Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами був укладений безстроковий договір банківського вкладу. Позивач мав намір розірвати договір та отримати належні йому грошові кошти, однак кошти отримав лише частково. В подальшому, повідомляючи відповідача про свій намір отримати кошти, позивач отримав відмову. Відповідач мотивує таку відмову складним майновим станом. Через ці обставини позивач звернувся до суду, та просить суд постановити рішення, яким розірвати Договір № 2630/62/161042 про банківський вклад в іноземній валюті від 24.02.2014 р., укладений між позивачем та ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК»; стягнути з відповідача суму банківського вкладу згідно умов Договору. Позивач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви, позивач позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача повторно не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 24.02.2014 року в місті Рівне між ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» - названий в подальшому як «Відповідач», в особі Базя Олександра Олександровича і [PERSON] - названий в подальшому як «Позивач», укладено Договір №2630/62/161042 про банківський вклад в іноземній валюті (далі по тексту - Договір). Предметом Договору є розміщення у Відповідача банківського вкладу в сумі 42 363 (сорок дві тисячі тиста шістдесят три) доларів США. 24.02.2014 року позивач повністю виконав свої зобов'язання за Договором, та вніс готівкою грошові кошти на депозитний рахунок 262052162201, що підтверджується меморіальним ордером №9307 від 24.02.2014 року. Відповідно до п.7.1. вищевказаного договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов"язань за цим договором, якщо інше не передбачено договором. Згідно п.5.3.2 Договору, Банк зобов"язується: на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити проценти на нього на умовах та у строки, встановлені цим Договором. Пунтом 2.2 Договору визначено, що Вклад у будь-який момент може бути витребуваний повністю або частково на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. На протязі березня-червня місяця 2014 року позивач намагався отримати кошти від Відповідача, однак отримав їх частково в сумі 29 138 доларів США, в гривневому еквіваленті. Таким чином, заборгованість, що лишилася перед позивачем складає наступну суму: 42 363 доларів США - 29 138 доларів США = 13 225 доларів США, про свідчить банківська виписка по рахунку 262052162201 про рух коштів від 04.06.2014 року. В травні-червні місяці 2014 року позивач намагався отримати решту заборгованості відповідача, про що повідомляв останнього, однак кошти не отримав, що спонукало його звернутися до суду. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. За правилами, передбаченими ст. ст. 1058, 1060, 1061, 1066, 1070 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу може бути укладений на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Своїми діями Відповідач порушив також вимоги ст. 629 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за № 1256/8577). За умов невиконання в повному обсязі відповідачем своїх зобов"язань за договором, виходячи з умов п.7.1. вказаного Договору, він вважається таким, що діє на момент звернення позивачки до суду, а тому, підлягає розірванню. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" зазначено, судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що на вказані правовідносини розповсюджується дія Закону України "Про захист прав споживачів". Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір підлягає до стягнення з відповідача. Офіційний курс НБУ (гривні по відношенню до долара США) станом на 16.09.2014 року складає 12,9881.

Outcome: approved