Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач, [PERSON]., звернулась до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом зняття з реєстраційного обліку. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 02.11.1998 р. у попередніх власників, [PERSON]., [PERSON]., яка діяла від свого імені і як законний представник на той час неповнолітнього сина, [PERSON]., придбала у власність квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 1966, зареєстрованого у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за реєстраційним № 1970 від 09.11.2098 р.. Відповідно до п. 7 договору продавці зобов»язалися виписатися з квартири до 15.11. 1998 р., але виселившись, не знялись з реєстраційного обліку за адресою відчуженого ними житла. Перебування відповідачів протягом тривалого часу на реєстраційному обліку за адресою її квартири завдає збитків, оскільки нарахування комунальних послуг здійснюється з розрахунку зареєстрованих осіб, обмежує гарантоване Конституцією та законами України право власності. Позивач просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явився, їх місце перебування невідоме, за останнім відомим місцем реєстрації не проживають. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підтверджений та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У випадку порушення права власності згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд установив, що 02.11.1998 р. позивач придбала у попередніх власників, [PERSON]., [PERSON]., яка діяла від свого імені і як законний представник на той час неповнолітнього сина, [PERSON]., у власність квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 1966, зареєстрованого у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за реєстраційним № 1970 від 09.11.2098 р. (а.с.4, 5). Відповідно до п. 7 договору продавці зобов»язалися виписатися з квартири до 15.11. 1998 р., проте виселившись, [PERSON]. та її син, [PERSON]., не знялись з реєстраційного обліку за адресою відчуженого житла. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 , ч. 1 ст. 346 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна. Перебування відповідачів протягом тривалого часу на реєстраційному обліку за адресою її квартири завдає збитків, оскільки нарахування комунальних послуг здійснюється з розрахунку зареєстрованих осіб, обмежує гарантоване Конституцією та законами України право власності. Суд виходить з того, що відповідачі, відчуживши свою квартиру, позбулися права власності на неї, змінили місце свого проживання, але не знялися з реєстрації, що не відповідає вимогам Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", та обмежує позивача у здійсненні охоронюваних законом і гарантованих Конституцією України прав власності ( я» (а.с. 6). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою) свідоцтва про смерть. Порушене право власності позивача на придбану за договором купівлі - продажу від 03.11.1998 р. квартиру відповідно до закону підлягає поновленню шляхом усунення відповідачами перешкод у здійсненні нею права власності зняттям з реєстрації місця проживання за адресою цієї квартири . Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про усунення відповідачами перешкод у здійсненні нею права власності шляхом зняття з реєстрації місця проживання за адресою відчуженої квартири, - доведені і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 121 грн. 80 коп. У порядку ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для виконання всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України… . Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, … вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд визначає порядок виконання судового рішення про усунення відповідачами перешкод у здійсненні позивачем права власності шляхом зняття з реєстрації місця проживання за адресою відчуженої ними квартири [ADDRESS], у разі набрання законної сили, поданням належним чином оформленої копії цього рішення до Подільського районного відділу ДМС України в м. Києві, уповноваженого законом на вчинення відповідних дій, за умови відчуження житлового приміщення чи/або зміни місця проживання фізичними особами тощо. На підставі наведеного, ст. ст. 317, 321, 346, 391 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 р., ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved