Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф., в якій просять визнати за ними право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], із визначенням таких часток: за позивачкою [PERSON] визнати право власності на 4/6 частки вказаного будинку: 1/6 частку як за головою колишнього колгоспного двору та 3/6 - в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року матері [PERSON], за позивачем [PERSON] - на 1/6 частку будинку частку як за членом колишнього колгоспного двору та за [PERSON] - на 1/6 частку будинку частку як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду. Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак в позовній заяві просять слухати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. в судове засідання не з'явився, та не повідомила суд про причини своєї неявки. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР 30 жовтня 1990 року, та довідки, виданої виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області 30 січня 2014 року за № 127, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 р. дійсно належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON], членами двору були: син [PERSON], син [PERSON], баба [PERSON], яка померла [INFO] року, батько [PERSON], який помер [INFO] року та матір [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в [ADDRESS], були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року). Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS], які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких [PERSON], як голові колишнього колгоспного двору належало 1/6 частка вищевказаного будинковолодіння, та 3/6 частки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], [PERSON], та [PERSON] - належало по 1/6 частки вищевказаного будинковолодіння. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року і на її частку у майні вказаного колгоспного двору - 1/6 частку домоволодіння, що в [ADDRESS], відкрилась спадщина. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року прийняв спадщину в порядку спадкування за законом син [PERSON] та ступив в оперативне управління майном. [PERSON] спадкував 1/6 частку домоволодіння, що в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Таким чином [PERSON] належало 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], з яких: на 1/6 частку він має право як член колишнього колгоспного двору, а 1/6 частку -спадкове майно за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року і на його частки у майні вказаного колгоспного двору - 2/6 частки домоволодіння, що в [ADDRESS], відкрилась спадщина. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року прийняла спадщину в порядку спадкування за законом дружина [PERSON] та ступила в оперативне управління майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] спадкувала 2/6 частки домоволодіння, що в [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Таким чином [PERSON] належить 3/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], з яких: на 1/6 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/6 частку -спадкове майно за законом після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] року. Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] 15 березня 2007 року склала заповіт, посвідчений секретарем Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, в користь [PERSON]. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20.01.2017 року [PERSON] померла [INFO] року, що є часом відкриття спадщини на 3/6 частки вказаного житлового будинку із надвірними будівлями. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яку прийняла її дочка [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги за Законом на вказане спадкове майно, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року немає. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER], батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON], про що 05 липня 2000 року складено відповідний актовий запис № 74 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області. Відповідно до постанови виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою\~Н.Ф. № 384/02-31 від 28 березня 2018 року [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, відмовлено, у зв'язку з тим, на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вартість вказаного спадкового майна згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданого Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації 17 березня 2017 року, становить - 182678 грн. (сто вісімдесят дві тисячі шістсот сімдесят вісім грн.). Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] фактично вступили у оперативне управління спадковим майном. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши [PERSON] 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], з яких: на 1/6 частку вона має право як голова колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER]) та визнати право власності за [PERSON] на вказане майно, виділивши [PERSON] 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], як за членом колишнього колгоспного двору, та визнати право власності за [PERSON] на вказане майно, виділивши [PERSON] 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], як за членом колишнього колгоспного двору, та визнати право власності за [PERSON] на вказане майно.

Outcome: approved