Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що приватним нотаріусом Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис №5846 про стягнення на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 18.02.2013р. в сумі 59543,42грн. При цьому нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, здійснив виконавчий напис на підставі копії договору, застосувавши постанову КМУ №662 від 26.11.2014р., яка визнана судом неправомірною. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача Істамова І .В . надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надав відзив на позов, який мотивований тим, що виконавчий напис вчинено з додержанням вимог ЗУ «Про нотаріат» та постанови КМУ №1172 від 29.06.1999р. Нотаріус в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 12.11.2018р. витребувано: у приватного нотаріуса Завалієва А.А., інформацію та належним чином завірені копії документів на підставі яких було спірний вчинений виконавчий напис; у АТ КБ « Приватбанк» заяву [PERSON] про отримання кредитної картки « GOLD », оригінал(для огляду) та належно завірену копію анкети-заяви про приєднання [PERSON] до Умов та Правил на банківських послуг у ПриватБанку від 18.02.2013р., та належні відомості, що підтверджують укладання договору про надання банківських послуг використання кредитною картою «GOLD» та встановлення кредитного ліміту на платіжну картку «GOLD» зі сплатою відсотків за користування кредитом, відомості отримання та користування [PERSON] кредитною карткою «GOLD» оскаржуваних грошових коштів, всі операції по цій картці на кошти на які в подальшому була нарахована заборгованість банком. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2013р. між АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено договір, згідно з умовами якого, останній мав право на встановлений банком кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. вчинив 16.11.2016р. виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 59543,42грн. на користь АТ КБ «Приватбанк» несплаченої в строк відповідно до умов кредитного договору від 18.02.2013р. та розрахунку заборгованості за договором станом на 31.08.2016р., за період стягнення з 18.02.2013р. по 31.08.2016р., з них: заборгованість за тілом кредиту - 22269,21грн.; заборгованість за відсотками - 32712,66грн., заборгованість за комісією та пенею - 1249,96грн., заборгованість по штрафам(фіксована сума) - 500,00грн., заборгованість по штрафам(відсоток від суми заборгованості) - 2811,59грн. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018р. у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001р. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 16.11.2016р. - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2. пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Отже, станом на 16.11.2016р. - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Однак, як вбачається з матеріалів справи, в заяві про вчинення виконавчого напису від 27.10.2016р.(а.с.58) відповідач просив вчинити виконавчий напис саме на копії кредитного договору та розрахунку заборгованості, а також в додатках, доданих до вказаної заяви, банк зазначив про надання нотаріусу копії кредитного договору від 18.02.2013р. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусу були надані дублікати вказаного кредитного договору. З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності оригіналу кредитного договору та документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, та статей 88, 89 Закону України "Про нотаріат", а тому він підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки суду повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 29.01.2019р. по справі 910/13233/17. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640грн.

Outcome: approved