Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

позивач звернувся з даним позовом до суду до відповідача, посилаючись на те, що до 21 липня 2016 року вона працювала в ПАТ "Капустянський граніт". В зв'язку з неодноразовим порушенням роботодавцем норм трудового законодавства України щодо порядку виплати заробітної плати, позивач 21 липня 2016 року звільнилася з роботи. Позивач зазначає, що в день звільнення відповідачем не було проведено з нею розрахунок. Оскільки, при звільненні з роботи, відповідач проігнорував вимоги чинного законодавства щодо проведення повного розрахунку з вивільнюваним працівником, позивач вважає порушеними її права та просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21 липня 2016 року по 16 грудня 2016 року року в сумі 16955,86 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судової повістки, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу № 10 к від 04 липня 2016 року про звільнення, [PERSON] було звільнено з посади - головного бухгалтера, з 21 липня 2016 року (а.с. 3). Згідно довідки ПАТ "Капустянський граніт", заборгованість по заробітній плати [PERSON] складає 2194,99 грн. за період з 01.06.2016-21.07.2016 р. (а.с.2). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" пунктом 20 передбачено, що, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається, відповідно до ст.27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі -Порядок). З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно приписів ст.ст. 116,117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, у відповідності до встановлених правил та вимог, відповідач має сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 21 липня 2016 року по 16 грудня 2016 року, а саме за: липень 2016 року - 6 робочих днів; серпень 2016 року - 22 робочих днів; вересень 2016 року - 20 робочих днів; жовтень 2016 року - 20 робочих днів; листопад 2016 року - 22 робочих днів; грудень 2016 року - 11 робочих днів. Загалом затримка розрахунку при звільненні складає 103 робочих днів. Згідно довідки розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становив 164 грн. 62 коп. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку з 21 липня 2016 року по 16 грудня 2016 року в розмірі 16955 грн. 86 коп. (164,62 грн. х 103 робочі дні = 16955,86 грн.). Позивач не збільшував позовні вимоги на час розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати є обгрунтованими та законними, в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі, в межах позовних вимог. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved