Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради Київської області (далі - відповідач), у якому, згідно позовної заяви в редакції від 04.06.2020 року (на виконання вимог ухвали суду від 27.05.2020 року) просив суд: 1) визнати недійсним та скасування рішення Фастівської міської ради Київської області від 12 грудня 2019 року № 32/7-LXIX-VII про відмову у поновленні договору оренди землі від 12.12.2014 року; 2) визнати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі у визначеній редакції; 3) зобов`язати відповідача поновити порушенні права позивача щодо усунення порушень закону шляхом здійснення своїх обов`язків, покладених на нього законом та виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства шляхом розгляду в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору; 4) витрати, пов`язані із розглядом справи, покласти на відповідача. Позовні вимоги позовної заяви в редакції від 04.06.2020 року (на виконання вимог ухвали суду від 27.05.2020 року) обґрунтовані тим, що 03 липня 2014 року рішенням чергової 54-ої сесії 6-ого скликання Фастівської міської ради Київської області №21/55-LІV-VІ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] ). 07 грудня 2014 року рішенням відповідача затверджено проект для будівництва гаражу за вказаною адресою. 12 грудня 2014 року між сторонами укладено Договір оренди земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] ), (кадастровий номер 3211200000:09:009:0273) строк на 5 років (до 06.11.2019 року). У відповідності до умов договору, після закінчення його строку, орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендар, який мав намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, письмово повідомив про це відповідача (орендодавця) відповідно заявами від 04.10.2019 року та від 10.10.2019 року. 12 грудня 2019 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у поновленні договору оренди землі для будівництва індивідуальних гаражів в [ADDRESS] , укладеного із [PERSON] у зв`язку з невикористанням ділянки за цільовим призначенням (відсутністю гаражу). На думку позивача, йому було відмовлено в поновленні договору оренди землі незаконно, в зв`язку з чим він вважає, що грубо порушено його право, як законного землекористувача земельної ділянки, на поновлення дії договору на новий строк. Позивач вважає, що відповідач безпідставно виходив з того, що має місце невикористання земельної ділянки в [ADDRESS] за цільові призначенням (відсутність гаражу на земельній ділянці) згідно Акту від 05.12.2019 року обстеження земельної ділянки, так як відсутні докази нецільового використання позивачем [PERSON] орендованої земельної ділянки, а також має місце факт невідповідності відомостей, відображених в Акті, який був складений без участі позивача (орендаря), а також до Акту від 05.12.2019 року обстеження земельної ділянки в [ADDRESS] додано план-схему місця розташування земельної ділянки, де має бути вказано земельну площу ділянки і площу на якій виявлено порушення; не вказано суміжних земельних користувачів. Також [PERSON] вказує, що був позбавлений можливості використовувати земельну ділянку у зв`язку з тривалим судовим спором відносно неї у справі №381/4640/18. Відсутність на спірній земельній ділянці гаражу безпосередньо пов`язано з тривалим судовим процесом, що свідчить про відсутність вини позивача в цьому. Факт відсутності гаражу на спірній земельній ділянці не може бути доказом невикористання позивачем спірної земельної ділянки за цільовим призначенням. Крім того, на думку позивача, відповідач ухилявся від участі у переговорах щодо врегулювання розбіжностей, що свідчить про його небажання продовжити термін дії договору та порушення переважного права позивача, у якого відсутня заборгованість по орендній платі, на продовження договору оренди. Оскільки позивач вважає свої права як законного та добросовісного землекористувача порушеним, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ч. 1 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Ухвалами Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2020 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику, позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 19.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що земельна ділянка площею 0,0010 га (кадастровий номер 3211200000:09:009:0273) перебуває в комунальній власності територіальної громади Фастівської міської ради Київської області. 25.05.2017 рішенням відповідача [PERSON] було відмовлено у передачі у власність спірної земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів. Так, на адресу відповідача була направлена заява від 04.10.2019 щодо поновлення дії договору оренди землі від 12.12.2019 через відділ по роботі із зверненнями громадян (неналежний суб`єкт надання адмінпослуг) без проекту додаткової угоди до договору оренду землі. 10.10.2019 на адресу відповідача була направлена заява щодо поновлення дії договору оренди землі від 12.12.2019 через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Фастівської міської ради без проекту додаткової угоди до договору оренди землі. Зазначені заяви були розглянуті за участю позивача на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування, яке відбулося 23.10.2019. Рішенням Фастівської міської ради Київської області від 12.12.2019 [PERSON] відмовлено в поновленні договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 для будівництва індивідуальних гаражів в [ADDRESS] ) за наступних обставин: 1) заяву до договору оренди землі до належного суб`єкта надання адміністративних послуг позивачем подано після закінчення дії договору оренди землі (06.11.2019), тобто 10.10.2019; 2) вищезазначена земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням (відсутність гаража на земельній ділянці), що підтверджено актом обстеження земельної ділянки від 05.12.2019. При цьому, вказана обставина не спростована і самим позивачем. 03.02.2020 позивачу направлено лист щодо підписання угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки та здійснення державної реєстрації припинення права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки відповідач діяв у межах закону, представник просив суд відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача. У відповіді на відзив сторона позивача додатково звернула увагу суду на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження договору оренди і місячний строк, а також на те, що факт відсутності гаражу на спірній земельній ділянці не може бити доказом невикористання позивачем спірної земельної ділянки в [ADDRESS] за цільовим призначенням. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні даного позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року, що залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Протокольною ухвалою суду від 16.02.2021 року постановлено викликати та допитати в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 16.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, витребувано докази у Фастівської міської ради Київської області. Протокольною ухвалою суду від 06.04.2021 року до матеріалів справи долучено документи, надані представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 16.02.2021 року. Протокольною ухвалою від 26.08.2021 року поставлено продовжити розгляд справи за відсутності свідка [PERSON] , який на неодноразові виклики до суду не з`явився. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що рішенням Фастівської міської ради Київської області №21/55-LIV-VI від 03.07.2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] ) гр. [PERSON] » міська рада вирішила дати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража орієнтовною площею 0,0010 га в [ADDRESS] ) гр. [PERSON] за рахунок земель запасу міської ради (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) (а.с. 13). Згідно рішення Фастівської міської ради Київської області № 14/56-LVІІI-VI від 07.11.2014 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] ) гр. [PERSON] » міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0010 га. кадастровий номер 3211200000:09:009:0273 для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] ); передати в оренду гр. [PERSON] вказану земельну ділянку із земель комунальної власності терміном на 5 років із застосуванням коефіцієнту підвищення для встановлення орендної плати «3»; здійснити державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку у відповідності до чинного законодавства; зобов`язати гр. [PERSON] використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримуватись вимог земельного законодавства (а.с. 14). 12.12.2014 між Фастівською міською радою Київської області в особі міського голови Нетяжука Михайла Володимировича (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) було укладено Договір оренди землі № 15-16-103 (далі - договір оренди), відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі рішення Фастівської міської ради № 14/56-LVІІI-VI від 07.11.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] ). гр. [PERSON] " надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража в [ADDRESS] ) (кадастровий номер 3211200000:09:009:0273) (а.с. 15-17). Як вбачається із Акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вказану земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража терміном на п`ять років до 06.11.2019 року; на момент передачі орендарю земельна ділянка знаходиться в належному стані та є придатною для використання за призначенням (а.с. 18). 12.12.2014 реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано за [PERSON] право оренди земельної ділянки, власником якої є територіальна громада Фастівської міської ради Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №30994466 від 15.12.2014 (а.с. 19). Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України та ч. 9 ст. 93 ЗК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.. Приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Як передбачено п. 8 договору оренди, договір укладено па п`ять років (до 06.11.2019 p.). Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 33 договору оренди). За приписами ч. 