Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 05 березня 2021 року у задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства "Ратнівська центральна районна лікарня" Ратнівської районної ради до [PERSON] про стягнення неустойки (штрафу) відмовлено за безпідставністю. Зустрічний позов [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства "Ратнівська центральна районна лікарня" Ратнівської районної ради задоволено та визнано недійсним договір про співпрацю від 28 липня 2017 року, укладений між [PERSON] та Ратнівською центральною районною лікарнею, правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство "Ратнівська центральна районна лікарня" Ратнівської районної ради. Від представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвоката Мартинюка С.І. 18 березня 2021 року надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, у зв`язку з тим, що судом не було вирішено питання щодо судових витрат у справі, зокрема щодо стягнення судового збору в сумі 840 грн 80 коп та витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 в справі № 569/17904/17, на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір №30/09/20-1 про надання правничої допомоги адвокатом від 30.09.20, укладений між [PERSON] та адвокатом Мартинюком С.І.; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №30/09/20-1 від 30.09.2020, у якому вказана вартість послуг адвоката; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №30/09/20-1 від 30.09.2020, з детальним описом робіт, які виконані представником; розрахункові квитанції від 30.09.2020 року, від 09.10.2020, відповідно до яких [PERSON] сплатив на рахунок адвоката Мартинюка С.І. 6000 гривень за надання правничої допомоги згідно договору №30/09/20-1 про надання правничої допомоги від 30.09.2020. Наведене дає підстави для висновку, що витрати позивача за зустрічним позовом [PERSON] на правову допомогу у розмірі 6000 грн є доведеними, а їх обсяг є співмірним зі складністю справи, а також з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та часом, на них затраченим. Також судом встановлено, що [PERSON] , звертаючись із зустрічним позовом про визнання недійсним договору про співпрацю, сплатив судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. Таким чином, з огляду на викладене, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840,80 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, загалом 6840, 80 грн.

Outcome: approved