Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

13.10.2020 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 09 серпня 1993 року батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно до складу якого уввійшов житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2648 га розташована по [ADDRESS] цільове призначення - обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. В зв"язку з тим, що матір після смерті батька [PERSON] , фактично вступила в управління спадковим майном і не оформила належним чином документи на спадкове майно. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач звернулася із заявою до державного нотаріуса для прийняття спадщини однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання представник позивача надав письмову заяву про те, що позовні вимоги позивача підтримує та просить їх задовільнити, а також зазначив, що іншим чином ніж у судовому порядку визнати право на спадкове майно у позивача немає можливості. Представник відповідача надав письмову заяву де проти позову не заперечувв та просив справу слухати у його відсутність та не заперечував проти прийняття рішення у підготовчому провадженні. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області Серії [NUMBER] від 17.09.2015 року. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, як донька спадкодавця (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 24.05.1968 (повторно) та свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 16.08.1980 року). Чоловік спадкодавця і батько позивача помер [INFO] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 09.08.1993 року). Позивач реалізовуючи своє право звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі якої, [PERSON] , державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю у неї належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якого уввійшов житловий будинок [ADDRESS] , яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на жилий будинок виданого Малоснітинською сільською радою від 16.03.1998 року , зареєстроване в реєстрову книгу № 8 кн1. та земельна ділянка площею 0,2648 га розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-КВ № 028217 виданого Малоснітинською сільською радою від 18.12.2000 року. Згідно Довідки № 183 від 15.09.2020 року [PERSON] . Була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] з 1918 року по день смерті [INFO] . Даний будинок уввійшов до спадкового майна чоловіка спадкодавиці [PERSON] , який помер [INFO] Відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 року на час виникнення правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, матір позивача [PERSON] , фактично вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка [PERSON] , але не офорила в законному порядку відповідних документів. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved