Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: - що [PERSON], яка померла [INFO] в [ADDRESS], була рідною сестрою заявника [PERSON]; - факту постійного проживання заявника [PERSON] протягом шість місяців із спадкодавцем [PERSON], на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Підставність заяви представник обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої поміж іншого майна, яким спадкодавець розпорядилась у заповіті від 16.11.2009, увійшла земельна ділянка, площею 3,9861 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Костянтинівської сільської ради, яку спадкодавець успадкувала після смерті [INFO] свого сина [PERSON], однак свої спадкові права не оформила та нею не розпорядилась на випадок своєї смерті. Заявник спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялась у межах визначеного законодавцем строку, утім реалізувати свої спадкові права позбавлена можливості, вказуючи на те, що документи на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем та факту родинних відносин із спадкодавцем відсутні, що стало підставою для звернення до суду, оскільки іншого порядку встановлення таких фактів від яких залежать майнові права заявника чинним законодавством не передбачено. У визначений судом строк заінтересованою особою відзиву до суду не було надано, утім сільський голова надав до суду заяву, в якій не заперечував щодо вимог заявника, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. У судове засідання заявник та її представник не з'явились, однак останній надав заяву, в якій вимоги підтримав, просив заяву задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. За клопотанням представника заявника ухвалою суду від 15.01.2019 в судове засідання викликались свідки: [PERSON] та [PERSON], які на визначений судом день та час не з'явились. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними матеріалами справи, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що на підтвердження фактів, про які просить заявник суд ним надано наступні докази: свідоцтво про смерть серія [NUMBER], відповідно до якого встановлено, що [INFO] померла [PERSON]; довідки видані виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради за №525 від 26.11.2018 та №529 від 29.11.2018, відповідно до яких констатовано, що [PERSON] постійно проживала більше шести місяців із сестрою [PERSON], яка померла [INFO] по [ADDRESS] Вінницької області. Вони були рідними сестрами, батьками яких були: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; посвідка (свідоцтво) [NUMBER] [PERSON], відповідно до якого вона народилась 21.01.1922; свідоцтво про народження серія [NUMBER], відповідно до якого батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON]; записи по господарських книг за 1944-1946, 1953, 1954, 1955, 1956, 1957 роки відповідно до яких встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON]; свідоцтво про одруження серія [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб із [PERSON]; повідомлення Державного архіву Вінницької області від 11.01.2019 згідно якого книги актових записів про народження громадян по с. Костянтинівка Липовецького району за 1922 рік в архіві на зберігані не має, у зв'язку із чим неможливо надати довідку про народження [PERSON]; повідомлення Відділу Липовецького РВ ВДРАЦС від 10.01.2019, з якого слідує, що відомості з актового запису про народження [PERSON] [INFO] по [ADDRESS] в архіві Відділу не збереглись, до Державного архіву не передавались. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення фактів про які просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України). З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв'язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи. В силу положень частини 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, факт відсутності запису про реєстрацію постійного місця проживання позивача за місцем реєстрації спадкодавця, з урахуванням зазначених обставин, не може слугувати безумовною підставою позбавлення його законного права на прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті в порядку, передбаченому частиною 3 статті 1268 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено обставини, на які вона посилається у заяві, встановлення вказаних вище фактів має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її спадкових прав, іншого порядку чи можливості встановити їх чинним законодавством не передбачено, а встановлення їх не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, суд задовольняє заяву у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved