Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 грудня 2012 року AT „ПРОСТО-страхування" та ТОВ "ДХЛ Логістика (Україна)" уклали договір страхування № АТК 223092 майнових інтересів власника автомобіля „Skoda ОСТAVIA", реєстраційний номер [NUMBER]. 03 листопада 2013 року на автодорозі Київ - Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „Toyota", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]; та застрахований автомобіль „Skoda OCTAVIA", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до Постанови Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту № 10358/90238 від 20 листопада 2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „Skoda OCTAVIA", реєстраційний номер [NUMBER], становить 9 420,50 гривень, а відповідно Рахунку-фактури № 034-00054 від 06 грудня 2013 року та Рахунку-фактури № 25 від 09 грудня вартість відновлювального ремонту автомобіля „Skoda OCTAVIA", реєстраційний номер [NUMBER], становить 9 386,50 гривень. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 18 грудня 2013 року було складено Страховий акт № 90238. Відповідно до платіжних доручень № 38810 та № 38810 від 20 грудня 2013 року AT „ПРОСТО-страхування" виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля „Skoda OCTAVIA", реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 9 386,50 гривень. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 9 386,50 гривень. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 9 386,50 гривень та 243,60 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить, у зв'язку із залученням представника позивача в іншому судовому засіданні, провести розгляд справи за відсутності представника позивача ПАТ "ПРОСТО-страхування". Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Проти винесення заочного рішення у спаєві не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд і постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, зясуваши фактичні обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі за недоведеністю виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Позивач у позовній заяві в обгрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до Постанови Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. Однак, як вбачається з Постанови Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року № 759/20139/13-п, такою матеріали справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повернуто до відділу ДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві для належного оформлення. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: „До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки." Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України: „Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". За ст. 1191 ЦК України: „Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом". Слід зазначити, що порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними. А від так, позивачем не подано суду належних доказів, які б підтверджували винуватісь відповідача [PERSON] у вчиненому ДТП. Факт складання протоколу про адміністратвине правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, не підтверджує факту винуватості останнього у вчиненні ДТП. Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи / а.с. 57/ знаходиться заява відповідача адресована Святошинському районному суду Львівської області, в які відповідач вказує , що заперечує проти позовних вимог в повнмоу обсязі, оскліьки його не було визнано винним у ДТП, що мала місце 03.11.2013 року. На підставі наведеного, вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу -є безпідставними та не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено підстав для задоволення позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду не має підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "ПРОСТО-страхування".

Outcome: dismissed