Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

До суду звернувся [PERSON], який вказує, що між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб 21 квітня 2007 року. [INFO] року, на тимчасово окупованій території АР Крим, у м. Сімферополь від шлюбу в них народились діти - [PERSON], [INFO] (народився о 15.33 год.) та [PERSON], [INFO] (народився о 15.35 год.). Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації народження дітей, заявник отримав відмову, зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території тимчасово не підконтрольній Україні. У зв'язку з цим, був вимушений звернутися до суду для встановлення факту народження дітей. В судовому засіданні представник заявник був відсутнім. Ним надано заяву, в якій просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Відділу РАЦСу Генічеського РУЮ в судове засідання не з'явився. Ним було подано заяву, в якій розгляд справи просить провести без їх участі. Заперечень щодо позову не мають. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, визнав доведеними такі факти: - 30.05.2016 року ГБУЗ РК РКБ ім.. Н.А. Семашко ОППЦ м. Сімферополь видані медичні свідоцтва про народження серії 35 № 014822 про те, що у [PERSON] [INFO] року о 15:35 годині народилась дитина хлопчик, та серії 35 № 014821 про те, що у [PERSON] [INFO] року о 15:33 годині народилась дитина хлопчик. - [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] зареєстрованого та виданого відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим, акт запис № 341. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади,що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Підпунктом "а" пункту 1 глави 1 розділу Ш Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. № 52/5, визначені підстави для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема, медичне свідоцтво про народження дитини (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Згідно з Інструкцією щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. № 545, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров'я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма № 103/о. Медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров'я, де приймаються пологи. Медичне свідоцтво про народження заповнюється у 2-х примірниках формату А5 кульковою ручкою розбірливим почерком. У верхньому куті штампа обов'язково проставляється ідентифікаційний код ЄДРПОУ закладу охорони здоров'я. Статтею 21 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Таким чином судом встановлено, що у батьків дитини відсутні необхідні документи для державної реєстрації народження, що позбавляє громадян України, зареєструвати місце народження та проживання дитини, а також реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я та набуття громадянства, а також, наскільки можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частина 3 ст.49 Цивільного кодексу України вказує, що державні реєстрації підлягає, зокрема, народження фізичної особи, її походження, громадянство. Народження фізичної особи та її походження підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до п.4 ст.257-1 ЦПК, Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved