Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 07 червня 2017 року о 16:30 год. року по вул. Привокзальна у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. На місці ДТП [PERSON] та [PERSON] було власноручно складено та підписано повідомлення про дорожню-транспортну пригоду (Європротокол). З європротоколу вбачається, що учасники ДТП дійшли згоди щодо обставин ДТП, [PERSON] визнав свою винну, що підтверджується п.11 Європротоколу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", що підтверджується полісом № АК/3619736 від 27.03.2017 року на суму 50 000 грн. термін дії якого дійсний до 26.03.2018 року. Відповідно до висновку ремонтної калькуляції № 17-118095 від 08.06.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження під час ДТП, в цінах станом на час виконання даного дослідження, складає: 6696 грн. 07 червня 2017 року позивач звернувся до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" із заявою з метою отримання страхового відшкодування в сумі 6696 грн., на підставі ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 04 вересня 2017 року отримав рішення ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП за вих. № 890 від 19.08.2017 року про відмову у виплаті страхового відшкодування, на підставі ч. 2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Дану відмову Відповідач обґрунтовував, тим, шо між учасниками ДТП не досягнуто згоди обставин скоєння ДТП, а саме: зазначив, що в порушення умов Закону, учасники події склали повідомлення не досягнувши згоди щодо обставин її скоєння, а саме не встановили винну у події сторону, оскільки в наданих до ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" поясненнях про ДТП [PERSON] свою вину в скоєнні ДТП не визнає". Вбачається, що ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" відмовила у виплаті страхового відшкодування, на підставі пояснень [PERSON], який в свою чергу змінив свою позицію щодо даного ДТП. Вважає дану відмову неправомірною, оскільки повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. В свою чергу пояснення [PERSON] не має, жодної юридичної сили, так як на місці ДТП, він визнав свою вину в ДТП, в підтвердження чого власноручно підписав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (п. 15). Згідно Європротоколу водії транспортних засобів [PERSON] та [PERSON] досягай згоди щодо обставин скоєння ДТП, з дотриманням всіх вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників і наземних транспортних засобів» спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому міститься вся необхідна інформація щодо учасників ДТП, транспортних засобів, обставин ДТП та з якої вбачається вина водія [PERSON], та відсутність вини водія [PERSON]. Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) від 07.06.2017 року та схеми, ДТП відбулася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху. Отже, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв'язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню. Як вбачається із повідомлення про ДТП від 21.01.2014р., воно заповнене обома учасниками ДТП. На даний момент, жодних виплат, повідомлень та рішень страховика отримано не було, що є грубим порушенням вищезазначеного Закону. Просить стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" (код ЄДРПОУ 24175269) та з [PERSON] на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) матеріальну шкоди в розмірі 6696 (шість тисяч шістсот дев'яносто шість) грн., 61 коп. завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) франшизу в розмірі 500 (п'ятсот) грн., завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) судовий збір в сумі 640,00грн. 17.01.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.02.2018року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта. 03.09.2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі, в зв'язку з отримання висновку експерта № 1705/18-21 від 27.08.2018року. Ухвалою суду від 13.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа в судовому засіданні позов підтримав просив задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997року № 475/97-ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що 07 червня 2017 року о 16:30 год. року по вул. Привокзальна у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. На місці ДТП [PERSON] та [PERSON] було власноручно складено та підписано повідомлення про дорожню-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с.8). Як видно з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.7/, автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", що підтверджується полісом № АК/3619736 від 27.03.2017 року на суму 50 000 грн. термін дії якого дійсний до 26.03.2018 року (а.с.11). Згідно ремонтної калькуляції № 17-118095 від 08.06.2017року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю [NUMBER] станом на час виконання дослідження складає 6696,61грн. (а.с.9-10). Відповідно до листа ПАТ «УСК «КВІГ» № 890 від 19.08.2017року, останні відмовились відшкодувати вартість матеріального збитку, оскільки цивільно - правова відповідальність [PERSON] не настала (а.с.13). Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п.1.4 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату. При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 ЗУ «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed