Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить (з урахуванням змін та доповнень /а.с.52/) стягнути з відповідачів по 15000 грн. моральної шкоди з кожного. Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2014 року о 14.00 год. у м. Львові на перехресті вул. Городоцька-Б.Лепкого, відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд) за участю автомобіля Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача - водія [PERSON] та позивача - пішохода, в результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] Проте, ніякої шкоди йому ніхто не відшкодував. Внаслідок неправомірних дій відповідачки [PERSON] йому завдано моральну шкоду. В результаті ДТП він переніс сильний стрес та біль внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, фізично страждав й страждаю душевно на даний час, оскільки втратив душевний спокій, через порушення сну, яке почалась у нього в звязку зі страхом за своє здоровя і постійним переживанням. Через неправомірні дії відповідачки він змушений був звертатись до лікарів, здавати аналізи, здійснювати інші обстеження, що вибивало його з нормальної життєвої колії внаслідок порушення сталого способу й життєвих звязків. У звязку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати справу у заочному режимі без участі відповідачів, які без поважних причин у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, крім того представник ПАТ «СК «АХА Страхування», подав до суду свої письмові заяву /а.с.60,61/, в якій просить справу розглядати без його участі та зазначає, що страхова компанія здійснила страхові виплати позивачу згідно з вимогами чинного законодавства, крім того, матеріалів справи достатньо для винесення рішення. Також, суд ухвалив справу розглядати без участі третіх осіб, які належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання, проте до суду не зявилися, про причини свої неявки не повідомили. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленою частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що 26.03.2014 року о 14.00 год. у м. Львові на перехресті вул. Городоцька-Б.Лепкого, відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд) за участю автомобіля Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача - водія [PERSON] та позивача - пішохода [PERSON], в результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, зазначені обставини підтверджуються постановою слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Хомин В.С. про закриття кримінального провадження від 10.04.2014 року /а.с.6,7/ та протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2014 року/а.с.8-13/. Як убачається з вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження від 10.04.2014 року в ході проведення досудового розслідування було призначено та проведено судово-медичну експертизу, згідно висновку № 125/2014 вбачається, що у [PERSON] виявлено забій колінного суглобу, ускладнений бурситом /запаленням/ колінного суглобу, синяк на правому плечі та передпліччі, які утворились від дії тупих предметів, могли бути спричинені 26 березня 2014 року під час дорожньо-транспортної пригоди та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя. Згідно проведеного досудового розслідування встановлено, що причиною ДТП стали дії водія [PERSON], які суперечили вимогам Р.1.п.1.5, Р 2 п. 2.3 (б,д) та Р10.п.10.1, 10.2 ПДР України, які виразились в тому, що вона керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись по вул. Городоцькій та здійснюючи поворот ліворуч на вул. [PERSON] не надала дорогу пішоходу, який перебував на вищевказаному перехресті, не зупинилась та передньою частиною керованого нею автомобіля вчинила наїзд на пішохода [PERSON] Таким чином, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], а не притягнення останньої до адміністративної відповідальності не може бути підставою для її звільнення від цивільної відповідальності. Цивільна відповідальність водія автомобіля марки Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується страховим полісом АС № 1825969, зі змісту якого вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоровю потерпілого становить 10000 грн. на одного потерпілого, безумовна франшиза становить нуль /а.с.16/. Відповідно до страхового акту ПАТ «СК «АХА Страхування», від 03.07.2015 року дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком /а.с.49,50/. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. ПАТ «СК «АХА Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується платіжним дорученням № 183753 від 07.07.2015 року на суму 1177,40 грн. (витрати на лікування), платіжним дорученням № 185318 від 15.07.2015 року на суму 3140,00 грн. (шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності) та платіжним дорученням № 185 645 від 16.07.2015 р. на суму 58,87 грн. (моральна шкода) /а.с.62-64/. Згідно з ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ПАТ «СК «АХА Страхування» виконала свої зобовязання перед позивачем в силу вимог чинного законодавства, сплативши йому відшкодування за нанесену моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю, яка дорівнює 58,87 грн. Враховуючи наведене у задоволенні позовної вимоги про стягнення зі страхової компанії 15000 грн. слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 15000 грн. з відповідача [PERSON], то суд прийшов до наступних висновків. У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам було розяснено, що відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У судовому засіданні зясовано, що позивач, в результаті заподіяння йому тілесних ушкоджень в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON], зазнав фізичного болю та душевного стресу, разом з тим, позивачем не представлено доказів того, що ним були перенесені такі страждання, які можуть бути виражені у грошовому еквіваленті розміром у 15000 грн. Виходячи з вимог справедливості та розумності, беручи до уваги, що відповідач у результаті ДТП отримав посттравматичний деформуючий гонартроз ІІ ступеня /а.с.17/, а також те що він працює вчителем фізкультури в школі № 70 /а.с.71/, а відтак його основна діяльність, яка є єдиним джерелом його доходу, повязана з великим фізичним навантаженням, і тому різного роду травми завдають йому ще більшого, як фізичного болю, так і душевного страждання, враховуючи поведінку відповідача [PERSON], яка навіть не вибачилася перед позивачем, а також розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка була нанесена позивачу складає 10000 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 9941,13 грн. (10000 грн. - 58,87 грн. = 9941,13 грн.). Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути 100 грн. судового збору та 500 грн. витрат на правову допомогу /а.с.18/.

Outcome: partial