Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає наступне. Спадкове майно, що виступає предметом спору по даній справі, складається з земельної частки (паю) в розмірі 5,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна та належала матері позивача - [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 04.08.2000 р., головою Петропавлівської райдержадміністрації. Нормативно-грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 172 702,92 грн. Копія довідки Управління держгеокадастру про нормативно-грошову оцінку вказаної земельної ділянки додається. [INFO], померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 25.11.1998 р. За життя спадкодавець - [PERSON] склала заповіт від 25.01.1996 р., згідно з яким заповіла позивачу належний їй житловий будинок з господарськими будівлями. Будь-яких розпоряджень щодо права на вищевказану земельну частку (пай) на випадок смерті спадкодавець не робила. Таким чином, спадкування права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату [NUMBER], виданого 04.08.2000 р., головою Петропавлівської райдержадміністрації здійснюється за законом. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняв, оскільки згідно довідки Хорошівської сільської ради від 27.01.2017 р., №70, був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою. За життя брат позивача - [PERSON] своє право на спадщину після смерті матері не оформив. Заяви про прийняття спадщини до Петропавліської нотаріальної контори не подавав, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON], не отримував. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.07.2017 р., [NUMBER] Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Інших спадкоємців ,крім позивача у [PERSON] немає. Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його матері - [PERSON] Однак, нотаріус своєю постановою від 21.03.2017 р., відмовив [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про приналежність цього майна спадкодавцеві - [PERSON]. Від спадщини у вигляді земельної частки (паю) позивач не відмовляється, спадщину прийняв, але отримати свідоцтво про право на спадщину та розпоряджатися цим майном на свій розсуд не має змоги у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому змушений звернутися до суду. Просить суд : 1) Визнати за [PERSON] (і.п.н. [NUMBER]), в порядку спадкування за законом, право власності на земельну частку (пай) в розмірі 5,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна та належала спадкодавцю - [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 04.08.2000 р., головою Петропавлівської райдержадміністрації. 2) Витрати по сплаті судового збору залишити за Позивачем. В судове засідання сторони не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач позов підтримує . Відповідач позов визнає . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . Судом встановлено, що [INFO] дійсно померла [PERSON] в с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області , тобто мата позивача , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 25.11.1998 р. Самарською сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Факт родинних відносин позивача з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження , [NUMBER] ,виданого Хорошівською с/р Петропавлівського району Дніпропетровської області 27.02.1973 р. Згідно сертифікату на право на земельну часту ( пай ) померла [PERSON] набула право на земельну частку ( пай ) , яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ватутіна Петропавлівського району Дніпропетровської області . Постановою від 21.06.2017 р. державний нотаріус Петропавлівської державної нотаріальної контори Мирна А.М. відмовила позивачу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по тим підставам , що позивач не надав правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцеві . Таким чином , встановлено , що позивач дійсно являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] Інший спадкоємець [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть , [NUMBER] , видане 05.07.2017 р. ( повторно ) виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського раойну Дніпропетровської області. Довідкою Хорошівської сілської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 27.01.2017 р.( вих. № 70 ) зазначається , що [PERSON] на день смерті [INFO] дійсно проживала в [ADDRESS] і на момент її смерті з нею буув зареєстрований позивач - [PERSON] Згідно із ст. 25 ЗУ " Про сільськогосподарську кооперацію " та ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 2 ЗУ " Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв ) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину;посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» - При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 17 РозділуХПерехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності в 2002 році передбачено, що відповідно до формулювань Указу Президента України від 08 серпня 1993 року № 720/95 слід розуміти, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчувальне значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку (пай) та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Як роз"яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Правовідносини з приводу спадщини регулюються відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 1262 ЦК України діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги. Їх частки у спадщині є рівними . Як зазначає позивач та встановлено судом , після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач, тобто син померлої , який проживав та був зареєстрована разом з померлою, що підтверджується вищезазначеною довідкою відповідача , а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину. Крім того , згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкуванняроз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення до суду спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки мати позивача набула право на земельну ділянку, позивач має право успадкувати ці майнові права як спадкоємець першої черги за законом після її смерті на підставі ст.1262 ЦК України. Відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки у разі втрати сертифікату про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Незалежно від часу прийняття спадщинивона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України ). З урахуванням того, що нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, іншогоспособу, ніж довести в судовому порядку своє право, не існує, тому суд дійшов висновку, що інтереси позивача мають бути захищені шляхом визнання за ним права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надав достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат. На підставі викладеного ,

Outcome: approved