Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що 06.11.2018 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МАН» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2019 року [PERSON] було визнано винним в настання даної ДТП та накладено відповідний штраф. Оскільки пошкоджений автомобіль «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 06-ТR\\АМ-0004484427 від 22.08.2018 року, власнику пошкодженого автомобіля було сплачено страхове відшкодування в розмірі 14 452,00 грн. Оскільки цивільно правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застраховано відповідно до полісу № АМ/006002548 в ПАТ «СК «Країна», ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до останнього з регресною вимогою. 19.08.2019 року ПАТ «СК «Країна» було сплачено (відшкодовано) на користь ТДВ СК «Альфа- Гарант» частину сплаченого страхового відшкодування в розмірі 9 787,30 грн. Таким чином, залишилося 4664,70 грн. невідшкодованої частини страхового відшкодування. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до регресну вимогу у розмірі фактично понесених витрат. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тому позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 4664,70 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву в якій позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити, розгляд справи провести в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з"явився. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 22, 1166, 1188, 1191 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант»та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту 06-ТR\\АМ-0004484427 від 22.08.2018 року(а.с.4-5). У відповідності до умов даного Договору, ТДВ СК «Альфа-Гарант»взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 15.01.2019 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.11). Згідно даної постанови, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 169717 від 06.11.2018 року [PERSON] , 06.11.2018 року о 10 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем "МАN" державний номер [NUMBER] , по вул. Чорнобильська, 19 в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб - автомобіль "Mitsubishi", державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Вказана постанова суду відповідачем [PERSON] не оскаржувалася. Судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина в скоєнні даної ДТП, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст. 1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Відповідач керував автомобілем "МАN" державний номер [NUMBER] на правовій підставі та повинен відповідати за заподіяну матеріальну шкоду. Транспортний засіб "Mitsubishi", державний номер [NUMBER] був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту 06-ТR\\АМ-0004484427 від 22.08.2018 рокуу ТДВ СК «Альфа-Гарант». Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу "Mitsubishi", державний номер [NUMBER] був організований огляд на СТО та згідно розрахунку на оплату по замовленню № 352 від 14.02.2019 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mitsubishi", державний номер [NUMBER] , склала 14452,00 грн. (а.с.12). За заявою потерпілої особи [PERSON] , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту 06-ТR\\АМ-0004484427 від 22.08.2018 року, на підставі страхового акту № СТ/18/0299 від 06.06.2019 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант»виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 14452,00 грн.. (а.с.14-15). Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу "МАN" державний номер [NUMBER] , була застрахована за Полісом № АМ/006002548 в ПАТ СК "Країна" (а.с.16) то ТДВ СК «Альфа-Гарант»звернулося до ПАТ СК "Країна", з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. Факт ДТП 06.11.2018 року був визнаний ПАТ СК "Країна" страховим випадком. На підставі заяви на виплату ТДВ СК «Альфа-Гарант»співробітниками ПАТ СК "Країна" було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплати на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант»в сумі 9787,30 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ТДВ СК «Альфа-Гарант»склало 4664,70 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 14452,00 грн. - 9787,30 грн. = 4664,70 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ТДВ СК «Альфа-Гарант»з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 06.06.2019 року. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 14452,00 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 06.11.2018 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант»отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду. Згідно з ч. 1ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Із змісту ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому на підставі викладеного суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування у виді франшизи в розмірі 4664,70 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921,00 грн..

Outcome: approved