Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на самовільно побудовані прибудови до будинку [ADDRESS] , позначені літерами А-І та Б, площа - 20,50 кв.м., в тому числі і підвал 10,3 та літня кухня Б, площа 52,60 кв.м.. Позов мотивує тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй онучці [PERSON] . [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє заповів своєму онуку [PERSON] . Однак до спадщини не увійшли самовільні прибудови, які були побудовані заявником в 1977 році, та позначені в технічному паспорті та у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно літерами А-І та Б. Дані об`єкти самочинного будівництва були побудовані особисто заявником з дозволу його батька. Факт самочинного будівництва можуть підтвердити сусіди заявника : [PERSON] та [PERSON] , які живуть з ним по сусідству. Тому, просить визнати за [PERSON] , [INFO] , права власності на самовільно побудовані прибудови до будинку [ADDRESS] , позначені літерами А-І та Б, площа - 20,50 кв.м., в тому числі і підвал 10,3 та літня кухня Б, площа 52,60 кв.м.. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Представник відповідача подав до суду відзив в якому просить у задоволенні позовних вимо відмовити. Даний відзив мотивує тим, що згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 р. №6 за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. У позовній заяві обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин не зазначено. В порушення вимог даної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ матеріали цивільної справи № 303/4557/20 не містять доказів розгляду порушеного питання компетентним державним органом, як і не містять рішень такого органу, що не дає підстави вважати про наявність спору про право, а відтак звернення до суду з даним позовом є передчасним, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Окрім того, самовільно побудовані будівлі: прибудова, в тому числі підвал літ. "А-І", літня кухня літ. "Б", належні до будинку [ADDRESS] є надвірними господарсько-побутовими будівлями, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці. Разом з тим, відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 зазначено, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько- побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України, є приналежністю головної речі (будинку). У зв`язку із цим положення частини п`ятої статті 376 ЦК України, не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об`єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Також, позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів того, що самовільні прибудови, які є предметом розгляду даної справи, були збудовані позивачем за його кошти та для його власного користування та відсутні докази, які б підтверджували сам факт проживання, позивача у будинку [ADDRESS] на момент будівництва там самовільних прибудов. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.07.2000 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , померлої [INFO] є гр. [PERSON] , а спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку за адресою : [ADDRESS] (а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2008 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] є гр. [PERSON] , а спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку за адресою : [ADDRESS] (а.с.8). 21 листопада 2012 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] було видано технічний паспорт на житловий дім індивідуального житлового фонду за адресою : [ADDRESS] (а.с.9-11). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 28.11.2012 року, номер витягу 36458136, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по Ѕ частці кожному житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , де міститься опис об`єкта, з самовільно побудованими прибудовами, а саме : прибудова літА заг.пл. 32,40 кв.м. в т.ч. підвал 10,30 кв.м. - вартістю 11927 грн., літня кухня літ.Б вартістю - 50977 грн., які не узаконені (а.с.12). Правовідносини регулюються цивільним кодексом України. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 р. №6 за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. В поданій позовній заяві обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин відсутні. Отже, в порушення вимог Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" від 30.03.2012 р. №6, матеріали даної справи не містять доказів розгляду порушеного питання компетентним державним органом, як і не містять рішень такого органу, що не дає підстави вважати про наявність спору про право, а відтак звернення до суду з даним позовом є передчасним. Судом встановлено, що самовільно побудовані прибудови до будинку [ADDRESS] , позначені літерами А-І та Б, площа - 20,50 кв.м., в тому числі і підвал 10,3 та літня кухня Б, площа 52,60 кв.м. є надвірними спорудами господарсько-побутовими будівлями, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці. Разом з тим, відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 зазначено, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько- побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України, є приналежністю головної речі (будинку). У зв`язку із цим положення частини п`ятої статті 376 ЦК України, не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об`єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Також, позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів того, що самовільні прибудови, які є предметом спору, були збудовані позивачем за його кошти та для його власного користування. За таких обставин суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, як заявлено безпідставно.

Outcome: dismissed