Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

у травні 2020 року товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" (далі - ТОВ "Теплопостачсервіс") року звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги відповідачу, нараховує плату за них, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Відповідно до вимог законодавства споживач зобов`язаний укласти договір із надавачем відповідних послуг. Підготовлений ТОВ договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який був складений на основі типового договору, на даний час боржник не підписав, хоча неодноразово ТОВ розміщувало оголошення про необхідність укласти цей договір. Відповідач регулярно отримує комунальні послуги, які надає позивач, не відмовляється від цих послуг та фактично споживає їх. Жодного разу не звернувся до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання ним боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Станом на травень 2020 року розмір заборгованості відповідача складає: за надані послуги з централізованого опалення за період з листопада 2014 по квітень 2020 року - 10366,95 гривень; за надані послуги з централізованого постачання гарячої води за період з березня 2015 року по квітень 2020 року - 927,98 гривень. У зв`язку з тим, що [PERSON] вказані суми боргу не сплатив і прострочив виплату, то відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язаний сплатити також: -інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 4132,04 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 1364,12 грн; -інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води у розмірі 677,17 грн, -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 212,01 грн. Таким чином, ТОВ "Теплопостачсервіс" просило суд стягнути з боржника [PERSON] на його користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 2102,00 грн. 4 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 15). У судове засідання, призначене на 4 лютого 2021 року, сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судові повістки вважається доставленою. У серпні 2021 року позивач надіслав на адресу суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що відповідач після пред`явлення позову протягом квітня 2020 - червня 2021 року сплачував поточні нарахування за житлово-комунальні послуги, а також частково сплатив суму боргу за житлово-комунальні послуги який було заявлено в позові. Таким чином, розмір заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2014 року по червень 2021 року складає 5975,15 грн, з гарячого водопостачання за період з березня 2020 по червень 2021 року складає 827,83 грн. Загальна сума заборгованості станом на 30.06.2021 року складає 6802,98 грн., що підтверджується довідкою № 15/1-13Т від 15.07.2021 року. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних № 15/1-13Т/1 від 15.07.2021 року заборгованість відповідача становить: -інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 4950,96 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 1717,16 грн; -інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води у розмірі 774,21 грн, -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 169,71 грн. Приймаючи до уваги, що відповідач, який в установленому законодавством порядку повідомлявся про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс". Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Теплопостачсервіс" зареєстровано 01.06.2007 року № 1 068 102 0000 019992 ( а.с 11). Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Це підтверджується правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.11.2010 і споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає позивач (а.с. 6-8). Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та фактично споживав їх. Жодного разу не звернувся до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останнього з приводу відмови від отримання таких послуг. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі договір не укладено, однак через те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до ст.20 Закону, п.п.18,20,30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач своєчасно не сплачує за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. В своїй уточнюючій позовній заяві позивач повідомив суд про те, що протягом квітня 2020 - червня 2021 року відповідач [PERSON] сплачував поточні нарахування, а також частково сплатив суму боргу за житлово-комунальні послуги, який було заявлено у позовній заяві за травень 2020 року. Таким чином, станом на 30 червня 2021 року загальна сума заборгованості відповідача складає 6802,98 грн. Формування суми заборгованості, помісячно з розщепленням платежів, наведено позивачем в Довідці № 15/1-13Т від 15.07.2021, відповідно до якої розмір заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2014 року по червень 2021 року складає 5975,15 грн, з гарячого водопостачання за період з березня 2020 по червень 2021 року складає 827,83 грн (а.с. 25) і який стороною відповідача не спростований. Крім того, стороною відповідача в ході розгляду справи не надано суду контррозрахунок заборгованості та/або докази належного виконання та сплати коштів за послуги, надані позивачем. Таким чином, зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що між відповідачем, що є власником квартири [ADDRESS] і позивачем склалися фактичні договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Оскільки відповідач частково виконав зобов`язання щодо сплати боргу вже після пред`явлення позову, позивачем також пред`явлено вимогу про стягнення з нього нараховані суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Вирішуючи зазначені вимоги позивача, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно з розрахунком нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних №15/1-13Т/1 від 15.07.2021 року (а.с. 26-27) позивач має право на відшкодування 3 % річних та втрати від інфляції, а саме: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 4950,96 грн; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 774,21 грн; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 1717,16 грн; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 169,71 грн. З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири, і так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved