Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 23.08.1988 року та виписки з інвентаризаційних матеріалів виданої ОКП "Коломийське МБТІ" № 8491 від 27.03.2018р. право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору, головою якого була бабуся позивача [PERSON]. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] У відповідності до технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. "А", загальною площею 48,1 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м, літньої кухні, двох сараїв, двох стодол, стайні, трьох комор, двох навісів, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1962 році. [PERSON] померла [INFO] року. на час її смерті діяв ЦК України 1963 року. Довідкою Сороківської сільської ради № 593 від 12.11.2018р. доводиться, що на час смерті [PERSON] разом з нею у житловому господарстві проживав єдиний спадкоємець першої черги за законом батько позивачки [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, однак свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі не оформив. [INFO] року [PERSON] помер . Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. Спадкодавцю [PERSON] належали земельні ділянки та житлове господарство по [ADDRESS] . Довідкою Сороківської сільської ради № 594 від 12.11.2018р. підтверджується, що на день смерті спадкодавця [PERSON] з числа спадкоємців першої черги за законом разом з ним проживала позивача та її мати [PERSON], яка не бажає оформляти спадщину. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської ДНК. Проте, нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця, що стверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.10.2018р. З довідки Сороківської сільської ради № 201 від 26.03.2018р. вбачається, що станом на 15.04.1991р. у житловому господарстві проживали: батько [PERSON], мати [PERSON], позивач, дружина позивача [PERSON], та доньки позивача [PERSON], [PERSON]. Ніхто з с перелічених осіб не звертався з заявами про прийняття спадщини чи про виділ частки у колгоспному дворі. Спадкодавець був батьком позивача, вони постійно, а ж по день його смерті проживали разом, вели спільне господарство. Після смерті тата позивач фактично вступив в управління спадщиною - разом з сім'єю проживає у житловому господарстві, користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документації за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через неналежно оформленні правовстановлюючі документи на житлове господарство. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендують та не зверталися до нотаріальної контори з приводу її оформлення і не мають наміру звертатися в майбутньому. З приводу виділу частки в колгоспному дворі теж не зверталися та не претендують на неї. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 23.08.1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд розташованих в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року у віці 85 років в с. Сороки, актовий запис № 12 від 08.06.1989 р., що стверджено копією повторного Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 21.09.2018 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Довідкою виконавчого комітету Сороківської сільської ради № 593 від 12.11.2018 року, доводиться, що [PERSON] на день смерті ([INFO]) проживала в [ADDRESS] разом із нею проживали: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], правнучка [PERSON], [INFO], правнучка [PERSON], [INFO] З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27.08.1941р. слідує, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року у віці 74 років в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 28 від 12.12.1973 року, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15.01.2019р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 року в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 201, виданою 26.03.2018р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. З повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 48/01-16 від 05.02.2019р. слідує, що згідно перевірок алфавітних книг спадкових справ в період з [INFO] року і до сьогоднішнього дня після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадкова справа не заведена в Городенківській районної державній нотаріальній конторі. Отже, [PERSON], син спадкодавця, прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], однак юридично правовстановлюючі документи не оформив. [PERSON] помер [INFO] року у віці 74 років в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 від 08.10.2007 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08 жовтня 2007 р. виконкомом Сороківської сільської ради. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батькиСпадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Слобідською сільською радою Гвоздецького району, позивач [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 15.10.1983 року Слобідською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 жовтня 1983 року, актовий запис № 14 від 15.10.1983р., після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Батько позивача, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 24 квітня 1957 року, актовий запис № 16 від 16.04.1957 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 24.04.1957 року Слобідською сільською радою. З наведеного слідує, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON]. На час смерті [PERSON] ([INFO].), який проживав [ADDRESS], разом з ним проживали : дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], правнук [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 594, виданою виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 12.11.2018 року. [PERSON], [INFO], як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обов'язкову частку у спадщині. [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що на частку у спадковому майні не претендує та не зверталася до нотаріальної контори з приводу її і не має наміру звертатися в майбутньому. З приводу виділу частки в колгоспному дворі теж не зверталася та не претендує на неї. З повідомлень приватних нотаріусів Городенківського РНО Стефурак Н.Я. та Яшана Р.Р., які поступили до суду 15.01.2019р., слідує, що ними спадкових справ на майно [PERSON], яка померла [INFO] р., та [PERSON], який помер [INFO] року, не відкривалася. З копії спадкової справи № 325/2008 наданою Городенківською районною державною нотаріальною конторою слідує, що [PERSON] 26.03.2008 року подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] та 03 липня 2018 року [PERSON] подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті батька [PERSON]. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 13811154 виданого 26.03.2008р. Городенківською районною державною нотаріальною конторою свідчить про те, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у спадковому реєстрі 44348938, номер у нотаріуса 325. Договором про поділ спадщини посвідченого 21.08.2018 року в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 915 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] склали цей договір про поділ спадкового майна, належного їм відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, в рамках спадкової справи № 325/2008, відкритої державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. після смерті [PERSON], померлого [INFO] року . Сторони домовилися про те, що цей укладений договір є підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, зокрема [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 28.08.2018 року в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 964 позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]., яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 55,22 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі , належного померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. № 3179/02-31 від 02.10.2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] р. на житловий будинок № [ADDRESS], який належав [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав на вищезгадане майно з посиланням на те, що спадкоємець не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на житловий будинок. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1962 р., інші господарські будівлі збудовані в 1964, 1978, 1982, 1990, 2011 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров'я" ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки - 19.06.2018 року, - становить 70 095 грн. За житловим будинком зареєстрована земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться довідкою № 6, виданою 10.01.2018р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. З копії Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], слідує, що [PERSON] на підставі рішення Сороківської сільської ради народних депутатів від 29.12.1993р., 14 сесії, 21 скликання передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,5382 га на території с. Сороки Городенківської сільської ради для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,2882 га. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на будинок, спадкоємець за законом [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved