Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Комунальний заклад "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" ДОР (заявник) звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1965 \~р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги в заяві та у судовому засіданні заявник обґрунтував тим, що 10.04.2015р. о 13год. 59хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару з діагнозом біполярний афективний розлад. За думкою комісії лікарів лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні [PERSON] заперечувала проти госпіталізації та пояснила, що вона сама за освітою психолог. Як спеціаліст в цій області, вважає, що її невірно лікують. У неї виник конфлікт з рідними, тому на її думку батьки і звернулися до лікарні. Наміру зашкодити собі та оточуючим не вчиняла, госпіталізацію вважає непотрібною, а себе - здоровою. У судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що зазначена заява не підлягає задоволенню за її безпідставністю. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи [PERSON], думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 10.04.2015р. о 13год 59 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Дячук Н.С. Представник психіатричного закладу в заяві та в судовому засіданні посилається на те, що [PERSON] тривожна, висловлює маячні ідеї у відношенні до батьків. Каже, що «її хочуть лишити спадщини» і вона потребує стаціонарного лікування, оскільки відповідно до висновку комісії лікарів - психіатрів [PERSON] був поставлений діагноз «біполярний афективний розлад". Главою 10 (ст.ст.279-282 ) ЦПК України, Законом України "Про психіатричну допомогу" врегульовано порядок розгляду заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Виходячи з вимог Закону для госпіталізації особи до психічного закладу недостатньо лише факту наявності у цієї особи психічного розладу, а повинні бути в наявності ознаки, передбачені ст. 14 Закону України " Про психіатричну допомогу". В ході розгляду справи заявником не було надано доказів тому, що [PERSON] за своїм психічним станом може вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для неї особисто або для її оточення, або її неспроможніть самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 1965 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS]. В підтвердження своїх доводів про те, що вона не потребує примусового лікування в КЗ «ДКПЛ» ДОР [PERSON] пояснила, що працює, самостійно себе обслуговує, не потребує сторонньої допомоги. Вважає, що батьки звернулись з заявою про її госпіталізацію, оскільки між ними виникають сварки. Суд перевірив довідки з медичних закладів, заяви, на підставі яких [PERSON], 1965 року народження була госпіталізована до КЗ «ДКПЛ». Доказів тому, що за своїм психічним станом [PERSON] могла вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для неї особисто, для її оточення або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність в ході розгляду справи представлено не було. Посилання в заяві про госпіталізацію на розлад психіки [PERSON] нарівні з іншими доказами, що зібрані по справі, за висновком суду не дають підставу для її примусового лікування в умовах КЗ «ДКПЛ»ДОР. Даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, поясненням і запереченням учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що з урахуванням положень Закону України "Про психіатричну допомогу" відсутні підстави для задоволення заяви КЗ «ДКПЛ»ДОР щодо примусової госпіталізації і лікування в умовах стаціонару психіатричної лікарні [PERSON] Розлад в стосунках між родичами, можливо сприяв психічному розладу її життя, але не дають підстав для висновку, що вона потребує примусового лікування в умовах КЗ «ДКПЛ» ДОР. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed