Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що 03.08.2010 року між ним та ТОВ "Сільськогосподарське підприємств "Агро-Ка-Полтава" в особі директора Сарапина Миколи Івановича було украдено два договори оренди земельних ділянок площею 2.9993 га, кадастровий номер 5321386400:00:007:0008 та площею 3.00 га, кадастровий номер 5321386400:00:007:0007, що розташовані на території Тарасівської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області, строком на 4 роки 11 місяців. Договори оренди землі зареєстровані у Зіньківському районному відділі, Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 3 серпня 2010 року відповідно за №№041055502051; 041055502051. Земельні ділянки передані у користування ТОВ «СП «Агро-Ка-Полтава» , що належать [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №513603, зареєстрованого 19.12.2001 р. у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №184 та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 184694, зареєстрованого 18 травня 2009 р. у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01095500044. Пунктом 8 договорів оренди землі встановлено строк дії 4 роки 11 місяців та узгоджено дії орендаря на реалізацію ним свого переважного права на поновлення договорів на новий строк. А саме, не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договорів письмово повідомити орендодавця про намір продовжити дію договору. На пропозицію ТОВ «СП «Агро-Ка-Полтава» позивач погодився внести зміни до договорів оренди землі від 03.08.2010 р. і 1 січня 2013 року уклав з орендарем додаткові угоди до договорів оренди землі. Додатковими угодами внесено зміни до п.9 договорів оренди землі щодо розміру орендної плати з 01.01.2013 р. в розмірі 4% нормативної грошової земельної ділянки, яка складає 2733,23 грн.; з 01.01.2014 р. в розмірі 7.5% норма грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 5124,81 грн.; з 01.01.2015 р. в розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 4099,85 грн. Одночасно дії договорів оренди продовжено до 31.12.2018 р. 03.08.2018 року ТОВ «Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка-Полтава" реорганізовано шляхом приєднання його майнових прав та зобов`язань до товарне обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка», ідентифікаційний номер ЄДРІ 03770394 і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань вчинено відповідний запис за номером: 15641120037000364, про припинення юридичної особи. З часу підписання додаткових угод від 1 січня 2013 р. до договорів оренди землі від 3.08.2010 р. позивач особисто не підписував, не погоджував і не уповноважував будь-кого від його імені підписувати чи погоджувати правочини щодо розпорядження належними йому на праві власності земельними ділянками. В тім, шляхом вільного доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та до інформації у ДЗК, дізнався, що на його земельні ділянки зареєстровано речове право, відмінне від права власності - право користування на умовах оренди строком дії до 31 грудня 2025 р. за ТОВ «СП «Агро-Ка-Полтава». Серед підстав виникнення речового права зазначено угоди про внесення змін до договорів оренди землі, які датовані 26.02.2016 р. 30 травня 2018 року поштовим відправленням надіслав керівництву ТОВ «СП «Агро-Ка-Полтава» письмову пропозицію врегулювати цей спір шляхом укладення додаткових угод до договорів оренди землі в частині зміни строків дії, а саме змінити строк дії договорів оренди землі з «до 31 грудня 2025 р» на «до 31.12.2018 р.», як це було узгоджено в додаткових угодах від 1 січня 2013 р. Поштове відправлення отримане адресатом 01.06.2018 р. На час звернення до суду з цим позовом відповіді на пропозицію позивач не отримав. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно строк оренди земельними ділянками площею 2.9993 га, кадастровий номер 5321386400:00:007:0008 та площею 3.00 га кадастровий номер 5321386400:00:007:0007, залишається не зміненим, тобто до 31 грудня 2025 р. Позивач стверджував, що згоди на укладення додаткової угоди від 26.02.2016 року він не надавав, не підписував її і йому невідомо чий підпис стоїть біля прізвища [PERSON] в розділі "реквізити та підписи сторін договору". Оскільки врегулювати спір в досудовому порядку не можливо, тому позивач звернувся з позовом до суду в якому просив суд визнати недійсною угоду про внесення змін до договору оренди землі від 26.02.2016 року на підставі якої за номером запису про інше речове право : 6987872, зареєстровано право платного строкового, до 31.12.2025 року, користування земельною ділянкою площею 2,9993 га, кадастровий номер 5321386400:00:007:0008, за товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка-Полтава", код ЄДРПОУ 35193242 та визнати недійсною угоду про внесення змін до договору оренди землі від 26.02.2016 року на підставі якої за номером запису про інше речове право : 7041498,зареєстровно право оренди строком дії , до 31.12.2025 року, земельної ділянки площею 3,00 га, кадастровий номер 5321386400:00:007:0007,за товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка-Полтава", код ЄДРПОУ 35193242 та стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 13.12.2018 року відкрито провадження по справі ( а.с.21). Ухвалою суду від 12.03.2019 року призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу на час проведення експертизи провадження по справі зупинено( а.с.75-76) Ухвалою суду від 22.10.2019 року поновлено провадження п справі ( а.с.132). Ухвалою суду від 22.10.2019 року призначено по справі судовий розгляд ( а.с.136). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Петренко В.П. