Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

В січні 2016 року ПрАТ "Бузькі Пороги" в особі [PERSON] звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило зобов'язати [PERSON] повернути ПрАТ "Бузькі пороги" печатку товариства, Статут товариства, довідку статистики про реєстрацію товариства в ЄДРПОУ, довідку про взяття на облік платника податків, Свідоцтво про реєстрацію товариства, виписки та витяги з ЄДРЮОта ФОП, протоколи загальних зборів акціонерів товариства , рішення наглядової ради та правління товариства , документи щодо цінних паперів товариства, правовстановлюючі документи на нерухоме майно товариства, інші документи, повязані з господарською діяльністю товариства - як безпідставно утримуване майно. В минулих судових засіданнях представник позивача підтримала позовні вимоги, просила про їх задоволення з підстав, визначених в позовній заяві, а в останнє судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та додаткові письмові пояснення по суті позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог посилалися як на правову підставу позову на положення ст.ст. 121,1213 ЦК України, а саме на збереження майна без достатньої правової підстави ( адже підстава на час таких дій відпала) . Так, на засіданні наглядової ради товариства 22 січня 2016 року роботу органів управління товариством було визнано незадовільною повноваження відповідача, як директора товариства, були припинені та обрано тимчасово виконуючого обов'язки директора [PERSON] Вказані зміни були внесені до відомостей про юридичну особу до ЄДРЮОта ФОП. З 22 лютого 2016 року відповідача звільнено з посади дирекктора товариства рішенням загальних зборів учасників товариства. Проте, незважаючи на прийняте рішення відповідач продовжує утримувати у себе печатку товариства та інші офіційні документи товариства і здійснює з їх використанням певні юридично значущі дії від імені товариства, що може завдати товариству значної шкоди. В судове засідання відповідач не з'явився, неодноразово повідомлявся судом належним чином, належних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання суду не надав. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 04 грудня 2014 року [PERSON] перебував на посаді директора ПрАТ "Бузькі пороги". Протоколом № 1 засідання наглядової ради ПрАТ "Бузькі пороги" від 22 січня 2016 року визнано роботу органів управління товариства у 2015 році незадовільною . Прийнято рішення у відповідності до повноважень, наданих наглядові раді підпунктами 9 і 10 пункту 9.2.4 Статуту, припинити з 22 січня 2016 року повноваження Директора Товариства [PERSON] на строк до обрання нового директора. Обрати тимчасово виконуючим обов'язки Директора [PERSON] на строк до обрання нового директора. [PERSON] передати в.о.директора [PERSON] печатки та штампи ПрАТ "Бузькі пороги" , оригінали установчих, бухгалтерьких та іншої документації товариства. В той же день проведено державну реєсрацію вказаних змін. В подальшому було виявлено, що [PERSON] утримує та самовільно використовує печатку товариства та інші офіціні документи , видаючи накази від свого імені, не маючи відповідних повноважень. Дійсно, 25 січня 2016 року [PERSON] видано Наказ № 1-зк про припинення повноважень [PERSON] , що був призначений 22.01.2016 року рішенням наглядової ради тимчасово виконуючим обовязки у зв'язку з його ([PERSON]С.) довгостроковою відсутністю ; внести відповідні запис про керівника ПрАТ "Бузьки Пороги до ЄДРПОУ. Як вбачається з Витягу з ЄДРЮО,ФОПтаГФ - 26 січня 2016 року були внесені відповідні зміни державним реєстратором та знову зазначено керівником Товариства з 25 січня 2016 року [PERSON] Протоколом № 3 засідання наглядової ради ПрАТ "Бузькі пороги" від 28 січня 2016 року підтверджено відсторонення [PERSON] від здійснення повноважень Директора Товариства з 22 січня 2016 року . Підтверджено обов'язок Наглядовій раді оголошення та скликання загальних зборів товариства, до порядку денного яких повинно бути включено питання про переобрання голови виконавчого органу товариства (директора). Вказані зміни зареєстровано у державного реєстратора 29.01.2016 року, зазначено згідно Витягу ЄДРЮО,ФОПтаГФ керівником та підисантом [PERSON] На тепрішній час у проваджені Центрального районного суду перебуває цивільна справа за позоворм [PERSON] до ПрАТ "Бузькі пороги" про поновлення на посаді , зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків та про скасування протоколу Наглядової ради № 1 від 22.01.2016 року про припинення повноважень Директора. Відповідно до Наказу № 6-к від 22 лютого 2016 року на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів (протокол № 22 від 22.02.2016 року) [PERSON] , директора ПрАТ "Бузькі Пороги " з 22 лютого 2016 року звільнено з роботи у зв'язку з припиненням повноважнь посадової особи за п. 5 ст. 41 КЗпП України. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Стаття 1212 ЦК України дає визначення поняття безпідставного набуття, збереження майна (безпідставного збагачення) і встановлює умови його виникнення. Зобовязання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: по-перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна; по-друге, щоб набуття або зберігання здійснено за рахунок іншої особи; по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна. Як слідує з правової позиції Верховного Суду України , викладеній в Постанові по справі № 6-3090 цс15 від 02 березня 2016 року, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондиційного зобовязання. Характерною особливістю кондиційних зобовязань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобовязання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобовязання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобовязанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним. Кондикційне зобовязання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що предявлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не повязаний договірними правовідносинами щодо речі. Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція позадоговірний зобовязальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та субєктним складом підпадає під визначення зобовязання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондиційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. За такого, оскільки на час звернення до суду з даним позвом відповідача спочатку було відсторонено від здійснення обов'язків директора Товариства, а на час розгляду справи в суді - звільнено з посади директора 22.02.2016 року то підстава, на якій зазначене майно (печатка, документи тощо, яке безумовно належить саме юридичні особі , а не її керівникові) було набуте, відпала, а тому відповідач, згідно вимог статі 1212 ЦК України, зобовязаний повернути утримуване ним майно власникові - ПрАТ "Бузькі Пороги". При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача стосовно того, що він не згоден з рішенням наглядової ради про припинення своїх повноважень та вважає його неправомірним , оскільки таке не має правового значення для правильного вирішення даного спору. Так, захисту підлягає дійсне порушене право і виключно у спосіб, передбачений законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] скористався правом оспорити своє звільнення в судовому порядку, але на час виникнення спірних правовідносин, які стали підставою для звернення до суду позивача з даним позовом, рішення про його відсторонення та наказ про його звільнення є чинними , і навіть за умови незгоди з його правомірністю, таке не дає права [PERSON] утримувати печатку , штампи та ініші офіційні документи позивача та не повертати це майно уповноваженій особі власника . З огляду на встановлені судом обставини справи, слід задовольнити позовні вимоги та стягнути на користь позивача з відповідача сплачений при подачі позову судовий збір згідно ст. 88 ЦПК УКраїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved