Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

03 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 42256,34 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 01 серпня 2016 року він був прийнятий до виробничого підрозділу «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаду машиніста електровозу. Починаючи з березня місяця 2017 року ПАТ «Укрзалізниця» припинила виплату заробітної плати позивачеві. 17 липня 2017 року у зв*язку зі скороченням штату позивач був звільнений з посади за ч. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку. Того ж дня він отримав трудову книжку та наказ про звільнення. Однак, з дня звільнення позивача та станом на 03 листопада 2017 року відповідачем не виплачена [PERSON] заробітна плата. Заборгованість ПАТ «Українська залізниця» перед позивачем по заробітній платі за період з березня 2017 року по липень 2017 року складає 42256,34 гривень. Позивач [PERSON].в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених ним в позовній заяві, просив їх задовольнити та стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату. Представник відповідача ПАТ "Українська залізниця" за довіреністю від 01 листопада 2017 року - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що практично вся залізнична мережа регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» знаходяться в зоні проведення АТО. Проведення АТО ускладнило сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця». Проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Безпосередньо регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» знаходиться за адресою м. Лиман вул. Привокзальна, 22. Фактичне місце роботи виробничого підрозділу «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» - м. Ясинувата. Саме ця обставина ускладнила проведення розрахунку з позивачем. Крім того, відповідно до Рішення ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» у зв»*зку з відсутністю первинної документації на підконтрольній Україні території нарахування заробітної плати після 15 березня 2017 року не відбувалося. Вважає, що позивачем не надано належних доказів порушення відповідачем його трудових прав та не надано доказів на обґрунтування суми позову. Просить в позові відмовити. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] працював з 01 серпня 2016 року по 17 липня 2017 року на посаді машиніста електровозу виробничого підрозділу «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується записом в трудовій книжці, виданій на ім.»я позивача 05 липня 2009 року (а.с. 7-13). 17.07.2017 року [PERSON] був звільнений у зв»язку зі скорченням штату згідно ч.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується наказом (розпорядженням) № 5629/ДН/ОС від 10 липня 2017 року (а.с. 15). Наказ № 5629/ДН/ОС від 10 липня 2017 року видано структурним підрозділом "Донецька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (а.с.15). Згідно довідки про доходи, наданої ВП ТЧ Ясинувта структурним підрозділом "Донецька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (без дати) та підписаної бухгалтером ВП «Ясинуватське локомотивне депо» [PERSON], а також згідно довідок, підписаних начальником ВП ТЧ Ясинувата [PERSON] та в.о. головного бухгалтера [PERSON] (без дати), позивачу [PERSON] за період з березня 2017 року по липень 2017 року нараховано заробітну плату в сумі 42256,34 гривень (а.с. 22-26, 27). Доказів, що заборгованість була в іншій сумі чи погашена, відповідачем ПАТ «Українська залізниця» суду не надано. Вирішуючи справу по суті суд виходить із того, що Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у статті 43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону - суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КзпП, Законом України «Про оплату праці», а позивач знаходився з Донецькою дирекцією залізничних перевезень Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в трудових відносинах до 17.07.2017 року, виконував свої трудові обов'язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримав усі належні йому платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Відповідач не виконав своїх зобов'язань, щодо виплати позивачу заробітної плати в розмірі 42256,34 гривень за період з березня 2017 року по липень 2017 року, тому суд вважає, що таке порушення є порушенням ст.1 Протоколу №1. Заперечення відповідача ґрунтуються на твердженні про відсутність первинних документів, при цьому відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростували твердження та докази позивача. Суд відхиляє посилання відповідача на неможливість вивезти первинні документи, як підставу для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати, оскільки обов'язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік, тощо лежить на працедавцеві, а не на працівникові. За цих обставин втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов'язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, тим більше, що відповідачем не надано суду жодних доказів того, що він у будь-який спосіб намагався виправити цю ситуацію. Крім того, суд звертає увагу на ті обставини, що структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» здійснює господарську діяльність на підконтрольній Україні території починаючі з квітня 2016 року а звільнено позивача 17.07.2017 року. Відповідач належними та допустимими доказами, у відповідності зі ст. 76-81 ЦПК України, не спростував відомості, наведені у вказаних документах (довідках), наданих позивачем та не надав доказів, що відомості, які відображені в них є недостовірними Згідно ч. 2ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належній йому зарплати без обмеження будь-яким строком. За цих обставин позовні вимоги позивача щодо стягнення заробітної плати за період з березня 2017 року по липень 2017 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно із ст.133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання заяви про стягнення заробітної плати на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI. Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 вказаного Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 1 600 гривень. Відповідно до положень ч. 2 ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що суд задовольнив позов, на користь держави підлягає стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved