Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що сторони уклали договір, поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність відповідача. Так, з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), сума шкоди була сплачена потерпілій особі. У зв'язку з чим у позивача після сплати страхового відшкодування потерпілій особі виникло право регресної вимоги до відповідача про стягнення сплаченого страхового відшкодування. Добровільно відповідач відмовляється сплатити суму страхового відшкодування позивачу, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 42/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином /а.с.39,41/, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31 травня 2015 року сторони уклали договір, поліс № АЕ/3261741 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу "Hyundai Sonata", реєстраційний номер АА 7573CH /а.с. 3/. 20 травня 2016 року в м. Києві на вул. М.Григоренка відбулась ДТП. Учасниками даної пригоди були: автомобіль "Audi Q7", реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], та застрахований автомобіль "Hyundai Sonata", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач. Відповідно до Постанови Дарницького районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року, ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем /а.с. 8-9/. Згідно ч. 4 ст. 61 цивільно-процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 28 липня 2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ "ПРОСТО-страхування" із повідомленням про настання випадку. Внаслідок ДТП власник транспортного засобу, [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу (автомобіль "Audi Q7", реєстраційний номер [NUMBER]), відповідно до акту огляду транспортного засобу про оцінку майна від 10.08.2016 року вартість матеріального збитку становить 8909, 09 грн. /а.с.10-11/. 31 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ "ПРОСТО-страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування /а.с. 18/. 069 вересня 2016 року ПАТ „ПРОСТО-страхування" було складено страховий акт № 114262, відповідно до якого зазначена подія була визнана страховою, та встановлено розмір виплати 8909, 09 грн. /а.с. 19/. Відповідно до платіжного доручення № 16100 від 07.09.2016 року позивач сплатив страхове відшкодування розмірі 8909, 09 грн /а.с. 20/. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 8909,09 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 ст. 33". Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" : „Вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності...". Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved