Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

14.08.2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору №ODТ0GA00000021 від 27.03.2008 року [PERSON], 27.03.2008 року отримала кредит у розмірі 120 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2028 року. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 09.07.2013 року має заборгованість 513 612 грн.55 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 126 133,18 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 158 684,54 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2 482,99 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 201 616,00 грн.; штраф(фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф(процентна складова) - 24 445,84грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідач [PERSON] 27.03.2008 року уклали договір іпотеки б/н. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 165,50 кв. м ,житловою площею 82,30 кв. м , який розташований в [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 09.01.1986 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 165 451 грн.00 коп. Земельна ділянка також розташована в місті Татарбунари по [ADDRESS]. Таким чином, на підставі ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку", ПАТ КБ "ПриватБанку" просить в рахунок погашення за кредитним договором № ODТ0GA00000021 від 27.03.2008 року в розмірі 513 612 грн.55 коп. звернути стягнення на будинок загальною площею 165,50 кв. м та земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ( на підставі договору іпотеки б/н від 27.03.2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк"(49094,м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги,50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості , її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку, а також стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву, в якій просив заслухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслали. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом… Згідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розміри та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.37 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. В ст.39 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановлені статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до процедури продажу, визначеної ст.38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Судом з достовірністю встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODТ0GA00000021 від 27.03.2008 року (а.с.17-23), відповідно до якого [PERSON], 27.03.2008 року отримала кредит у розмірі 120 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2028 року. [PERSON] прострочила виконання зобов'язання, оскільки вона не виконувала його у строк, встановлений договором, як це передбачено ч.1 ст.612 ЦК України. Так, згідно умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відтак, [PERSON] станом на 09.07.2013 року має заборгованість 513 612 грн.55 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 126 133,18 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 158 684,54 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2 482,99 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 201 616,00 грн.; штраф(фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф(процентна складова) - 24 445,84грн. Водночас, у судовому засіданні встановлено, що в порядку забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач [PERSON] 27.03.2008 року уклали договір іпотеки дому (а.с.30-37). Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 165,50 кв. м , житловою площею 82,30 кв. м , який розташований в [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності від 09.01. 1986 року, виданого на підставі рішення виконкому Татарбунарської міської ради від 10.07.1985 року,№189, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Татарбунарське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 09.01.1986 року у книзі 15, номер запису 105,в електронному реєстрі від 23.03.2007 в реєстрову книгу за №15-105, реєстраційний номер 18323917, що підтверджується п.35.3 Договору іпотеки дому від 27.03.2008 року(а.с.30-37). Із копії рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 04.10.2011 року (а.с.73) видно, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №ODТ0GA00000021 від 27.03.2008 року станом на 01.06.2009 року в розмірі 141 532 грн. 90 коп. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1415,33 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Як вбачається із копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.02.2014 року (а.с.114-115), в задоволенні позовних вимог [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання недійсним договору іпотеки дому [ADDRESS] відмовлено. Із копії ухвали апеляційного суду Одеської області від 17.04.2014 року(а.с.116-117) видно, що апеляційну скаргу [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON]. [PERSON] відхилено. Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.02.2014 року залишено без змін. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором мають бути задоволені, як такі, що відповідають вимогам закону. Що ж стосується позовних вимог в частині виселення відповідачів та інших осіб з домоволодіння, яке є предметом іпотеки, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч.ч. 2,3 ст.40 Закону України "Про іпотеку" законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3 ст.109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку". Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року №5, при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати, що згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.ст.39-40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Outcome: partial