Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

06.07.2021 року [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми до заінтересованої особи: [PERSON] про видачу обмежувального припису, із змісту якої вбачається, що з 27.06.1991 року по теперішній час вона та [PERSON] проживають в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання з [PERSON] він неодноразово підіймав на неї руку, принижував морально, ображав нецензурною лайкою. В поліцію на той час вона не зверталась, вважала, що ситуація налагодиться її зусиллями. З її сином від першого шлюбу [PERSON] . [PERSON] постійно забороняв їй спілкуватися, а коли син приходив допомагати їй по господарству, то чоловік ображав та словами принижував його, що тривало не менш ніж 25 років. Так, 03.07.2021 року вона була вдома з внуком [PERSON] , якому 2 роки 6 місяців, який є сином її молодшого сина [PERSON] , який проживає з сім`єю за іншою адресою. Приблизно о 21 годині 30 хвилин вона з [PERSON] знаходилась на першому поверсі в будинку, в якому вона проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою проживає й її чоловік [PERSON] . У вказаний час в будинку перебував її син [PERSON] , а [PERSON] знаходився в кухні. Почувши з кімнати, в якій вона знаходилась з [PERSON] і [PERSON] , що [PERSON] харкав і сякався в кухні, вона увійшла в кухню та побачила, що останній харкає і сякається в мийку, де лежав немитий посуд її та її внука. На протязі близько половини року вона неодноразово помічала, що [PERSON] здійснює такі дії та робила йому зауваження, на що останній в агресивній формі відповів: "Я що хочу, те тут і роблю" . Він лаявся, примусово витіснив її з кухні в коридор, користуючись тим, що він сильніший за неї. В подальшому вона побачила, що в коридор зайшов її син [PERSON] . І при сині її чоловік вдарив її в обличчя рукою. Її син [PERSON] став між ними, схопивши за руки [PERSON] , тим самим зупиняв агресивні дії останнього. В цей час [PERSON] кричав: "Я вас всіх повбиваю" . Зрозумівши те, що [PERSON] може вбити [PERSON] , вона вбігла в кімнату, взяла внука на руки та швидко віднесла його в спальню на другий поверх, положила на ліжко та дала [PERSON] іграшку, щоб він заспокоївся. Вийшовши зі спальні другого поверху, вона побачила в сходовий пройом, що [PERSON] з криками: "Я вас всіх повбиваю" , рветься на другий поверх, а її син [PERSON] стримує його за руки, перегородивши собою доступ до сходів, які ведуть на другий поверх. При цьому [PERSON] неодноразово кричав їй: "Викликай поліцію" . Тоді вона взяла з кімнати другого поверху телефон [PERSON] та зателефонувала на номер 102 з номеру [NUMBER] . Знаючи про те, що її чоловік раніше займався боксом, вона збігла з другого поверху на перший і почала відтягувати чоловіка від свого сина руками за плечі та тулуб. А її чоловік наніс їй удари по рукам і в грудну клітку. [PERSON] разом з нею вложили [PERSON] на підлогу й останній почав заспокоюватись. А вона побігла на другий поверх будинку до внука. Через деякий час [PERSON] піднявся до них на другий поверх та сказав, що її чоловік пішов з дому зі словами: "Я зберу людей" . Потім [PERSON] одяг на себе брюки та майку, взяв свій телефон та сказав, що піде з дому зустрічати поліцію. Через деякий час приїхав її син [PERSON] і невістка, якій вона передала дитину та пішла на вулицю. Вийшовши з калитки їхнього двору, вона побачила, що її син [PERSON] , який за декілька хвилин до цього був одягнутий в чистий одяг, стояв в брудному одязі та розірваній майці з побитим обличчям та іншими ранами. Кругом нього стояли [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] , [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та її сусід з протилежного будинку, які проживають на [ADDRESS] та п`ятеро співробітників поліції. На її питання, що сталося, [PERSON] відповів, що коли він вийшов з калитки зустрічати поліцію, то на нього біля калитки напали [PERSON] , [PERSON] і дружина [PERSON] [PERSON] . При ній та в присутності поліції [PERSON] показав співробітникам поліції на вказаних, вчинивших даний злочин, осіб та просив викликати слідчо-оперативну групу, на що співробітники поліції відповіли, що не будуть викликати слідчо-оперативну групу. Вона теж просила співробітників поліції викликати слідчо-оперативну групу, на що співробітники поліції повторно відмовились. Ні в кого з присутніх співробітники поліції не перевірили документи, крім неї та [PERSON] . Після того, як [PERSON] ще раз попросив співробітників поліції викликати слідчо-оперативну групу, один з співробітників поліції сказав, що: "Якщо ще раз попросиш викликати слідчо-оперативну групу, я надіну на тебе наручники" . При цьому місцезнаходження її чоловіка [PERSON] , через злочинні дії якого вона викликала поліцію, поліцейські не встановлювали. Крім того ні їй, ні її сину [PERSON] не була ними викликана швидка медична допомога. Відеоінформація з нагрудних відео-реєстраторів співробітників поліції може підтвердити вказані нею обставини. В подальшому вона та її син [PERSON] були відвезені двома поліцейськими автомобілями до Сумського РУП ГУНП в Сумській області за адресою: [ADDRESS] , і вже там викликали їй швидку медичну допомогу та надали медичну допомогу. В Сумському РУП ГУНП в Сумській області вона написала в ніч з 03.07.2021 року на 04.07.2021 року дві заяви про вчинення злочинів. І її син писав заяву про вчинення злочинів. Вказані заяви вони здали співробітникам поліції. 05.07.2021 року вона та її син [PERSON] проходили судово-медичну експертизу в Сумському обласному бюро судово-медичної експертизи за направленням з Сумського РУП ГУНП в Сумській області. Виходячи з викладеного, вона просила: 1. Видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк один місяць, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. 2. Витребувати з Управління патрульної поліції в м. Суми відеоінформацію з нагрудних відео-реєстраторів співробітників поліції, які прибули 03.07.2021 року на адресу: [ADDRESS] , за вказаним викликом [PERSON] з номеру телефону [NUMBER] на номер [NUMBER] . 3. Витребувати з Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи висновки експерта за наслідками проходження 05.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] судово-медичної експертизи (вхідний № 25486/21 від 06.07.2021 року) (а. с. 1, 2) . В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в ній. Вона просила заяву задовольнити та ухвалити рішення, яким видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк один місяць, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. На задоволенні клопотання про витребування з Управління патрульної поліції в м. Суми відеоінформації з нагрудних відео-реєстраторів співробітників поліції, які прибули 03.07.2021 року на адресу: [ADDRESS] , за вказаним викликом [PERSON] з номеру телефону [NUMBER] на номер [NUMBER] та клопотання про витребування з Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи висновків експерта за наслідками проходження 05.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] судово-медичної експертизи не наполягала. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заперечував проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису в частині видачі обмежувального припису стосовно нього - [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк один місяць, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: 1) заборонити йому - [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та не заперечував проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису в частині заборони йому - [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. В подальшому він просив відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису. Він пояснив про те, що не вчиняв домашнього насильства ані щодо [PERSON] , ані щодо [PERSON] . Він зазначив про те, що [PERSON] вчинив щодо кримінальне правопорушення. Також він просив суд не брати до уваги надані ним та долучені судом до матеріалів судового провадження копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106252 від 04.07.2021 року та копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106253 від 04.07.2021 року, власноруч ним підписані, оскільки під час їх складання та заповнення співробітниками поліції він невірно розумів їхній зміст. І лише після їхнього дослідження в судовому засіданні, після запитань суду, він зрозумів їхній дійсний зміст. Він просив відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису повністю. Вислухавши пояснення заявниці [PERSON] , пояснення заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши та перевіривши документи копії документів, доданих до заяви, копії документів, наданих під час судового засідання заявницею, копії документів, наданих під час судового засідання заінтересованою особою, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 27.06.1991 року народження, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27.06.1991 року було зроблено запис № 1049, після укладення шлюбу були присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27.06.1991 року відділом ЗАГС міського виконкому Сумської міської ради народних депутатів (а. с. 5) . Із змісту відмітки на сторінці 11 в розділі "Місце проживання" паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05.02.1997 року Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Лебедин Сумської обл. , вбачається, що з 27.02.1996 року та до теперішнього часу вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6, 7) . Із змісту відмітки на сторінці 11 в розділі "Місце проживання" паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05.02.1997 року Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Суми, вбачається, що з 13.05.1992 року та до теперішнього часу він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8) . Копія заяви про вчинення злочину від 03.07.2021 року, копія заяви про вчинення злочину від 04.07.2021 року не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] (а. с. 3, 4) . Із змісту договору довічного утримання (догляду) , посвідченого 22.11.2005 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т. П. , вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , далі іменований "Відчужувач" , та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , далі іменований "Набувач" діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину) , уклали цей договір про те, що Відчужувач передає, а Набувач отримує у власність жилий будинок з надвірними будівлями на умовах цього договору. Набувач майна повідомив Відчужувача про те, що в шлюбі він не перебуває та вищезазначене майно належатиме йому на праві приватної власності. Згода другого з подружжя Відчужувача на укладення цього договору отримана у встановленому законом порядку. Обов`язки Набувача: надати право довічного проживання у відчужуваному жилому будинку [PERSON] (а. с. 14) . Копія консультаційного висновку спеціаліста від 04.07.2021 року щодо пацієнта [PERSON] , копія консультаційного висновку спеціаліста від 04.07.2021 року щодо пацієнта [PERSON] , копія висновку торакального хірурга КНП СОР "СОКЛ" від 05.07.2021 року щодо хворого [PERSON] містять відомості про обстеження та встановлення діагнозу [PERSON] та [PERSON] та не містять відомостей про те, що саме [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження [PERSON] , а також не містять відомостей про те, що саме [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження [PERSON] , тому вони не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] , а також факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] (а. с. 15-17) . Із змісту пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 22.07.2010 року Пенсійним фондом України на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що їй призначена пенсія за віком довічно (а. с. 18) . Копія висновку очного травматологічного центру КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня" № 2281 від 03.07.2021 року щодо [PERSON] , копія висновку торакального хірурга КНП СОР "СОКЛ" від 03.07.2021 року щодо хворого [PERSON] , копія висновку пункту ургентної допомоги нейрохірургічного відділення Сумської обласної лікарні містять відомості про обстеження та встановлення діагнозу [PERSON] та не містять відомостей про те, що саме [PERSON] заподіяла тілесні ушкодження [PERSON] , а також не містять відомостей про те, що саме [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження [PERSON] , тому вони не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] , а також факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] (а. с. 20-22) . Копія направлення потерпілого [PERSON] до обласного комунального закладу "Сумське обласне бюро СМЕ" від 04.07.2021 року для огляду на предмет наявності тілесних ушкоджень, копії талону-повідомлення єдиного обліку № 39070 від 04.07.2021 року про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію містять відомості про звернення [PERSON] до Сумського РУП ГУНП в Сумській області та не містять відомостей про те, що саме [PERSON] заподіяла тілесні ушкодження [PERSON] , а також не містять відомостей про те, що саме [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження [PERSON] , тому вони не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] , а також факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] (а. с. 23-25) . Копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106125 від 04.07.2021 року містить відомості про те, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який проживає за адресою: [ADDRESS] , який зі слів не працює, 03.07.2021 року о 21 годині 30 хвилин вчинив фізичне домашнє насильство відносно вітчима [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та не містять відомостей про те, які саме тілесні ушкодження [PERSON] заподіяв [PERSON] , тому вона не має жодного доказового значення, оскільки ані підтверджує, ані спростовує факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] , а також факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] (а. с. 26) . Копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106252 від 04.07.2021 року, копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106253 від 04.07.2021 року, власноруч підписані [PERSON] , суд не бере до уваги, оскільки під час їх складання та заповнення співробітниками поліції він невірно розумів їхній зміст. І лише після їхнього дослідження в судовому засіданні, після запитань суду, [PERSON] зрозумів їхній дійсний зміст (а. с. 27, 28) . Копія повістки про виклик [PERSON] на 12.07.2021 року на 12 годину 00 хвилин в кабінет № 30 ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 11, для участі у допиті у кримінальному провадженню № 12021205520000883, без зазначення процесуального статусу, не має жодного доказового значення, оскільки ані підтверджує, ані спростовує факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] , а також факт вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно [PERSON] (а. с. 29) . Із змісту пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 10.10.2011 року Пенсійним фондом України на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що йому призначена пенсія за віком довічно (а. с. 30) . Питання розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями гл. 13 ЦПК України та Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2229-VIII від 07.12.2017 року (офіційне опублікування: Голос України, 2018, 01, 06.01.2018 № 4, Урядовий кур`єр, 2018, 01, 24.01.2018 № 16, Офіційний вісник України, 2018, № 6 (19.01.2018) , ст. 245, Відомості Верховної Ради України, 2018, N 5 (02.02.2018) , ст. 35) . Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" . Згідно ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Ч. 2 ст. 3 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти) , вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка) . Згідно п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 року у справі № 756/2072/18, провадження № 61-19328св18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78267811) . Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Ч. 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з матеріалів справи неможливо встановити наявність ризиків вчинення та продовження у майбутньому домашнього насильства з боку [PERSON] у будь-якому його прояві. Посилання заявниці на постійні прояви психологічного та фізичного насильства з боку [PERSON] у період часу не менш ніж 25 років, не знайшли свого підтвердження у доказах, наданих до суду нею та заінтересованою особою. Разом з цим, згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) , який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Суд, під час вирішення такої заяви, має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Відповідно до положень ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому, звернення заявниці до правоохоронних органів щодо, начебто, застосування до неї насильства [PERSON] та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є належним доказом вчинення ним домашнього насильства. Її звернення є лише підставою для проведення досудового розслідування та перевірки обставин, наведених у повідомленні про кримінальне правопорушення. Ч. 6 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Ст. 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Крім того, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Факт неодноразового звернення заявниці до правоохоронних органів з підстав, начебто вчинення по відношенню до неї домашнього насильства з боку чоловіка, свідчить про наявність тривалого конфлікту між нею та чоловіком, але не підтверджує факт того, що останній вчинив по відношенню до заявниці домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом. Суд також не встановив ризиків настання насильства в майбутньому. Натомість з матеріалів справи вбачається, що між подружжям (між чоловіком та дружиною) та між пасинком та вітчимом існують натягнуті, неприязні відносини, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї. В даному випадку обмежувальний припис у тому вигляді, який просить застосувати заявниця є втручанням як в право особи на житло, так і права особи на приватне життя і сім`ю, які захищені Конституцією України, а також Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ч. 1, 2 ст. 8 Конвенції) . В даному випадку, на думку суду, відсутні будь-які переконливі докази того, що такий вид втручання, який просить застосувати заявниця, буде пропорційним діям [PERSON] та необхідним у демократичному суспільстві. Враховуючи вищенаведене у сукупності судом не було встановлено випадків домашнього насильства зі сторони [PERSON] відносно заявниці, на підставі яких можливо однозначно встановити наявність ризиків настання насильства в майбутньому. При ухваленні даного рішення судом була врахована правові висновки, висловлені в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 756/2072/18, провадження № 61-19328св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/78267811) , в постанові Верховного Суду від 09.12.2019 року у справі № 756/11732/18, провадження № 61-49077св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86275763) , в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі № 635/4854/19, провадження № 61-3510св20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91366613) . Крім того, суд звертає увагу на те, що заявницею в прохальній частині заяви тричі некоректно було зазначено невірне ім`я заінтересованої особи, а саме: [PERSON] , замість правильного [PERSON] . Таким чином, оскільки заявниця не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення домашнього насильства щодо неї саме [PERSON] , а також ризиків, які можуть настати у майбутньому у зв`язку із не вчиненням щодо останнього обмежувального припису, що є її процесуальним обов`язком у силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про видачу обмежувального припису слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed