Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на гаражний бокс [NUMBER], що розташований за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 74 на території гаражного кооперативу "Вигурівщина", зазначивши, що він отримав ордер №104 про право власності на гаражний бокс [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі "Вигурівщина" Ватутінського району м. Києва та є власником цього гаражного боксу, відповідно до розпорядження №134 голови Ватутінської районної Ради депутатів від 07.02.1995 року, сума пайового внеску за гаражний бокс в розмірі 90000,00 куп. крб. ним була повністю сплачена 24 квітня 1995 року, але йому було відмовлено у державній рєстрації права власності на гаражний бокс. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Київської міської ради не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У судовому засіданні представник третьої особи Гаражного кооперативу "Вигурівщина" проти задоволення позовної заяви не заперечував, поклався на розсуд суду. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно довідки Гаражного кооперативу "Вигурівщина" від 18 січня 2017 року [PERSON] є членом гаражного кооперативу "Вигурівщина" по вул. Електротехнічна, 74 в Деснянському районі м. Києва, займає капітальний гаражний бокс [NUMBER], заборгованості по членським внескам немає, пайовий внесок сплачено в повному обсязі (а.с. 45). [PERSON] має право власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражному кооперативі "Вигурівщина" Деснянського району м. Києва, ордер виданий згідно розпорядження голови Ватутінської районної Ради депутатів від 07 лютого 1995 р. №134, що підтверджується копією ордеру №104 виданим Ватутінською районною Радою депутатів м. Києва (а.с. 10). Відповідно Довідки Гаражного кооперативу "Вигурівщина" від 02 серпня 2016 року [PERSON] є власником гаражного боксу [NUMBER], загальною площею - 40,2 кв.м. по вул. Електротехнічна, 74 в Деснянському районі м. Києва, сума пайового внеску за гаражний бокс в розмірі - 90000,00 куп. крб. сплачено 24 квітня 1995 року в повному обсязі, що також підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (а.с. 12, 23-24). Відповідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації Київської міської ради гаражний бокс [NUMBER], ряд 2 в ГК "Вигурівщина" по вул. Електротехнічна, 74, на праві власності не зареєстрований (а.с. 18). 11.10.2016 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на гараж з реєстраційним номером, що розташований за адресою: м. Київ, Гаражно-будівельний кооператив "Вигурівщина", вул. Електротехнічна, 74, 11.10.2016 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на гараж з реєстраційним номером, що розташований за адресою: м. Київ, Гаражно-будівельний кооператив "Вигурівщина", вул. Електротехнічна, 74, Деснянський район, гараж [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки, за суб'єктом: [PERSON], податковий номер/серія, номер паспорта [NUMBER], що підтверджується Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №31804497 від 11.10.2016 року (а.с. 26). район, гараж [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки, за суб'єктом: [PERSON], податковий номер/серія, номер паспорта [NUMBER], що підтверджується Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №31804497 від 11.10.2016 року (а.с. 26). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який розповсюджувався на правовідносини, що виникли між [PERSON] та Гаражно-будівельним кооперативом "Вигурівщина", знайшли законодавче закріплення з прийняттям Закону УРСР «Про власність» у 07.02.1991 року, яким передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Як роз'яснено в пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває права власності на це майно і в праві розпоряджатися ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст.15 Закону України "Про власність". Судом встановлено, що пайовий внесок [PERSON] було внесено повністю, що підтверджується даними довідки Гаражного кооперативу "Вигурівщина" від 18 січня 2017 року. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно статті 3 Цивільного Процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. На підстав викладеного,

Outcome: approved