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», однією із істотних умов договору оренди землі є строк дії договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. На адресу Фастівської міської ради Київської області була направлена заява від 04.10.2019 за вх. № Т35.3115.4 від 04.10.2019 щодо поновлення дії договору оренди землі 15-16-103 від 12.12.2019 через відділ по роботі із зверненнями громадян. У вказаній заяві [PERSON] просив вирішити питання щодо поновлення Договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 року між сторонами на новий строк, укласти додаткову угоду, тобто продовження дії договору (пролонгація договору). Як вбачається із переліку документів, які позивач додав до вказаної заяви, у їх переліку відсутній проект докової угоди (а.с. 24). Відповідним листом відповідач повідомив позивача, що звернення ТЗ5.3115.4 від 04.10.2019 року щодо поновлення договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 року на земельну ділянку площею 0,0010 га для будівництва індивідуальних гаражів, розташовану на [ADDRESS] було розглянуто за його участю на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування, яке відбулося 23.10.2019 року. За результатами засідання було здійснено комісійне обстеження з виїздом на місце. Враховуючи рекомендації комісії, питання буде винесено на розгляд сесії Фастівської міської ради (а.с. 33). 10.10.2019 за вх. П-6833 на адресу Фастівської міської ради Київської області була направлена заява щодо надання рішення про поновлення договору оренди землі через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Фастівської міської ради (а.с. 26). Згідно листа Фастівської міської ради Київської області від 24.01.2020 року, згідно заяви від 10.10.2019 року за вх.№П-6833 подано проект додаткової угоди до договору оренди землі №15-16-103 від 12.12.2014 року (а.с. 26-27). Листом від 08.11.2019 року відповідач повідомив позивача, що звернення П-6833 від 10.10.2019 року щодо поновлення договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 року на земельну ділянку площею 0,0010 га для будівництва індивідуальних гаражів, розташовану на [ADDRESS] було розглянуто за його участю на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування, яке відбулося 23.10.2019 року. За результатами засідання було здійснено комісійне обстеження з виїздом на місце. Враховуючи рекомендації комісії, питання буде винесено на розгляд сесії Фастівської міської ради (а.с. 31). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. 23 жовтня 2019 року відбулось виїзне засідання постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування. Як вбачається із додатку до протоколу засідання комісії, на вказаному засіданні був присутній [PERSON] , який висловив бажання поновити договір оренди землі. Комісія вирішила здійснити комісійне обстеження з виїздом на місце. Серед присутніх на виїзному засіданні були мешканці житлового будинку по [ADDRESS] , які висловили свої заперечення щодо розміщення гаража гр. [PERSON] на даній земельній ділянці та висловили прохання до Фастівської міської ради не поновлювати договір оренди землі на новий строк. Окрім того, комісією було встановлено, що гараж на орендованій [PERSON] земельній ділянці відсутній. Тобто, земельна ділянка не використовується орендарем за цільовим призначенням. Враховуючи дане питання, комісія рекомендувала винести дане питання на розгляд сесії (а.с. 186). Як вбачається із витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, екології та містобудування від 6.11.2019 р., на вказаному засіданні розглядалося питання поновлення договору оренди землі з [PERSON] (а.с. 182). У відповідності до витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, екології та містобудування від 05.12.2019 року, комісія не рекомендувала поновлювати договір оренди на новий строк з [PERSON] , враховуючи звернення мешканців будинку ОСББ «Перемога-2» (а.с. 180). Згідно акту комісійного обстеження земельної ділянки в [ADDRESS] ), що перебуває в користуванні на умовах оренди у гр. [PERSON] від 05.12.2019 комісією у складі начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Фастівської міської ради В.О. Бромірського, начальника відділу з питань раціонального використання земель І.С. Зінченко, депутата Фастівської міської ради, голови постійної комісії Фастівської міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування С.М. Онищука було встановлено, що на момент обстеження вказана земельна ділянка вільна від будь-яких споруд. За цільовим призначенням не використовується. Враховуючи, що земельна ділянка в [ADDRESS] (кадастровий номер 3211200000:09:009:0273) за призначенням не використовується, беручи до уваги звернення ОСББ «Перемога-2», договір оренди землі №15-16-103 від 12.12.2014 року, укладений між Фастівською міською радою та гр. [PERSON] рекомендовано на новий строк не продовжувати (а.с. 35). Рішенням Фастівської міської ради Київської області № 32/7-LХІХ-VІІ від 12.12.2019 [PERSON] відмовлено в поновленні договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 для будівництва індивідуальних гаражів в [ADDRESS] ). Як вбачається із його змісту, при його прийнятті було враховано до уваги звернення ОСББ «Перемога-2» вх.№К035.3109.4 від 04.10.2019 року, вх.№К035.2274.4 від 10.10.2018 року щодо припинення дії договору оренди, укладеного з [PERSON] у зв`язку із закінченням його строку дії, а також обставину, що заяву із проектом додаткової угоди до договору оренди землі гр. [PERSON] подано 10.10.2019 року (вх. №П-6833), чим порушено п.8 договору оренди землі та вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», беручи до уваги невикористання земельної ділянки в [ADDRESS] за цільовим призначенням (відсутність гаража на земельній ділянці), що підтверджено актом обстеження земельної ділянки від 05.12.2019 року, враховуючи рекомендації постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування (а.с. 43). 03.02.2020 [PERSON] направлено лист №6833 від 03.02.2020 щодо підписання угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки № 15-16-103 від 12.12.2014 та здійснення державної реєстрації припинення права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 94). За приписами ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У зв`язку з викладеним, користуючись своїм правом, наданим йому ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», згідно з якою відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді, позивач звернувся до суду з даним позовом. У судому засіданні представник відповідача зазначив, що підставами для відмови у продовженні договору оренди землі стали порушення порядку подачі заяви та невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням. За змістом п. 2.17 Постанови № 6 від 17.05.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у вирішенні спорів, пов`язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011р.). Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з`ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача через відділ по роботі із зверненнями громадян із заявою від 04.10.2019 за вх. № Т35.3115.4 в якому повідомив відповідача, як орендодавця, про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки, своєчасно, в межах встановлених строків приписами чинного земельного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Разом з тим, звертаючись до відповідача з таким листом позивач не долучив до нього проект додаткової угоди для продовження строку дії спірного договору оренди земельної ділянки, а отже, не дотримався вимог ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому, правова позиція у справі №908/2217/17 від 15.01.2019 року, на яку посилається позивач, до даних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки у заяві від 04.10.2019 року не відображено бажання позивача укласти додатковий договір на такий самий строк і на таких самих умовах, а просив продовжити його дію. Повторно позивач 10.10.2019 звернувся до відповідача із заявою щодо надання рішення про поновлення договору оренди землі через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Фастівської міської ради, до якої додав проект додаткової угоди до договору оренди землі №15-16-103 від 12.12.2014 року. У той же час, позивач звернувся до відповідача пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди землі (06.11.2019 року), чим порушив вимоги ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 договору оренди. При цьому, посилання сторони відповідача на звернення [PERSON] із заявою від 04.10.2019 року не до належного суб`єкта наданні адміністративних послуг суд до уваги не приймає, оскільки відділ по роботі зі зверненнями громадян і центр надання адміністративних послуг є структурними підрозділами Фастівської міської ради Київської області і виконують її функції. Крім того, як заява від 04.10.2019 року, так і заява від 10.10.2019 року були розглянуті на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування, яке відбулося 23.10.2019 року. При цьому, відповідач не повідомляв позивача про подачу заяви від 04.10.2019 не до належного структурного підрозділу, а лише роз`яснив останньому у відповідному листі порядок її розгляду (аналогічний лист надіслано на адресу позивача і щодо заяви від 10.10.2019 року). Також судом враховано, що п. 8 договору оренди закріплена необхідність орендаря повідомити про намір продовжити дію договору орендодавця, тобто Фастівську міську раду Київської області, при цьому, конкретного її структурного підрозділу не зазначено. Стосовно тверджень про невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням слід зауважити, що матеріалами справи підтверджено, зокрема показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та не заперечувалась сторонами протягом судового розгляду обставина, що на спірній земельній ділянці відсутній гараж. Натомість, позивач вказував, що це пов`язано насамперед із тривалим судовим розглядом справи № 381/4640/18 за позовом [PERSON] до ОСББ «Перемога-2», третя особа: виконавчий комітет Фастівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою та повернення самостійно зайнятої орендованої земельної ділянки. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Так, фактично з грудня 2014 року у позивача виникло право користування спірною земельною ділянкою для будівництва індивідуального гаражу. Як встановлено у ході розгляду справи № 381/4640/18, металевий контейнер, який знаходиться на орендованій позивачем в 2014 році земельній ділянці, встановлений ОСББ «Перемога-2» ще з 2009 року. Тобто, на момент отримання в орендне користування спірної ділянки позивачу було відомо про розміщення на ній металевого контейнеру. Натомість, [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою лише у грудні 2018 року, тобто через 4 роки після отримання права користуватися земельною ділянкою для встановлення індивідуального гаражу. Відповідно до частин 1,2 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. За приписами ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; г) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Невикористання ділянки для забудови вважається порушенням та підставою для припинення права користування земельною ділянкою виключно в розрізі відносин суперфіцію (ст. 416 ЦК України, ст. 102-1 ЗК України). В розрізі відносин оренди це не є порушенням (в умовах, коли в договорі оренди немає відповідного обов`язку). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/321/18, постанові Верховного Суду від 06.12.2018 у справі № 910/18875/17. Тобто, відсутність забудови на земельній ділянки не є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням та порушенням договору оренди. Відповідно до приписів ст.ст. 24, 32 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Так, за вказаними вище нормами права встановленому в статті 24 Закону України "Про оренду землі" право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди кореспондує обов`язок орендаря використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, а тому порушення умов договору оренди щодо цільового призначення може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки згідно з приписами ч. 1 ст. 32 Закону, що ніякого відношення до передбаченого ст. 33 Закону порядку поновлення договору оренди не має. Водночас, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням означає здійснення на земельній ділянці з певним цільовим призначенням діяльності, яка виходить за межі цього цільового призначення - земельна ділянка використовується з метою, яка передбачає досягнення результату, що відповідає іншому, ніж те цільове призначення, до якого віднесена земельна ділянка. З огляду на вказане, оскільки нецільове використання земельної ділянки є підставою для розірвання договору, тоді як невикористання орендарем земельної ділянки, у тому числі і для будівництва індивідуального гаражу, що визначено за договором як цільове призначення земельної ділянки, не є тотожнім нецільовому використанню земельної ділянки, суд дійшов висновку про неспроможність доводів відповідача щодо невикористання позивачем земельної ділянки для будівництва в розрізі заявлених позивачем предмету та підстав позову. Крім того, не може бути підставою для розірвання договору та обставина, що будівельні роботи не були розпочаті, оскільки нецільовим використанням земельної ділянки є її використання з іншою метою, ніж та, що встановлена у договорі. Наведені висновки судів узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі № 910/16306/13 та Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 922/324/17. Таким чином, висновок Фастівської міської ради про невикористання земельної ділянки в [ADDRESS] за цільовим призначенням (відсутність гаража на земельній ділянці) не може слугувати підставою для відмови у поновленні договору оренди. Між тим, оскільки при подачі заяви про продовження договору оренди землі позивач не дотримав вимог ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме, до заяви від 04.10.2019 року не долучив проект такого договору, вимог ч. 2 ст. 33 вказаного закону, так як звернуся із заявою про продовження договору 10.10.2019 року, до якої вже долучив проект додаткової угоди, пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі, у той час, коли законом закріплена необхідність подання заяви та проекту договору у визначені строки, тому рішення Фастівської міської ради Київської області від 12 грудня 2019 року № 32/7-LXIX-VII про відмову у поновленні договору оренди землі від 12.12.2014 року прийнято на підставі закону та в межах повноважень, підстав для визнання його недійсним у повному обсязі та скасування немає. Отже, обставини справи свідчать про те, що позивачем не було вчинено необхідних дій, направлених на укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, підстави визнавати додаткову угоду укладеною відсутні. Що стосується вимог позову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії варто зазначити, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не порушував прав позивача, розглянув у встановленому законом порядку та в межах наданих повноважень його заяву, що стосується предмета спору. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин, суд не вбачає за доцільне надавати відповідь кожному аргументу сторони позивача, оскільки підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної заяви, згідно норм ст. 141 ЦПК України, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed