Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій посилається на те, що з з 1986 року по 20.05.2013 року працювала на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді ткалі 5 розряду ткацького виробництва. На день звільнення адміністрація ВАТ «ХБК» з нею не розрахувалась. На сьогоднішній день заборгованість по заробітній платі перед Позивачем складає 2936,93 грн., що підтверджується довідкою наданою Позивачу адміністрацією ВАТ «ХБК». В добровільному порядку адміністрація відмовляється погасити заборгованість по заробітній платі, тому Позивач змушена звернутись за поновленням свого порушеного права на оплату праці до суду. Просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11145,40 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надала до суду письмову заяву згідно якої не заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно трудової книжки, позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем, з 16.07.1986 року прийнята на роботу до четвертого ткацького цеху ткачихою п'ятого розряду, наказ №47 від 15.07.1986 року, звільнений 20.05.2013 року, за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства, наказ від 05.03.2013 року. Згідно довідки ВАТ "ХБК" №4/34/25-5-604 від 20.05.2013 р. на день звільнення з підприємства 20.05.2013 р. належна позивачу до сплати сума при звільнені складає 2936,93 грн. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позовні вимоги полягають у стягненні з Відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11145,40 11145,40 грн. (одинадцять тисяч сто сорок п'ять гривень сорок копійок) за період 05.02.2015 року по 09.11.2015 року та судових витрат, вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі Позивачем не заявлено. Згідно довідки №4/34/25-5-494 від 20.05.2013 р., середньомісячна зарплата позивача складає 1207,61 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку, середній заробіток за час затримки ВАТ "ХБК" виплати позивачу заробітної плати за період з 05.02.2015 року по 09.11.2015 року складає суму у розмірі 11145,40 рн. (58,66 х 190 = 11145,40) яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, пунктом 1 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи обсяг задоволених вимог, згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток суми, яка підлягає стягненню на користь Позивача, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1218х0,4=487,20).

Outcome: approved