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Так, у свідоцтві про народження, прізвище заявника вказано як « [PERSON] ». Однак паспорт громадянина України видано на прізвище « [PERSON] ». Під час зміни паспорта заявник не звернув увагу на написання свого прізвища. І лише після звернення до пенсійного фонду виявив наявність помилки, яка перешкоджає йому отримати пенсію. Оскільки помилка у написанні прізвища заявника є наслідком довільного перекладу прізвища з російської мови на українську, заявник просив суд встановити факт належності йому [PERSON] трудової книжки, що видана на імя « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: \~ \~ \~ \~23.03.2020 року Черкаським районним судом Черкаської області винесено ухвалу про прийняття до розгляду заяви з відкриттям провадження. 12.05.2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на електронну пошту суду надійшло пояснення з приводу того, що управління покладається на розсуд суду у вирішенні заяви і просить розглядати справу без участі їх представника. 18.05.2020 року від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його з заявником участі, та про підтримання вимог заяви. 26.05.2020 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області вимоги заявника щодо встановлення факту належності військового квитка та свідоцтва про народження залишено без розгляду. \~ \~ \~ \~Встановлені судом обставини: \~ \~ \~ \~Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (рос. мовою), що підтверджується даними свідоцтва про його народження від 02.06.1960 року, Серія [NUMBER] (Т.1, а.с. 10). 22.11.1978 [PERSON] (рос.мовою), [INFO] , видано військовий білет [NUMBER] (Т.1, а.с. 9). Трудова книжка, Серії [NUMBER] від 27.07.1977 року видана на імя [PERSON] (рос. мовою), [INFO] . Вказана спеціальність тракторист (Т.1, а.с. 8). Паспорт громадянина України, серії [NUMBER] , видано Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 28.08.2000 року на імя [PERSON] , [INFO] (Т.1, а.с. 6). У листі з Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області від 30.05.2016 року №4589/03, що адресовано [PERSON] зазначено, що у трудовій книжці, військовому квитку, свідоцтві про народження прізвище заявника не відповідає паспортним даним (Т.1, а.с. 11). Водійське посвідчення від 26.05.1991 року, АВЭ №443830, видане на імя « [PERSON] » (рос. мовою) 1960 р.н., мешканця м. Черкаси. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 13.05.2020 року, які посвідчені в установленому законом порядку вбачається, що зі слів [PERSON] їм стало відомо, що у нього в трудовій книжці допущена помилка в прізвищі. Свідки засвідчують, що « [PERSON] » і « [PERSON] » одна і та сама особа, оскільки працювали з ним в ТОВ «Маяк». Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно зі\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Приписами ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. \~ \~ \~ \~Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та повності суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. З досліджених судом доказів вбачається, що прізвище заявника у трудовій книжці [NUMBER] від 27.07.1977 року різниться від прізвища, що вказано у паспорті громадянина України через невірний переклад його з російської на українську мову. Так вказана трудова книжка складена на російській мові і відповідно видана на прізвище « [PERSON] », натомість у паспорті громадянина України заявник вже вказаний як « [PERSON] », тобто при перекладі з російської на українську мову у прізвищі заявника буква «н» подвоюється. Оскільки встановлення факту належності трудової книжки необхідно заявнику для оформлення пенсії, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] трудової книжки. \~ \~ \~ \~Судові витрати: Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved