Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області), Державного підприємства "Сетам", [PERSON] про визнання торгів недійсними. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.10.2012 року, позовні вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми боргу за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки були задоволені частково. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] було стягнуто 642 548 грн. 09 коп та в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за кредитним договором від 25.07.2007 року в сумі 168 326 грн. 44 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме : незавершений будівництвом будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . 02 січня 2020 року в день проведення електронних торгів з реалізації належного позивачу домоволодіння [ADDRESS] , власником якого вона була, вона отримала повідомлення від ДП "Сетам" про проведення торгів з реалізації нерухомого майна. Протокол №45840 проведення електронних торгів від 02.01.2020 року по лоту №392835, позивачка отримала 17 січня 2020 року, однак, акт про проведені електронні торги від ДП "Сетам" вона не отримувала. При реалізації іпотечного майна відповідачами не враховано, а відповідно порушено вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". З протоколу №458140 проведення електронних торгів вбачається, що 02.01.2020 року ДП "Сетам" було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна боржника - предмету іпотеки, а саме, незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 327 кв.м., хоча згідно договору іпотеки загальна площа такого майна складає 66,30 кв.м.. Тому, просить визнати недійсними електронні торги з продажу домоволодіння [ADDRESS] , які відбулися 02 січня 2020 року, оформлені актом і протоколом № 58140 та визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону), скасувавши запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на покупця [PERSON] . Ухвалою суду від 27 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачі, які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно договору іпотеки від 25.07.2007 року №PCL-801/134/2007, [PERSON] надала в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» домоволодіння [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності. Предмет іпотекип складається з одноповерхового житлового будинку за літерою "А", містить в собі 2(дві) житлові кімнати, побудований з саману, загальною площею 66,30 кв.м., літня кухня за літерою "Б", сарай за літерою "В", навіс за літерою "Г", вбиральна за літерою "Ж", споруди 1,3 побудовані з метала, замощення "І" бетон, колодязь побудований з каміння (а.с.10-14). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.10.2012 року по цивільній справі №0707/5691/2012 року за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги задоволені частково, а саме, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] було стягнуто 642 548 грн. 09 коп та в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за кредитним договором від 25.07.2007 року в сумі 168 326 грн. 44 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, незавершений будівництвом будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с.15-17). Згідно листа наданого Управлінням державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області від 21.10.2019 року встановлено, що в МРВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області на виконанні перебуває виконавчий лист №2/0707/2266/2012 від 17.04.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" борг у розмірі 170 146 грн. 44 коп.. По даному виконавчому провадженні 08.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно боржника (а.с.18-20). 02 січня 2020 року на веб-сайті СЕТАМ відбулися електронні торги за-лотом № 392835 з реалізації предмета іпотеки - незавершене будівництво житлового будинку, загальною площею 327,00 кв.м. (ступінь готовності не встановлена), що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що стверджується протоколом № 458140 від 02.01.2020 року (а.с.21-22). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче пр`овадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стаття 44 цього Закону передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно, зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Така ж правова норма закріплена і в пункті 3 розділу VII Порядку, а саме, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Отже, за змістом цих правових норм підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», і саме Закону України "Про іпотеку" надається перевага перед іншими нормативно-правовими актами при реалізації предмета іпотеки, оскільки він є спеціальним у іпотечних правовідносинах. Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов : відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». Реалізація майна на торгах полягає в продажі, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, з урахуванням особливостей, передбачених законодавством щодо проведення аукціону. Складання за результатами їх проведення акту про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, а відтак є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину, а саме статей 203, 215 ЦК України. Виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, а підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент відкриття виконавчого провадження та початку процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, регулювалися нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Проіпотеку» (частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV). Згідно з частиною першою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2019 року по справі №303/1323/17. З досліджених матеріалів справи не вбачається жодного порушення зі сторони відповідачів при проведенні прилюдних торгів. Отже, в судовому засіданні не здобуто доказів, які б вказували на підставність вимог позову [PERSON] і за таких обставин суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, як заявлено безпідставно.

Outcome: dismissed