Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]» (далі ПАТ «Євраз [PERSON]»), обґрунтовуючи вимоги тим, що 07 лютого 2013 року водій [PERSON], керуючи автобусом марки «Кaroza», державний номерний знак [NUMBER], належний на праві власності відповідачу, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 09 квітня 2013 року № 769, а [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 12 квітня 2013 року № 805. Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України. Позивачі вказували, що зазначеними діями їм завдано майнової шкоди, зокрема, у вигляді витрат на оплату правової допомоги представника в розмірі по 8 000 грн кожному. Крім того, діями відповідача їм завдано моральної шкоди, яка полягає у позбавленні можливості жити повноцінним життям, працювати, реалізовувати свої звички, займатися спортом, здійснити свої плани стосовно працевлаштування. Весь час вони перебувають у негативному психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою нормального сну, сильним фізичним болем, який також завдав їм значних моральних страждань. Завдану моральну шкоду [PERSON] оцінив у 500 000 грн, а [PERSON] у 250 000 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] керував транспортним засобом на підставі шляхового листа як найманий працівник ПАТ «Євраз [PERSON]», позивачі просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] 250 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 8 000 грн майнової шкоди, на користь [PERSON] 500 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 8 000 грн майнової шкоди. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Євраз [PERSON]» на користь [PERSON] 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 8 000 грн. майнової шкоди; на користь [PERSON] 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 8 000 грн. майнової шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року скасовано в частині позову [PERSON], [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]», третя особа [PERSON], про відшкодування моральної шкоди, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, їх представник - адвокат [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу в її відсутність, проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, про що раніше надала письмові заперечення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність , проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Представник третьої особи ПрАТ «УПСК» [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій вказав, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. [PERSON] встановлено, що 07 лютого 2013 року приблизно о 17 год. 00 хв. [PERSON], керуючи належним ПАТ «Євраз [PERSON]» автобусом марки «Кaroza», державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 09 квітня 2013 року № 769 є середнього ступеню тяжкості; [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 12 квітня 2013 року № 805 є тяжкими тілесними ушкодженнями. Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України. Також встановлено, що між ПАТ «Євраз [PERSON]» та публічним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія») було укладено генеральний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 травня 2012 року № 007/001/12 111 4774 (а. с. 5865). На підставі заяв ПАТ «Євраз [PERSON]» та [PERSON] ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатило [PERSON] страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 39 235 грн 29 коп. (а. с. 72, 151). 21.09.2015 року ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» прийняла заяви від позивачів заяви про страхове відшкодування з документами витрат на лікування та сплатило страхові відшкодування: [PERSON] - 4870,01 грн.; [PERSON] - 10608 грн. За змістом\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, покладається на особу, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Згідно з ч. 1\~ст. 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода,\~знаходиться з даною організацією\~в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного [PERSON] України від 28 січня 2015 року у справі № 6-229цс14, яка відповідно до положень\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] та [PERSON] вказували, що моральна шкода, завдана [PERSON] як працівником ПАТ «Євраз [PERSON]», тому відповідно до вимог чинного законодавства має бути відшкодована вказаним підприємством. Заперечуючи проти позову ПАТ «Євраз [PERSON]» посилалося на те, що цивільно-правова відповідальність підприємства застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу № АВ/6160885, виданого на підставі генерального договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 травня 2012 року № 007/001/12 111 4774 (а. с. 49), у звязку з чим відповідач має нести обовязок з відшкодування моральної шкоди у розмірі, що перевищує ліміт страхового відшкодування, на підставі ст. 1172 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону\~України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону), ст. 1194 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За положеннями ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. В цьому конкретному випадку 51 000,00 * 5% =2550, 00 грн. Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 11 постанови Пленуму № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Відповідно до правового висновку, якого дійшов Верховний Суд України 20 січня 2016 року при розгляді цивільної справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, суд, ухвалюючи рішення, доходить висновку про стягнення суми матеріальної шкоди саме з відповідача ПАТ "ЄВРАЗ [PERSON]", відповідно до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України, оскільки особа, яка винна у скоєнні ДТП [PERSON], на час скоєння ДТП перебував у трудових правовідносинах з ПАТ "ЄВРАЗ [PERSON]", що підтверджується документами та сторонами не заперечувалось. За таких обставин, для ухвалення законного й обґрунтованого рішення у даній справі, суд повинен визначити розмір моральної шкоди заподіяної позивачам. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Моральна шкода заявлена позивачем [PERSON] у сумі 500 000 грн., суд вважає її завищеною. На думку суду [PERSON] внаслідок скоєння протиправних дій відповідача дійсно зазнав значної моральної шкоди, до того ж нанесено тяжкі тілесні ушкодження. Беручи до уваги конкретні обставини по справі, , завдання шкоди внаслідок скоєння кримінального злочину, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 40 000 грн., стягнувши їх з відповідача. Моральна шкода заявлена позивачем [PERSON] у сумі 250 000 грн., суд вважає її завищеною. На думку суду [PERSON] внаслідок скоєння протиправних дій відповідача дійсно зазнав значної моральної шкоди, до того ж нанесено середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Беручи до уваги конкретні обставини по справі, завдання шкоди внаслідок скоєння кримінального злочину, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 25 000 грн., стягнувши їх з відповідача. Посилання представника ПАТ «Євраз [PERSON]», що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди має бути відшкодовано за рахунок страхової компанії, суд до уваги не бере, оскільки відповідно до положень ст..3 ЦПК України позивач має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права. Доводи, що позивачами не доведено заподіяння їм моральної шкоди спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи. Щодо доводів представника ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ", щодо розгляду аналогічного позову під час кримінального провадження, то відповідний позов було залишено без розгляду, що не перешкоджає заявити вимоги в цивільному судочинстві. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру (на момент подання позову 243,60 *2= 487,20 грн.). У звязку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial