Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Садівничого товариства «Червона троянда» треті особи: Голова правління СТ «Червона троянда» [PERSON], [PERSON] про зобов»язання вчинити дії. Просить суд зобов'язати Садівниче товариство «Червона троянда» в особі його голови [PERSON] видати [PERSON] довідку товариства, зазначивши в нїй, про те, що він є член товариства і займає земельну ділянку по [ADDRESS] розмірами 590,04 кв.м, про те, що у позивача не має заборгованості по членським внескам і на земельній ділянці побудований літній будинок, а також в разі потреби видавати і інші довідки встановленого зразка в разі їх вимоги іншими установами у м. Києві без перешкод та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивував тим, що земельну ділянку в Садівничому товаристві «Червона троянда», розмірами 0,06 га за адресою: [ADDRESS] на протязі багатьох років займали його родичі, бабуся, дід, тітка а потім батько. На даній земельній ділянці збудований будинок розміром 45 кв.м. Після смерті батька позивача і виїзду на постійне місце проживання у США його сестри [PERSON] земельна ділянка залишилась вільною. Відповідно до протоколу загальних зборів № 1 від 01.06.2014 року позивача було прийнято в члени товариства. Ще до вступу в члени товариства останнім було сплачено заборгованість по членським внескам свого батька приблизно в розмірі 4 000,00 грн. Після вступного внеску в розмірі 3 500,00 грн. позивачу була видана членська книжка садовода, куди заносились відомості про всі членські внески. У зв'язку з тим, що позивач виявив бажання приватизувати спірну земельну ділянку та будинок, який на ній знаходився, звернувся до Департаменту земельних ресурсів м. Києва, однак для вище вказаних дій потрібно було надати з правління товариства довідки відповідної форми про те, що він є член товариства і займає земельну ділянку по [ADDRESS] розмірами 590,04 кв.м, про те, що у позивача не має заборгованості по членським внескам і на земельній ділянці побудований літній будинок. Таким чином, після неодноразових звернень до відповідача в особі голови [PERSON], останній не надав довідки належної форми чим порушив його права як члена садового товариства зазначені в статуті. Не погоджуючись з позовними вимогами третьою особою що заявляє самостійні вимоги [PERSON] було подано позовну заяву до Садівничого товариства «Червона троянда» в особі голови правління СТ «Червона троянда» Деніченко Клостянтина Валерійовича треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним протоколу загальних зборів, яка ухвалою суду від 14 грудня 2015 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, була прийнята судом до спільного розгляду із первісною позовною заявою. Третя особа що заявляє самостійні вимоги [PERSON] просить суд визнати недійсним протокол загальних зборів №1 СТ «Червона Троянда» від 01.06.2014 року та в задоволенні первісного позову відмовити повністю. Свої позовні вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що він є членом СТ «Червона Троянда» та активно приймає участь у його розвитку не пропускаючи жодних загальних зборів товариства. Категорично стверджує, що ніяких загальних зборів СТ «Червона Троянда» від 01.06.2014 року не відбувалось, а спірний протокол невідомо яким чином було надруковано колишнім головою правління СТ «Червона Троянда». Вважає дії, щодо складання зазначеного протоколу загальних зборів та сама його наявність у природі порушують його права, як члена СТ «Червона Троянда» визначені статутом товариства. Представник позивача за первісним позовом та відповідача [PERSON] за позовом третьої особи що заявляє самостійні вимоги [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив первісний позов задовольнити, проти позову [PERSON] заперечував, з підстав викладених у позовній заяві та письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні даного позову, вказуючи на те, що [PERSON] заявляючи вказаний позов переслідує особисті цілі направлені на збагачення. Позивач за первісним позовом та відповідач за позовом третьої особи що заявляє самостійні вимоги [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив первісний позов задовольнити, проти позову [PERSON] заперечував, з підстав викладених у позовній заяві, просив відмовити у задоволенні позову третьої особи. Представник відповідача за первісним позовом та відповідача за позовом третьої особи що заявляє самостійні вимоги [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у позові третьої особи, просив відмовити у задоволенні первісного позову, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позові про визнання недійсним протоколу загальних зборів. Третя особа за первісним позовом та позовом [PERSON] - Голова правління СТ «Червона троянда» [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у письмових запереченнях на позовну заяву та у позові третьої особи, просив відмовити у задоволенні первісного позову, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позові про визнання недійсним протоколу загальних зборів, зазначаючи, що колишній голова Ст "Червона Троянда" не вів належної документації та у нього ( [PERSON].) відсутні відомості, що взагалі були проведені загальні збори товариства на яких було прийнятио в члени товариства в тому часлі і позивача [PERSON] та треятя особа вважає, що позивач по справі не законно користується спірною земельною ділянкою. Представник третьої особи за первісним позовом та позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у позові третьої особи, просив відмовити у задоволенні первісного позову, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позові про визнання недійсним протоколу загальних зборів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні чітких пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надала, однак пояснила, що дійсно була затверджена загальними зборами товариства до його членів та в подальшому отримавши членську книгу сплачувала членські внески в повній мірі. Разом з тим, вказала, що в разі необхідності повторного прийняття до членів товариства на вимогу органів його правління згодна буде написати заяву встановленої форми. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки в судове засідання не повідомили. Вислухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Встановлено, що Садівницьке товариство «Червона троянда» ОСТ «Русанівські сади» є юридичною особою, яка створена відповідно до Закону України «Про об'єднання громадян». Також, встановлено, що Садівницьке товариство «Червона троянда» є колегіальним органом і всі рішення приймаються на загальних зборах членів садівничого товариства. Відповідно до Закону України «Про об'єднання громадян» садівничі товариства є добровільними громадськими об'єднаннями для організації колективного саду та городництва і створення умов для культурного проведення вільного часу на земельних ділянках та мають бути зареєстровані в органах державної влади як юридичні особи, які користуються правами і виконують відповідні обов'язки, пов'язані з їхньою діяльністю, а також мають самостійний баланс. Садівничі товариства мають повну господарську самостійність у впроваджені своєї діяльності і покривають свої витрати за рахунок внесків членів товариств. Цим же законом визначено, що об'єднання громадян діє на основі Статуту. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про сільськогосподарську кооперацію» Статут кооперативу є основним правовим документом, що регулює його діяльність. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про кооперацію», членський внесок - є грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання. У відповідності ст. 12 ч.2 ЗУ «Про кооперацію» на члена товариства покладено обов'язок по сплаті членських внесків. Вказаний обов'язок по сплаті членських внесків покладено на відповідача також і згідно Статуту товариства п.2.4.7 член садівницького товариства наряду з іншими обов'язками, зобов'язаний своєчасно сплачувати вступні, членські і цільові внески в розмірі встановленому Загальними зборами товариства. Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.09.09 N 342 «Про затвердження поправки до класифікатора ДК 002:2004» внесено зміни в Класифікацію організаційних-правових форм господарювання, якими передбачено окрему організаційно-правову форму «садівниче товариство» (код 950). [PERSON] юстиції України №1079-0-2-09-19 від 30.12.2009р. надано роз'яснення, що садівницькі товариства в своєму функціонуванні прирівнюються до такої організаційно-правової форми, як обслуговуючі кооперативи відповідно до Закону України "Про кооперацію". Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначає Закон України «Про кооперацію», статтею 6 якого визначено, що відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. В класифікації організаційно-правових форм господарювання, яку прийнято та надано чинності наказом Держспоживстандарту України від 28 травня 2004 N 97 враховано організаційно-правові форми кооперативів, які передбачено Законом України «Про кооперацію», а саме: виробничі кооперативи, обслуговуючі кооперативи, споживчі кооперативи. Виходячи з визначення обслуговуючого кооперативу, яке встановлено статтею 2 Закону України «Про кооперацію» випливає, що садівничі товариства по організаційно-правовій структурі відносяться до обслуговуючих кооперативів. Статтею 12 Закону України «Про кооперацію» визначено основні обов'язки члена кооперативу: додержання статуту кооперативу, виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу, виконання своїх зобов'язань перед кооперативом сплата визначених статутом кооперативу внесків. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до п.1.2 Садівницького товариства «Червона троянда» ОСТ «Русанівські сади», товариство здійснює свою діяльність на земельній ділянці, яка надана в безстрокове користування для організації громадського саду рішенням Київської Міської ради народних депутатів від 30 липня 1968 року за № 1284, від 15 жовтня за № 1355/19; від 04 серпня 1980 року за № 1071/28; від 05 серпня 1957 року за № 1760 загальною площею 5,037 га за адресою Русаніський масив м. Києва, кількістю 152 ділянок. Відповідно до п.1.9 статуту Садівницького товариства «Червона троянда» ОСТ «Русанівські сади», земельні ділянки членам Товариства надані в приватну власність з цільовим призначенням для садівництва. Згідно п. 2.3 статуту товариства, прийняття громадян до членів товариства здійснюється правлінням товариства по письмовій заяві вступаючого, на протязі одного місяця з дня подання заяви та затвердження на загальних зборах товариства. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON], який є батьком позивача, помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 вересня 2013 року, актовий запис № 15808. [PERSON] входив до членів Садівницького товариства «Червона троянда» ОСТ «Русанівські сади», що підтверджується копією членської книги садовода даного товариства, відповідно до якої сплачував членські внески та податки на землю, що і не заперечувалось стороною відповідача за первісним позовом. Відповідно до п. 2.4 статуту, кожний вступаючий у члени товариства вносить вступний внесок у розмірі семиразового розміру річного членського внеску. Вступаючий садівник стає членом товариства після оплати вступного членського та цільових внесків. Таким чином, після смерті [PERSON], який є батьком позивача [PERSON], останній звернувся 05.04.2014 року до Голови правління СТ «Червона Троянда» Сивогорло О.П. з заявою про виключення його тітки [PERSON] із членів товариства, оскільки вона відмовилась від спірної земельної ділянка та отримала громадянство іншої країни. Згідно протоколу №4 загальних зборів Садівницького товариства «Червона троянда» від 14 квітня 2014 року, було прийнято рішення про прийняти в члени товариства [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Даний протокол ні ким не оспорювався та не був скасований. Відповідно до копії квитанції № 38 від 30 травня 2014 року. позивач [PERSON] сплатив вступний пайовий внесок на користь Садівницького товариства «Червона троянда» у розмірі 3 528,00 грн. В подальшому протоколом загальних зборів №1 Садівницького товариства «Червона Троянда» від 01.06.2014 року, затверджено чотирьох садоводів товариства на підставі протоколу №4 загальних зборів Садівницького товариства «Червона троянда» від 14 квітня 2014 року, до яких входять [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 2.4 статуту Правління товариства видає кожному члену товариства членську книжку на протязі місяці з дня прийому. Так, після затвердження на загальних зборах позивача [PERSON] членом Садівницького товариства «Червона Троянда», 04 жовтня 2014 року йому було видано членську книгу садівника, відповідно до якої були сплачені членські внески . Згідно довідки Садівницького товариства «Червона Троянда» від 04 жовтня 2014 року, [PERSON] дійсно є членом Садівницького товариства «Червона Троянда» на підставі протоколу загальних зборів №1 даного товариства від 01.06.2014 року, а також є власником садового будинку [ADDRESS] 09 червня 2015 року позивач звернувся до Департаменту земельних ресурсів м. Києва з заявою, в який просить зареєструвати за ним ділянку з обліковим номером 66613011 за адресою: [ADDRESS] 22 серпня 2015 року позивач звернувся із заявою до голови правління Садівницького товариства «Червона Троянда» Деніченко К.В. про надання довідки про те, що він є член товариства і займає земельну ділянку по [ADDRESS] розмірами 590,04 кв.м. А також зазначити з якого і по який період є в користуванні сім'ї позивача, за з якого року він є членом товариства. Однак, як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами по справі головою правління Садівницького товариства «Червона Троянда» Деніченко К.В. не було відредаговано на звернення позивача. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем Садівничим товариством «Червона троянда» в особі його голови [PERSON] за первісним позовом було неправомірно проігноровано звернення позивача про надання довідки зазначеного зразка, у зв'язку з чим було порушено право останнього на звернення громадян . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду належних доказів, які підтверджують неправомірність звернення позивача з даною вимогою, а також не наведено правових підстав для відмови у задоволенні заяви [PERSON], щодо видачі довідки відповідачем в особі його голови [PERSON]. Таким чином, дослідивши всі докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позивача про зобов'язання Садівничого товариства «Червона троянда» в особі його голови [PERSON] видати [PERSON] довідку товариства, зазначивши в нїй, про те, що він є член товариства і займає земельну ділянку по [ADDRESS] розмірами 590,04 кв.м, про те, що у позивача не має заборгованості по членським внескам і на земельній ділянці побудований літній будинок, а також в разі потреби видавати і інші довідки встановленого зразка в разі їх вимоги іншими установами у м. Києві без перешкод, оскільки суд не вправі зобов'язувати видавати довідки встановленого зразка, так як дана форма не встановлена нормами чинного законодавства. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 13 800,00 грн., пов'язаних із отриманням правової допомоги, то слід зазначити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу відшкодовуються, якщо вони пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Однак в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про понесення позивачем витрат, повязаних із отриманням за правиламист. 56 ЦПК України правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Між тим, в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України позивачем не надано суду погодинного розрахунку фактично наданих та отриманих послуг (наданні правової допомоги), а також в матеріалах справи відсутні докази щодо сплати позивачем та отримання адвокатом зазначеної суми коштів. Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, стороною позивача не надано доказів в обґрунтування заявленої суми отриманої правової допомоги, виходячи з чого суд не вбачає підстав для задоволення такої вимоги. Стосовно позовної заяви третьої особи що заявляє самостійні вимоги [PERSON] до Садівничого товариства «Червона троянда» в особі голови правління СТ «Червона троянда» Деніченко Клостянтина Валерійовича треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним протоколу загальних зборів, суд дійшов до наступного. Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду порушення має бути реальним стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище. Судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини. У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи. Таким чином, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку. Таким чином, здійснюючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Тож, якщо особа вважає, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звернутися за судовим захистом. В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір. Таким чином третьою особою що заявляє самостійні вимоги [PERSON], яким подано позов не зазначено, які конкретно цивільні права та охоронювані законом інтереси порушені протоколом загальних зборів №1 СТ «Червона Троянда» від 01.06.2014 року. Верховний суд України в постанові від 11.05.2016 р. по справі за № 6-806цс16 зазначив, що при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 9 жовтня 1979року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від ЗО травня 2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. За таких обставин, відсутність у [PERSON] порушених цивільних прав чи обов'язків не породжує для нього права на захист, тобто права на звернення із цим цивільним позовом. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги третьої особи що заявляє самостійні вимоги [PERSON] до Садівничого товариства «Червона троянда» в особі голови правління СТ «Червона троянда» Деніченко Клостянтина Валерійовича треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним протоколу загальних зборів - задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: partial