Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON], та [PERSON] відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Заявлений позов мотивує тим, що [PERSON] 01.05.2014 року близько 22.00 години, попередньо домовившись із [PERSON] про відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідків, що настануть після їх вчинення, знаходячись біля старого центрального входу до стадіону «Пластмасовик» по вул. Пушкіна в м. Виноградів, зі спини підійшли до позивача [PERSON] та використовуючи власну фізичну силу, повалили його на землю, де розпочали наносити йому множинні удари руками та ногами по різним частинам тіла. Після цього відповідачі, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з особистих корисливих спонукань, вийняли з кишень штанів [PERSON] гаманець, в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 2.300,00 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа-113», чорного кольору і з викраденим зникли, завдавши при цьому [PERSON] матеріальних збитків. Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду та залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 03.09.2014 року, яка набрала законної сили. Крім того позивач зазначає, що протиправні дії відповідачів завдали йому фізичного болю та моральних страждань, моральна шкода виражається в тому, що з вини та неправомірної поведінки [PERSON] та [PERSON], позивач пережив душевні страждання та емоційний дискомфорт у зв'язку із самим фактом грабежу, необхідність з'являтися на виклики слідчого та суду. Відповідачі, нанесли позивачу тілесні ушкодження у вигляді синця орбітальної ділянки правого ока, крововиливу під конюктиву правого ока. Ці ушкодження не спричинили розладу здоров'я потерпілого і по цій ознаці згідно із п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров'я. Позивач зазначає, що вказаними діями йому було завдано майнову шкоду у розмірі 2 300 гривень. Крім того позивач зазначає, що йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в тому, що позивач зазнав душевних стражданнь пережитими у зв'язку із самим фактом грабежу, побиття та позбавлення його права власності на мобільний телефон та втратою почуття захищеності, хвилюваннями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя. Розмір моральної шкоди позивач визначив у 50 000 гривень. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, проте в своїй заяві просили розгляд справи розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в порядку ч.6 ст.46 ЦПК України в судове засідання не з'явився. З адміністрації установи відбування покарань, до суду від імені відповідача надійшла розписка про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в порядку ч.6 ст.46 ЦПК України, в ході розгляду справи в режимі відеоконференц звязку, обставини позову визнав, однак в задоволенні позовних вимог просив відмовити, в звязку з тим, що на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі і має скрутне матеріальне становище. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. [PERSON] ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). [PERSON] ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 1190 ЦК України, встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. [PERSON] Мінюсту України від 13.05.2004, № 35-13/797 "Методичні рекомендації "Відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. [PERSON] приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що [PERSON] 01.05.2014 року близько 22.00 години, попередньо домовившись із [PERSON] про відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідків, що настануть після їх вчинення, знаходячись біля старого центрального входу до стадіону «Пластмасовик» по вул. Пушкіна в м. Виноградів, зі спини підійшли до позивача [PERSON] та використовуючи власну фізичну силу, повалили його на землю, де розпочали наносити йому множинні удари руками та ногами по різним частинам тіла. Після цього відповідачі, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з особистих корисливих спонукань, вийняли з кишень штанів [PERSON].. М.. гаманець, в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 2.300,00 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа-113», чорного кольору і з викраденим зникли, завдавши при цьому [PERSON] матеріальних збитків. Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду та залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 03.09.2014 року, яка набрала законної сили. Загальними засадами дизпозитивності цивільного судочинства встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідачів суми завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що така вимога позивача підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження у справі №299/1932/14-к по обвинуваченню [PERSON], та [PERSON], за ч.2 ст.186 КК України. Так, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області, який набрав законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 03.09.2014 року, суд визнав доведеним той факт, що протиправними діями відповідачів позивачу [PERSON], завдано матеріальних збитків на суму 2 300 гривень (а.п.41). Цим же вироком також встановлено, що речові докази по справі: гроші в сумі 335,00 гривень та мобільний телефон марки «Нокіа-113» чорного кольору, ІМЕІ 352855056403117, повернуті позивачу [PERSON]М.(т.1 а.п.144-145, Т2 а.п.45). Суд критично оцінює твердження позивача про те, що повернутий йому мобільний телефон марки «Нокія-113» при поверненні був в несправному стані, оскільки дана обставина спростовується матеріалами кримінального провадження. Так у висновку про вартість оцінюваного майна, дана коротка характеристика обєкта оцінки, а саме мобільного телефону марки «Нокіа-113» чорного кольору, ІМЕІ 352855056403117, з якого вбачається, що фізичний стан задовільний (т.1 а.п.130). За вказаних обставин позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 1965 гривень (2300 - 335). Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов переконання, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] із ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення. Відповідно до п.3 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода визначається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Позивач безумовно зазнав моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, пережитих у зв'язку із самим фактом грабежу та позбавлення права власності на майно, втратою почуття захищеності, хвилюваннями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода має бути відшкодована. Втім, заявлений розмір такого відшкодування, зважаючи на обставини справи, підлягає до часткового задоволення. З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи, виходячи з принципів розумності та справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України), суд вважає розумним і справедливим зменшити розмір морального відшкодування шкоди до 25 000,00 (двадцять пять тисяч 00 коп.) грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат, то позивач при зверненні до суду зазначив, що у відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору за подання даного позову. Даючи оцінку доводам позивача щодо звільнення його від сплати судового збору, суд констатує, що відповідно до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Із зазначеної норми матеріального права вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди завданої злочином а тому відповідно до абзаців 3-6 підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ "Про судовий збір" при поданні позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, а від так при зверненні до суду позивачу необхідно було сплатити 500 гривень судового збору. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем не зазначені підстави для звільнення його від сплати судового збору, а від так з позивача [PERSON], слід стягнути судовий збір відповідно до абзаців 3-6 підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалюється рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог про відшкодування моральної шкоди. На підставі наведеного,

Outcome: approved