Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.12.2015 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, що складається із будинковолодіння по вул.Шкільна,4 в с.Білятичі Сарненського району Рівненської області, та спадщина за законом у виді земельної ділянки, яка розташована на території Сарненського району Рівненської області, що належала спадкодавцю на підставі факту прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON], яка померла 07.05.2007 року, якій належала дана земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №089354, яку вона прийняла як спадкоємець за заповітом та за законом, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове майно, проте постановами нотаріуса від 18.06.2016 року, від 13.07.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на імя спадкодавця [PERSON], яка дійсно за життя не зареєструвала право власності на будинок, яким володіла згідно закону, та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність грошової оцінки земель, а тому виникла необхідність у судовому захисті цивільних прав, в зв"язку з чим просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно у виді будинковолодіння вул.Шкільна,4 в с.Білятичі Сарненського району Рівненської області, у виді земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] підтримала позов в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] сільська рада письмовою заявою не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON], позов визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. [PERSON] померла 14.12.2015 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №183806, виданого 14.12.2015 року. Заповітом нотаріально посвідченим посадовою особою [PERSON] сільської ради Сарненського району Рівненської області 11.10.2013 року, який не змінений та не скасований, [PERSON] заповіла [PERSON] будинковолодіння по вул.Шкільна,4 в с.Білятичі Сарненського району Рівненської області. Згідно свідоцтв про народження серія VІ-УР №1709037, серія ЯЩ №575339, серія VІ-УР №1709038 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, їх батьками були [PERSON] та [PERSON] Із свідоцтва про одруження серія І-УР №420947 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 11.04.1962 року, дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ГЮ №302258 [PERSON] народилася 25.12.1963 року, її матір"ю є [PERSON] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ГЮ №434019 [PERSON] після реєстрації шлюбу 25.10.1986 року з [PERSON] має прізвище [PERSON]. [PERSON] померла 07.05.2007 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №038251, виданого 07.05.2007 року. [PERSON] письмовою заявою підтвердила, що не приймала спадщину після смерті сестри [PERSON], не заперечує щодо прийняття спадщини дочкою [PERSON] після смерті [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем за законом п"ятої черги після смерті 14.12.2015 року [PERSON] Згідно довідки [PERSON] сільської ради №1723 на момент смерті 07.05.2007 року [PERSON], яка проживала [INFO], з нею постійно проживала та була зареєстрована сестра [PERSON] Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №089354 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 4,50 га. для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Сарненського району Рівненської області. Довідка Сарненської РДНК від 13.07.2016 року підтверджує факт прийняття спадщини [PERSON] у виді земельної ділянки площею 4,50 га. для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Сарненського району Рівненської області, належної на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №089354 [PERSON], яка померла 07.05.2007 року. Згідно виписки з погосподарської книги №6 с.Білятичі Сарненського району вбачається, що особовий рахунок №0583-1 на будинок №4 по вул.Шкільній відкритий на [PERSON] Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 16.11.2013 року вбачається, що будинок №4 по вул.Шкільній в с.Білятичі Сарненського району Рівненської області, 1965 року забудови, який не містить елементів самочинного будівництва, зареєстрований за спадкодавцем [PERSON] Постановою державного нотаріуса Сарненської РДНК від 18.06.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв"язку з відсутністю у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу на нерухоме майно у виді будинковолодіння по вул.Шкільна,4 в с.Білятичі Сарненського району Рівненської області. Постановою державного нотаріуса Сарненської РДНК від 13.07.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у виді земельної ділянки після смерті [PERSON] через відсутність витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно роз"яснень п.3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки, спірний житловий будинок з надвірними будівлями знаходиться в сільській місцевості в селі Білятичі Сарненського району, то згідно діючого станом на 1965 рік законодавства, обов"язковій державній реєстрації будинок не підлягав, однак на підставі запису в погосподарській книзі є власністю спадкодавця [PERSON] та входить до спадкової маси після її смерті, кім того спадкодавець [PERSON] фактично та юридично мала у власності земельну ділянку, що успадкувала в установленому законом порядку після смерті сестри [PERSON], яка входить до складу спадщини. Також судом встановлено, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину за заповітом у виді будинковолодіння, та спадщину за законом у виді земельної ділянки, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом та спадкоємець за законом п"ятої черги, спадкодавець [PERSON] фактично мала у власності будинковолодіння, земельну ділянку, що після смерті входять до спадкової маси, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved