Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Приватного Акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення шкоди, заподіяної смертю потерпілого, мотивуючи свої вимоги тим, що : 03 червня 2012 року, близько 22-00 годин, [PERSON], керуючи за довіреністю автомобілем марки «MitsubishiGalant», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автошляху «Фрунзівка-Дяченки-Дмитрівка-Комсомольськ» на 45 км. в районі селища Дмитрівка, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху,що свідчить: «При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно управляти їм», яке знаходилося в прямому причинному зв'язку із створенням аварійної ситуації і ДТП, що наступив,не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку свого руху та допустив наїзд на нерухому перешкоду - дерево. Внаслідок даного ДТП пасажир автомобіля, її чоловік - [PERSON], який перебував на задньому сидінні вказаного автомобіля,отримав тяжкі тілесні пошкодження, від яких [INFO] помер в Комсомольській Центральній міській лікарні, що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області серія [NUMBER], актовий запис № 154. Цивільна - правова відповідальність власника автомобіля «MitsubishiGalant» була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно із Полісом страхування від 05.01.2012 року за № АВ/2272520, відповідальність якої у разі настання страхового випадку, передбачена ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів». Про настання страхового випадку, що мав місце 03 червня 2012 року було своєчасно проінформовано Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Загиблий [PERSON] був її чоловік, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції серія [NUMBER], актовий запис № 83. [INFO] вона народила сина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 702, де в графі батько значиться «Пустовий Станіслав Миколайович». 11 грудня 2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області був винесений вирок, яким [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та вирішено питання про задоволення мого цивільного позову - стягнуто з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на мою користь одноразову компенсацію страхового відшкодування в розмірі 65 628 грн. на кожного утриманця, стягнуто моральну шкоду в розмірі 2 550 грн. Вирішено питання про стягнення щомісячних страхових відшкодувань. 12 березня 2013 року Апеляційний суд Полтавської області по даній справі виніс вирок, яким, серед іншого, вирок Комсомольського міського суду Полтавської області в частині цивільного позову про стягнення коштів з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» був скасований, а справу в цій частині було направлено до суду першої інстанції для вирішення в порядку цивільного судочинства. Вироком Апеляційного суду Полтавської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 статті 286 КК України та призначено покарання в межах санкції статті. Апеляційним судом Полтавської області було встановлено, що «Українська страхова компанія АСКА» несе майнову відповідальність за дії [PERSON] на підставі договору страхування, а не в силу закону. Таким чином вказана особа - страхова компанія, не може бути цивільним відповідачем в межах даної кримінальної справи, але повинна нести відповідальність в порядку цивільного судочинства. Оскільки на той час вона була виснажена всіма цими подіями, трагічною загибеллю чоловіка, постійними судами, в неї на руках була новонароджена дитина, цивільний позов щодо стягнення коштів з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» був залишений без розгляду, тому вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та прохав позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач Приватне Акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судове засідання не з*явилися, направили до суду заперечення, з позовом погодилися частково, прохали суд розглянути справу без їх участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2012 року між «ПрАТ УАСК АСКА» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчується полісом АВ/2272520. За даним полісом застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування: транспортним засобом Мітцубісі державний номер [NUMBER], Строк дії договору встановлено з 06.01.2012 р, до 05.01.2013 р. включно. 03.06.2012 року [PERSON], керуючи забезпеченим транспортним засобом не впорався з керуванням, допустив наїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку свого руху та допустив наїзд на нерухому перешкоду - дерево. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля - [PERSON], який перебував на задньому сидінні автомобіля, отримав тяжкі - тілесні ушкодження, від яких 04.06.2012 року помер. Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АВ/2272520 був укладений відповідно до редакції Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", яка діяла станом на 19.09.2011 року. Заявлені вимоги Позивача мають бути розглянуті у відповідності до вимог Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " у редакції, яка діяла на момент укладення даного договору. Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У даному випадку згідно Договору страхування ліміт відповідальності Страховика за шкоду, спричинену життю та здоров'ю, складає 100 000,00 грн. Відповідно до п. 27,4 ст. 27 Закону України, у зв'язку із смертю годувальника відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утримцю належала б при його житті, за вирахуванням пенсій., наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника. Порядок вирахування відшкодування утриманцям визначає Кабінет Міністрів України. (Постанова від 31.12.2004 р. № 1776 «Про затвердження Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ". Відповідно до п. 1 Порядку розрахунок розміру страхового відшкодування, що виплачується утриманцям у зв'язку із шерпе годувальника внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, проводиться у межах визначеного законодавством ліміту відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, який діяв на дату укладення Договору страхування. Частина неотримання доходів померлого годувальника, яка за його життя належала 6 кожному утриманцю, визначається із середньомісячного доходу померлого, який включає виплат, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, пенсії, державну соціальну допомогу та щомісячні виплати за загальнообов*язковим державним соціальним страхуванням, за останній календарний рік ( за відрахуванням частки, яка припадала на померлого і працездатних осіб, та суми пенсій, виплачених утриманцям внаслідок втрати годувальника) шляхам ділення частини нестриманих доходів померлого годувальника, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб. Відповідно до ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше, як за три роки наперед. На підставі викладеного розрахунку, сума страхового відшкодування проводиться наступним чином: Середньомісячний розмір заробітної плат - 2 215,80 гри. (Позивач зазначив у своєму позові). Частка кожного в сумі доходу померлого складає 2 215,80 гри. : 3 (годувальник + непрацездатна дружина + малолітня дитина) = 738,60 грн. Склад сім'ї : непрацездатна дружина, малолітня дитина (дата народження 05.10.2012 року). Таким чином, утриманцями є - непрацездатна дружина (до відновлення нею працездатності), малолітня дитина (до досягнення повноліття). Так як відповідно до ст. 1202 ЦК України сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше, як за три роки наперед то розрахунок одноразової компенсації повинен проводитись наступним чином: - 739,00 гри. * 36 місяців (3 роки) 26 604,00 грн., а тому повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного: Відповідно до п. 22.3. ст. 22 Закону України потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена п.п.. 1,2 частини другої ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі, відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик не більше 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо -транспортної пригоди. Відповідно до ст, 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях:, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Щодо п. 1 частини другої ст..23 ЦК України, то в даному випадку Позивач не зазнала ані каліцтва, ані іншого ушкодження здоров'я. Щодо п. 2 частини другої ст. 23 ЦК України, то протиправна поведінка у відношенні Позивача в даному випадку також відсутня, адже протиправна поведінка - це різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінкою вважається тоді, толи суб'єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права. Також слід зазначити, що положеннями п. 3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " від 31 березня 1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності , престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкода суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілою, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, студінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а тому в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. З відповідача на користь позивача слід стягнути випрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial