Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

30.11.2018 року до суду надійшла заява [PERSON], подана її представником адвокатом [PERSON], до виконкому Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позивача мотивовано тим, що 12.06.2016 року помер її чоловік [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння розташованого по провулку Ясельному, 7/2, смт Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області. Вказана спадщина була нею прийнята, однак, постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно в звязку з тим, що наданий нею оригінал правовстановлюючого документу на майно Угода купівлі-продажу нерухомості, укладена 06.10.1998 року на Українській товарній біржі, не відповідає вимогам ст. 277 Цивільного кодексу РСР (відсутність нотаріального посвідчення угоди), зазначене змушує її звернутися до суду із позовом. В судове засідання позивачка, її представник не зявилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Великоновосілківська селищна рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. 12.06.2016 року в смт Велика Новосілка, Великоновосілківського району Донецької області помер [PERSON], у віці 56 років, про що 13 числа червня місяця 2016 року складено відповідний актовий запис №177, про що 13.06.2016 року Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області видане Свідоцтво про смерть серія І-НО №952482 (а.с. 12). Позивачка є дружиною померлого 12.06.2016 року [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюб серія ІІІ-НО №340665 від 07.06.1980 року (а.с. 13). З наданої на запит суду копії спадкової справи заведеної у приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] на спадкодавця [PERSON], померлого 12.06.2016 року, спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON] (а.с. 33-83). Постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.05.2017\~року [PERSON]\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на спадкове\~майно після чоловіка [PERSON], померлого 12.06.2016 року, в звязку з тим, що наданий нею оригінал правовстановлюючого документу на майно Угода купівлі-продажу нерухомості, укладена 06.10.1998 року на Українській товарній біржі, не відповідає вимогам ст. 277 Цивільного кодексу РСР (відсутність нотаріального посвідчення угоди) (а.с. 25). З оглянутої в судовому засіданні відповіді КП «Великоновосілківське РБТІ» за № 313 від 19.05.2017 року, вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на Ѕ (одну другу) домоволодіння розташованого за адресою: Донецька обл., Великоновосілківський р-н., смт Велика Новосілка, пров. Ясельний, 7/2 зареєстровано на імя [PERSON] згідно з укладеною на Українській товарній біржі угодою купівлі-продажу нерухомості від 06.10.1998 року. З оглянутої судом копії Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7/2 пров. Ясельний смт Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, виготовленого Комунальним підприємством «Великоновосілківське районне БТІ» станом на 15.09.2017 рік, [PERSON] належить домоволодіння яке складається з 41/100 частини житлового будинку (А-1) площею 126,3 кв.м., з якої житлової 87,3 кв.м., допоміжної 39,0 кв.м., побудованого у 1953 році, прибудови (А''-1) у 1998 році, сараю (Б-1) у 1999 році, котельні (В-1) у 1953 році, гаражу (Г-1) у 1998 році, сараю (Е-1) у 1998 році, погрібу (П-1) у 1998 році, сараю (С-1) у 1998 році, ганку (а''') у 2007 році, свердловини (ІІ) у 1998 році, огорожі (№3) у 1998 році, воріт (№4) у 1998 році, огорожі (№7) у 2007 році, огорожі (№8) у 2007 році, ями вигрібної (№9) у 1998 році (а.с.15-20). Відповідно до довідки щодо показників на житловий будинок №7/2, пров. Ясельний, в смт Велика Новосілка, виданої 15.09.2017 року КП «Великоновосілківське РБТІ», самочинне будівництво: прибудова А''-1 зі збільшенням житлової площі на 55,5 кв.м., Гараж Г-1, Сарай Е-1, Сарай С-1 (а.с. 21). В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст.\~1216-1220\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст.\~1268\~ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 4 Цивільного кодексу Українського РСР (в редакції, що була чинна на час укладення Договору), цивільні права\~і обов'язки\~виникають з\~підстав,\~передбачених законодавством\~Союзу РСР\~і Української\~РСР,\~а також\~з дій\~громадян і\~організацій,\~які хоч\~і не\~передбачені законом,\~але в\~силу загальних\~начал і\~змісту цивільного\~законодавства породжують\~цивільні права\~і обов'язки.Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають в тому числі з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Ст. 41 Цивільного кодексу Українського РСР(в редакції, що була чинна на час укладення Договору), угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). Ст. 224 Цивільного кодексу Українського РСР (в редакції, що була чинна на час укладення Договору), встановлюється, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145\~цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно (ст. 225 Цивільного кодексу\~Українського РСР) . Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу Українського РСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 47 Цивільного кодексу Українського РСР (в редакції, що була чинна на час укладення Договору), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов'язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним. 10.12.1991 року набрав чинності Закон України "Про товарну біржу" від 10.12.91 року. Відповідно до змісту постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.91 року N 1957-XII, законодавчі акти України повинні були бути приведені у відповідність із Законом України "Про товарну біржу". При цьому, ч. 2 ст.\~15\~Закону України\~"Про\~товарну біржу" (у редакції, що діяла на час укладання договору купівлі - продажу N 22897 від 22.09.98 року) передбачала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Частина 1 ст.\~15\~Закону України\~"Про\~товарну біржу" (у редакції, що діяла на час укладання спірного договору) визначала, що біржовою операцією визнавалася угода, що відповідала сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Згідно ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин, наявність законодавчою колізією норм, що регулювали відносини в сфері укладання угод по купівлі-продажу нерухомого майна, на час придбання спадкодавцем домоволодіння, не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу № 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Враховуючи те, що спадщину у вигляді домоволодіння після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] в судовому засіданні встановлено правомірність звернення заявника до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved