Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Відповідно до п.9 1.1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого [PERSON] прийняла спадщину успадкувавши належне йому майно в тому числі і земельну ділянку площею 4.5901 га. кадастровий № [NUMBER], що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. При житті 15.01.2008 року [PERSON] уклав з приватним підприємством "Агроекологія", договір оренди землі строком на 25 років щодо оренди земельної ділянки, яка належала йому на підставі державного акту серії [NUMBER]. Відповідно до п.40 договору оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. На даний час позивач має намір самостійно обробляти успадковану земельну ділянку у зв'язку з чим 08.07.2016 року направила лист приватному підприємству "Аргоекологія" про розірвання договору оренди землі, відповіді від відповідача не надійшло. За вищезазначених обставин позивач звернулася з позовом до суду в якому просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 4.59 га., кадастровий № [NUMBER], зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП "Центру ДЗК при Держкомземі України" про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.05.2008 року за № 040855500070 та стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 05.08.2016 року відкрито провадження по справі ( т.1 а.с.19). Ухвалою суду від 06.04.2017 року заяву представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія " про розірвання договорів оренди землі - задоволено ( т.1 а.с.97-98). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03.05.2017 року ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.04.2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника позивача [PERSON], адвоката [PERSON] про забезпечення позову ( копія справи а.с.75-78). Ухвалою суду від 13.04.2017 року прийнято до провадження заяву представника відповідача ПП "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія " про розірвання договору оренди землі ( т.1 а.с.119). Ухвалою суду від 14.04.2017 року у задоволенні заяви представника відповідача приватного підприємства "Агроекологія", за довіреністю Мельникова Д.О. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 530/1844/17 за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія " про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.1 а.с.134-135). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15.02.2018 року апеляційну скаргу ПП "Агроекології" на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову по справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія" про розірвання договору оренди землі залишено без розгляду ( копія справи а.с.107-108). Ухвалою суду від 14.04.2017 року у задоволенні клопотання представника відповідача приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про відвід головуючого судді Дем'янченка С.М. по цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія "про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.1 а.с.136-137). Ухвалою суду від 04.10.2017 року зустрічну позовну заяву від 02.10.2017 року залишено без руху ( т.2 а.с.7). Ухвалою суду від 27.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання ( т.2 а.с.103). Ухвалою суду від 05.02.2018 року зустрічну позовну заяву від 02.10.2017 року повернуто позивачу ( т.2 а.с.198). Ухвалою суду від 06.02.2018 року заяву представника відповідача приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. від 16.05.2017 року ( т.1 а.с.198-200) про відвід головуючого судді по справі Демянченка С.М. по цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія "про розірвання договорів оренди землі - залишено без розгляду ( т.2 а.с.209). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в прийняті зустрічних позовних заяв ПП "Агроекологія" від 20.11.2017 року, 04.01.2018 року, 17.01.2018 року та 18.01.2018 року до [PERSON] про внесення змін до договору оренди землі відмовлено та повернуто ПП «Агроекологія» (т.2 а.с.225). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в задоволенні заяв від 09.01.2018 року (т.2 а.с.122) та 17.01.2018 року ( т.2 а.с.146) представника відповідача Приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про зупинення провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія " про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.2 а.с.226). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в задоволенні заяви представника відповідача приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про передачу цивільної справи за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія "про розірвання договорів оренди землі до Гадяцького окружного суду - відмовлено ( т.2 а.с.227). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в задоволенні заяв від 04.01.2018 року (т.2 а.с.110) та 02.02.2018 року ( т.2 а.с.194) представника відповідача Приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про роз'яснення судового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія "про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.2 а.с.228-229). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в ухвалі Зіньківського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2016 року про відкриття провадження у справі виправлено описку, помилково вказано в резолютивній її частині "ухвала оскарженню не підлягає" замінено на правильне: 'Ухвала може бути оскаржена у зв'язку з порушенням правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає." (т.2 а.с. 230). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача Приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про залучення Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області в якості третьої особи у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія " про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.2 а.с. 231). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в задоволенні заяв від 03.11.2017 року (т.2 а.с.52-53) та 22.01.2018 року (т.2 а.с.170) представника відповідача приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про закриття провадження по справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія "про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.2 а.с. 232). Ухвалою суду від 06.02.2018 року в задоволенні заяв від 12.04.2017 року ( т.1 а.с.111), 14.04.2017 року ( т.1 а.с.127), 19.04.2017 року (т.1 а.с.152-153) та 28.04.2017 року (т.1 а.с.176) представника відповідача приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про забезпечення позову заставою шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду 190750 грн - відмовлено ( т.2 а.с. 233-234). Ухвалою суду від 06.02.2018 року у задоволенні заяв від 04.01.2018 року (т.2 а.с.114), 17.01.2018 року (т.2 а.с.144), 17.01.2018 року ( т.2 а.с.163-164) приватного підприємства "Агроекологія" про виправлення описки в ухвалі Зіньківського районного суду Полтавської області про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження у цивільній справі № 530/1035/16-ц за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія " про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.2 а.с. 235). Ухвалою суду від 06.02.2018 року у задоволенні заяви від 19.04.2017 року представника відповідача приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 530/1844/17 за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія " про розірвання договорів оренди землі - відмовлено ( т.2 а.с. 236-237). Ухвалою суду від 06.02.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду ( т.2 а.с. 238). Ухвалою суду від 08.02.2018 року зупинено провадження по справі ( т.3, а.с.9). Ухвалою суду від 06.03.2018 року поновлено провадження по справі (т.3, а.с. 43). Ухвалою суду від 06.03.2018 року в задоволенні заяви від 05.03.2018 року представника приватного підприємства «Агроекологія» за довіреністю Мельникова Д.О. про зупинення провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства «Агроеклогія» про розірвання договору оренди землі - відмовлено ( т.3, а.с 44). Ухвалою суду від 06.03.2018 року в прийнятті зустрічної заяви ПП «Агроекологія» від 19.02.2018 року до [PERSON] про внесення змін до договору оренди землі відмовлено та повернуто ПП «Агроекологія" (т.3, а.с.45). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в позовному обсязі, послались на обставини викладені в позовній заяві Представник відповідача приватного підприємства "Агроекологія" за довіреністю Мельников Д.О.18.11.2016 року, 06.10.2017 року, 19.10.2017 року, 20.11.2017 року, 20.12.2017 року 09.01.2018 року, 06.02.2018 року та 06.03.2018 року в судові засідання не з'явився, неодноразово надсилав до суду заяви про перенесення розгляду справи, подав до суду відзив (т.2, а.с.151-162). Слід зазначити, що подані заяви до суду представником відповідача про неодноразове перенесення розгляду справи не підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд визнає неявку представника відповідача неповажною та розцінює дії представника відповідача як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач є юридичною особою, має не одного представника, а тому відповідно до положень ст. 223 ЦПК України вирішив розглядати справи без участі представника відповідача, за наявними у справі доказами. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та її представника адвоката [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія" про розірвання договору оренди землі підлягають до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 15.01.2008 року між приватним підприємством "Агроекологія" та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер № [NUMBER], загальною площею 4.5901 га., яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області строком на двадцять п'ять років, який 23.05.2008 року зареєстрований Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040855500070 (т.1 а.с.6-7). [PERSON] народилася [INFO] року в селі Ставкове Зіньківського району Полтавської області (т.1 а.с.3-4). 16.09.2015 року помер [PERSON] ( т.1 а.с.5). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2016 року вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] і є власником земельної ділянки площею 4.5901 га., кадастровий № [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області і належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (т.1 а.с.10), що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.06.2016 року( т.1 а.с.11). Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.ст.116, 125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди є, зокрема: об'єкт оренди; строк дії договору оренди. За ст.16 Закону України «Про оренду землі» - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ст.18 Закону України «Про оренду землі» та ч.2 ст.125 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. Стаття 20 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено: «1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.» Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено: «1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється у разі смерті фізичної особи - орендаря. З часу прийняття спадщини після cмерті [PERSON] з 10.06.2016 року позивач [PERSON] стала стороною спірного договору оренди землі, а саме орендодавцем. До того ж, відповідно до п.40 договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Вказаний пункт договору передбачає диспозитивність, тобто розірвання договору або зміна його умов. Частина четверта статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.» Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі передбачені у ст. 34. Закону України «Про оренду землі», згідно якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. За змістом ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ст.ст. 1296 - 1298 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини та мають право самостійно господарювати на землі (п. «г» ч. 1 ст. 81, п «б» ч. 1 ст. 90 ЗК України). За приписами ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Матеріали справи свідчать, що спадкодавець [PERSON] мав у власності спірну земельну ділянку, а після його смерті спадщину на неї прийняла позивач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1 а.с.10). Спірна земельна ділянка на підставі Договору оренди земельної ділянки перебуває в оренді приватного підприємства «Агроекологія ». У п.40 Договору оренди землі від 15 січня 2008 року , укладеного між спадкодавцем [PERSON] та орендарем ПП "Агроекологія", сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору. При цьому зазначений пункт договору будь-ким із його учасників не оспорювався й у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. По справі також встановлено, що після оформлення свого права власності на успадковану земельну ділянку позивач [PERSON] 08.07.2016 року направила на адресу ПП "Агроекологія" листа, в якому повідомила орендаря про офіційне набуття права власності на цю земельну ділянку та з посиланням на п. 40 Договору оренди земельної ділянки просила останнього припинити її використання та повернути їй (а.с.12-14). Однак, не зважаючи на це, відповідач ПП "Агроекологія" продовжує використовувати спірну земельну ділянку в своїх інтересах, що представником відповідача визнається й не заперечується. Зміст п. 40 спірних договорів оренди землі в повній мірі відповідає пункту 40 Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220, та ніякого двозначного тлумачення не містить. У зв'язку з вказаним, позивач [PERSON], як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки, обґрунтовано скористалася своїм правом та ініціювала питання про одностороннє дострокове розірвання Договору оренди земельної ділянки на підставі п. 40 цього договору. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі "Пайн Велей Девелопментс ЛТД" проти Ірландії" та у справі від 20.11.1995 року "Прессе Компанія Навієра СА" проти Бельгії", зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушено. Суд критично оцінює додаткову угоду до договору оренди землі від 15.01.2008 року підписану [PERSON] та генеральним директором ПП «Агроекологія» [PERSON] (т.2, а.с.53, 147, 168), оскільки як було встановлено в судовому засіданні, вона ніяким чином не стосується предмету спору, а була укладена з метою отримання орендної плати за користування земельною ділянкою минулих років. Відповідно до ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Отже, в судове засідання надано докази щодо наявності підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та приватним підприємством «Агроекологія». Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] 08.07.2016 року надіслала приватному підприємству "Агроекологія" заяву про дострокове розірвання договору оренди землі. За п.39 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, а згідно п.36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку. Відповідно до п.38 договору дія договору припиняється: - шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищенням, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємства "Агроекологія" про розірвання договору оренди землі підлягають до задоволення. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. (т 1,а.с.1). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покадаються на відповідача. На підстав викладено та

Outcome: approved