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, послався на обставини викладені в позовній заяві, представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю 'Агрофірма 'ім. Довженка', адвокат Кулик В.О. позовні вимоги не визнав послався на відзив який приєднано до матеріалів справи (а.с.27-31). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивачу на праві приватної власності відповідно до державного акту серії Р1 № 513603 належить земельна ділянка площею 3,00 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.6). Відповідно до державного акту серії ЯЗ № 184694, позивачу належить земельна ділянка площею 3,00 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.11), яку позивач успадкував після смерті [PERSON] 03.08.2010 року [PERSON] уклав з ТОВ СП" Агро-КА Полтава" договір оренди землі ( а.с.5-6), а саме земельної ділянки площею 3,00 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області, яка належить йому на підставі державного акту серії Р1 № 513603, строком на 4 роки 11 місяців. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права речове право на дану земельну ділянку зареєстровано реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області 13.09.2014 року за № 6987872 (а.с.7). Строк дії договору становить до 31.12.2018 року. 03.08.2010 року [PERSON] уклав з ТОВ СП" Агро-КА Полтава" договір оренди землі ( а.с.12-13), а саме земельної ділянки площею 3,00 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка належить йому на підставі державного акту серії ЯЗ № 184694, строком на 4 роки 11 місяців. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права речове право на дану земельну ділянку зареєстровано реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області 17.09.2014року за № 7041498 (а.с.7). Строк дії договору становить до 31.12.2018 року. Відповідно до п.21 договору після припинення дії договору орендар, повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно з тим у якому він її одержав в оренду. Згідно ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст.13 вказаного закону України договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ст.16 - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Ст. 17 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Згідно ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Стаття 14 Закону України "Про оренду землі" визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220. При цьому підписи сторін є одним із обов`язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки передав в оренду ТОВ СП "Агро-Ка-Полтава " свої земельні ділянки. ТОВ СП "Агро-Ка-Полтава "за користування земельними ділянками вносило [PERSON] орендну плату у розмірах передбачених в додатку до договорів оренди землі, що підтверджується платіжними відомостями та видатковими касовими ордерами (а.с.32-40). 03.08.2018 року ТОВ «Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка-Полтава" реорганізовано шляхом приєднання його майнових прав та зобов`язань до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка», ідентифікаційний номер ЄДРІ 03770394 і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань вчинено відповідний запис за номером: 15641120037000364, про припинення юридичної особи. З часу підписання додаткових угод від 1 січня 2013 р. до договорів оренди землі від 3.08.2010 р. позивач особисто не підписував, не погоджував і не уповноважував будь-кого від його імені підписувати чи погоджувати правочини щодо розпорядження належними йому на праві власності земельними ділянками. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та до інформації у ДЗК, позивач дізнався, що на його земельні ділянки зареєстровано речове право, відмінне від права власності - право користування на умовах оренди строком дії до 31 грудня 2025 р. за ТОВ «СП «Агро-Ка-Полтава». Серед підстав виникнення речового права зазначено угоди про внесення змін до договорів оренди землі, які датовані 26.02.2016 р. На підставі цього приватний нотаріус Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Д.В. 26.05.2016 року внесла зміни в строк дії речового права до 31.12.2025 року за номером запису 6987872 та № 7041498 ( а.с.10,17). 30 травня 2018 року поштовим відправленням надіслав керівництву ТОВ «СП «Агро-Ка-Полтава» письмову пропозицію врегулювати спір шляхом укладення додаткових угод до договорів оренди землі в частині зміни строків дії, а саме змінити строк дії договорів оренди землі з «до 31 грудня 2025 р». на «до 31.12.2018 р.», як це було узгоджено в додаткових угодах від 1 січня 2013 р. Поштове відправлення отримане адресатом 01.06.2018 р.( а.с.18-19). На час звернення до суду з цим позовом відповіді на пропозицію позивач не отримав. [PERSON] стверджував, що не підписував додаткової угоди від 26.02.2016 року та інших документів і до нього не звертався відповідач з метою продовжити строк дії додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 481 від 19.07.2019 року проведеної експертом Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім засл .проф. М.С. Бокаріуса підпис від імені [PERSON] у графі " [PERSON] " розділу "Реквізити та підписи сторін" угоди про внесення змін до договору оренди землі від 26.02.2016 року на підставі якої за номером запису про інше речове прав: 6987872, зареєстровано право платного строкового, до 31.12.2025 року, користування земельною ділянкою площею,2,9993 га, кадастровий номер 5321386400:00:007:0008, за товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство 'Агро-Ка-Полтава', код ЄДРПОУ 35193242 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі " [PERSON] " розділу "Реквізити та підписи сторін" угоди про внесення змін до договору оренди землі від 26.02.2016 року на підставі якої за номером запису про інше речове прав: 7041498, зареєстровано право платного строкового, до 31.12.2025 року, користування земельною ділянкою площею 3,0 га, кадастровий номер 5321386400:00:007:0007, за товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство 'Агро-Ка-Полтава', код ЄДРПОУ 35193242, виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 106-111). Позивач вважає, що ТОВ 'Агрофірма 'ім. Довженка' порушило його законні права та інтереси не надавши йому для підпису додаткову угоду до договору оренди зазначеної вище земельної ділянки, але здійснивши державну реєстрацію додаткової угоди з відповідним підписом у додатковій угоді. Походження підпису орендодавця, що містить зазначена додаткова угода, позивачу невідомий, як і не відомі обставини про час її складання та особу, що здійснила відповідний підпис на бланку додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. В судовому засіданні, сторони не надали доказів того, що додаткові угоди від 26.02.2016 року про внесення змін і доповнень до договорів оренди землі від 03.08.2010 року виконані [PERSON] . Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю 'Агрофірма 'ім. Довженка', адвокат Кулик В.О. не міг підтвердити хто саме підписував додаткові угоди. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Встановлення факту відсутності підпису позивача, [PERSON] в додаткових угодах від 26.02.2016 року про внесення змін і доповнень до договорів оренди землі від 03.08.2010 року вказує на відсутність волевиявлення позивача на укладення договору оренди землі, оскільки правочин, який не суперечить цивільному законодавству є дійсним, якщо при його укладенні були дотримані форма правочину та спосіб волевиявлення. Із положень ч. 3 ст. 203 ЦК України вбачається, що правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою ст. 203 ЦК України. Статтею 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, які можуть вчинятися усно (ст. 206 ЦК України), належить вчиняти в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормами статей 792 Цивільного кодексу України та 13 Закону України «Про оренду землі» договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Згідно з абзацом другим частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди є однією з істотних умов договору оренди землі. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі» у разі закінчення строку, на який його було укладено, договір оренди землі припиняється. Наслідками припинення договору оренди землі згідно з ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» є зобов`язання орендаря повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Згідно статті 18 Закону України «Про оренду землі», що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі "Пайн Велей Девелопментс ЛТД" проти Ірландії" та у справі від 20.11.1995 року "Прессе Компанія Навієра СА" проти Бельгії", зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушено. Отже, права та обов`язки сторін за договорами оренди землі від 03.08.2010 року тривали до 31.12.2018 року і відповідно до пункту 21 зазначеного договору оренди землі після припинення дії договору орендар зобов`язаний був повернути орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Проте, незважаючи на вимогу орендодавця, свого обов`язку належним чином не виконав, мотивуючи свою поведінку внесеними змінами і доповненнями до договорів оренди землі від 03.08.2010 року. Статтею 33 Закону України «Про оренду землі», встановлено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої вказаною нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. При укладенні договорів оренди землі від 03.08.2010 року сторони домовились, що після закінчення строку договору, укладеного на 4 роки 11 місяців, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Під час судового розгляду не встановлено будь-яких доказів того, що відповідач не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договорів оренди землі від 03.08.2010 року, повідомив письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Це підтверджується й тим, що на вимогу [PERSON] про врегулювання спору шляхом укладення додаткових угод до договорів оренди землі в частині зміни строків дії, а саме змінити строк дії договорів оренди землі з «до 31 грудня 2025 р». на «до 31.12.2018 р.», як це було узгоджено в додаткових угодах від 1 січня 2013 р. Поштове відправлення отримане адресатом 01.06.2018 р.( а.с.18-19),але позивач не отримав ніякої відповіді від відповідача. Законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачена обов`язкова державна реєстрація як виникнення, переходу, так і припинення речових прав на нерухоме майно. При цьому, державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що позивач спірні додаткові угоди від 26.02.2016 року до договорів оренди землі від 03.08.2010 року, не укладав, оскільки відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для його укладення. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з вимог ч.1 та ч.3 ст.141 ЦПК України, та враховує наступне. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн. та судові витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 9,420 грн. (а.с.1,106). Всього позивачем понесено судові витрати в сумі 10829,60 грн. (1409,60 грн. + 9420 грн. = 10829,60 грн.). Вказані судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та підтверджуються належним чином. Враховуючи вище викладене, судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved