Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним Договору №1281 про надання послуг із оформлення Договорів та включення клієнтів до Фінансової пропозиції "ПІП-ГРУП" та Угоду №1281 з додатком №1281 з додатками №1 та №2, укладених 07 жовтня 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІП-ГРУП" та просить стягнути з відповідача сплачену за Договором №1281 від 07 жовтня 2016 року гарантійну суму в розмірі 30000 гривень. Представник позивача [PERSON] згідно заяви позов підтримав повністю, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що в жовтні 2016 році позивач звернувся до відповідача з метою купівлі міні трактора, де при спілкуванні з представником відповідача було досягнуто згоди про укладення договору купівлі-продажу трактора [PERSON] 244 Д у розстрочку із сплатою авансового платежу у розмірі 50% вартості трактова в розмірі 30000 гривень. Водночас, між позивачем і відповідачем було укладено договір №1281 від 07 жовтня 2016 року "Про надання послуг із оформлення Договору та включення Клієнтів до Фінансової Пропозиції «ПІП ГРУП» за умовами якого відповідач зобов'язався забезпечити оформлення Угоди про участь в Пропозиції «ПІП-ГРУП» між компанією та клієнтом, а також надавати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Клієнта в Пропозиції «ПІП-ГРУП». Відповідно до п.2.1 зазначеного договору, оплата послуг за договором визначається у розмірі 50% від суми позики, сплачується шляхом перерахування 100% попередньої оплати одночасно з підписанням даного договору і становить 30000 грн.. Крім того, 07 жовтня 2016 року між позивачем і відповідачем було укладено угоду №1281 за умовами якої ТОВ «ПІП-ГРУП» зобов'язалося надати Клієнту систему послуг, спрямованих на надання йому позики на умовах фінансової Пропозиції «ПІП ГРУП». Згідно квитанції банку №0.0.629700124.2 від 07 жовтня 2016 [PERSON] сплатив на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ПІП-ГРУП» грошові кошти в сумі 30000 гривень, як платіж за товари/послуги згідно договору №1281 від 07 жовтня 2016 року. Згідно п.4 ч. 1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до пункту 11-1 ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою. Отже, передбачена в угоді №1281 від 07 жовтня 2016 року послуга є фінансовою послугою, що, вимагає отримання відповідної ліцензії. Водночас, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «ПІП-ГРУП» є «Надання інших інформаційних послуг», а також надання інших індивідуальних послуг у тому числі неспеціалізована оптова торгівля, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами. Отже, згідно укладених договору та угоди №1281 від 07 жовтня 2016 року відповідач товариства з обмеженою відповідальністю «ПІП-ГРУП» надає фінансові послуги не будучи фінансовою установою та не маючи відповідної ліцензії, що вказує на нечесну підприємницьку діяльність, шляхом введення споживача в оману. Суд вважає, що товариство з обмеженою відповідальністю «ПІП-ГРУП», запропонувавши [PERSON], який звернувся з метою укладення договору купівлі-продажу трактора, укласти договір №1281 "Про надання послуг із оформлення Договору та включення Клієнтів до Фінансової Пропозиції «ПІП-ГРУП» за умовами якого ТОВ «ПІП-ГРУП» зобов'язалося забезпечити оформлення Угоди про участь в Пропозиції «ПІП-ГРУП» між Компанією та Клієнтом, а також надавати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Клієнта в Пропозиції «ПІП-ГРУП», та укласти угоду №1281 за умовами якої відповідач зобов'язався надати позивачу систему послуг, спрямованих на надання йому позики на умовах фінансової Пропозиції "ПІП-ГРУП», ввів позивача в оману, оскільки дії відповідача не були направлені на укладення між сторонами договору купівлі-продажу трактора, чого прагнув позивач, звернувшись до товариство з обмеженою відповідальністю «ПІП-ГРУП». Частиною першою статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до п.7 ч.3 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. За вказаних обставин товариство з обмеженою відповідальністю «ПІП-ГРУП» було порушено вимоги ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 6 зазначеної статті визначено, що правочини, вчинені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. В силу вимог ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю. Уразі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнає недійсним договір №1281 "Про надання послуг із оформлення Договорів та включення клієнтів до Фінансової пропозиції "ПІП-ГРУП" та Угоду №1281 з додатком №1281 з додатками №1 та №2, укладених 07 жовтня 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІП-ГРУП" та стягнути з відповідача сплачену за Договором №1281 від 07 жовтня 2016 року гарантійну суму в розмірі 30000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, які складаються із судового збору 640 гривень підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved