Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості в сумі 373002 грн. 04 коп., збитків в сумі 27802 грн. 01 коп., штрафу в сумі 60664 грн. 14 коп., пені в сумі 3150 грн. 19 коп., трьох процентів річних в сумі 9752 грн. 67 коп., збитків в зв"язку з інфляцією в сумі 152570 грн. 93 коп., а всього: 626941 грн. 98 коп., яка виникла в результаті невиконання [PERSON] умов кредитного договору від 17 квітня 2013 року, укладеного між сторонами, згідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 161329 грн. 25 коп., що еквівалентно по курсу Національного банку України 19795 доларів США, строком на 60 місяців зі сплатою 9,9% річних за користування кредитними коштами на придбання транспортного засобу марки "VW Tiguan" вартістю 39590 доларів США. Поручителем виконання взятих ним зобов'язань по даному договору виступає [PERSON] В подальшому [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним вищезгаданого кредитного договору, посилаючись на те, що його умови не відповідають вимогам ст. ст. 203, 215 ЦК України та вимогам Закону України "Про захист прав споживачів" і Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 31 березня 2016 року зустрічний позов [PERSON] і [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представники позивача-відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» Климкович Ю.Б. та Король І.П. вимоги первісного позову підтримали, а вимоги зустрічного позову не визнали, посилаючись на відповідність положень укладеного між сторонами кредитного договору вимогам чинного законодавства. В судовому засіданні відповідач-позивач [PERSON] та представник відповідачів-позивачів [PERSON] вимоги зустрічного позову підтримали, а проти вимог первісного позову заперечують, посилаючись на те, що [PERSON] є військовослужбовцем, а тому звільнений від сплати штрафних санкцій, пені за невиконання кредитних зобов'язань, а також процентів за користування кредитом. Крім того, ТОВ «Порше Мобіліті» при розрахунку заборгованості за даним кредитним договором повинен застосовувати курс валют 8,15 грн. за долар США. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у вимогах зустрічного позову необхідно відмовити. Так, судом встановлено, що 17 квітня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті», [PERSON] і [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Порше Мобіліті» надало [PERSON] кредит в сумі 161329 грн. 25 коп., що еквівалентно по курсу Національного банку України 19795 доларів США, строком на 60 місяців зі сплатою 9,9% річних за користування кредитними коштами на придбання транспортного засобу марки "VW Tiguan" вартістю 39590 доларів США. Цим же договором передбачено відповідальність поручителя [PERSON] перед кредитором ТОВ «Порше Мобіліті» у разі невиконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Станом на 6 жовтня 2015 року заборгованість за кредитом становила в сумі 373002 грн. 04 коп., збитки в сумі 27802 грн. 01 коп., штраф в сумі 60664 грн. 14 коп., пеня в сумі 3150 грн. 19 коп., три проценти річних в сумі 9752 грн. 67 коп., збитки в зв"язку з інфляцією в сумі 152570 грн. 93 коп., а всього: 626941 грн. 98 коп. Відповідно до вимог ст. 559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Вимога до поручителя [PERSON] була пред»явлена позивачем ТОВ «Порше Мобіліті» 3 жовтня 2014 року. А позов до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за вищезгаданим кредитним договором був пред"явлений 2 листопада 2015 року. Таким чином, на думку суду, строк для пред»явлення ТОВ «Порше Мобіліті» позову до поручителя, передбачений ст. 559 ч. 4 ЦК України, минув. Відповідно до вимог ст. 14 п. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Як з»ясовано судом, [PERSON] проходить військову службу в СБУ з 10 березня 1999 року і по теперішній час. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; Такий особливий період в Україні розпочався з 18 березня 2014 року і триває по даний час. Відповідно до вимог ст. 22 ч. ч. 1 та 2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таких підстав для стягнення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» збитків суд не знаходить. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку про припинення зобов»язань поручителя [PERSON] за кредитним договором від 17 квітня 2013 року та стягнення лише основної заборгованості за вказаним договором з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» в сумі 373002 грн. 04 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Таким чином, положення укладеного між сторонами кредитного договору, відповідають вимогам чинного законодавства. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що у вимогах зустрічного позову необхідно відмовити.

Outcome: partial