Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, поділ спадкового майна в натурі з тих підстав, що домоволодіння [ADDRESS] належало на праві власності в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. [INFO] р. помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки вказаного домоволодіння, яке на підставі свідоцтва про право на спадщину у рівних часках отримали його дружина [PERSON], син - [PERSON] та донька - [PERSON]. [INFO] р. померла [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 4/6 частки спірного домоволодіння. Єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] які фактично прийняли спадщину після смерті своєї матері оскільки на момент її смерті проживали та були зареєстровані у спірному будинку та продовжили проживати в ньому. [INFO] р. [PERSON], який був чоловіком позивача помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді ? частини домоволодіння [ADDRESS]. Позивач звернулася у встановлений законом порядок із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності правовстановлюючих документів. Крім того діти позивача [PERSON] та [PERSON] які є відповідачами по справі звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини. Також зазначила, що до складу спадкового майна входить домоволодіння за адресою [ADDRESS]. З метою поліпшення умов проживання та більш зручного обладнання о 1976 році їх родиною було розпочато будівництво прибудови до будинку [ADDRESS]. Будівництво жилої прибудови до будинку проводилося на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Житлова прибудова була побудована у 1982 році, гараж (літ. Б-1), сарай (літ. В-1) особисто чоловіком позивача на підставі відповідного дозволу у 1987 році. Оскільки житлова прибудова до будинку (літ. Д1 -1), крильце (літ. д, літ. д2), прибудова (літ. д1-1), веранда (літ. д3), гараж (літ.Б-1), сарай (літ. В-1) за адресою [ADDRESS] були побудовані до 1992 року право власності на зазначено майно не залежало від його державної реєстрації, отже [PERSON] за життя набула права власності на житлову прибудову (літ. Д1-1), крильце (літ.д, діт. д2), прибудову (літ. д1-1), веранду (літ. д3) і воно увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті, відповідно [PERSON] за життя набув права власності на гараж (літ. Б-1), сарай (літ. В-1) за адресою [ADDRESS] і воно увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті. Крім того відповідач [PERSON] яка є донькою померлої [PERSON] та сестрою [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері але оформлювати та добровільно її поділити не бажає. Протягом тривалого часу між позивачем та відповідачем [PERSON] визначений порядок користування спірним будинком, проте майно яким вони користуються не виділено в натурі. Відповідач [PERSON] проживає в частині будинку, яку складають приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 кв. м., жила кімната (літ. 1-2), площею 10,5 кв.м.; жила кімната ( літ. 1-3), площею 8,5 кв.м., жила кімната (літ. 1-4), площею 6,1 кв.м., жила кімната (літ. 1-5), площею 11,8 кв.м., кухня ( літ 1-6), площею 6,3 кв.м., ванна кімната ( літ 1-7) площею 4,7 кв.м., кладова ( літ. 1-8), площею 4,0 кв. м.. Позивач зі своєю родиною проживає в частині будинку, яку складають приміщення : коридор (літ. 2-1), площею 6,3 кв.м., жила кімната ( літ. 2-2), площею 20,9 кв.м., жила кімната (літ. 2-3) площею 9,1 кв.м., жила кімната ( літ. 2-4), площею 6,7 кв.м., жила кімната ( літ. 2-5), площею 6,7 кв.м., кухня ( літ. 2-6), площею 10,0 кв.м., ванна кімната ( літ. 2-7), площею 5,0 кв.м., кладова ( літ. 2-8), площею 2,7 кв.м., веранда (літ. 2-9), площею 4,3 кв. м. Обидві ці частини не є суміжними і проживання в них окремо є технічно можливим. Просила визнати право власності за нею на ? частину домоволодіння [ADDRESS] до складу якого входить ( житловий будинок (літ. Д-1), підвал під житловим будинком ( літ. Д/п), жила прибудова ( літ. Д1-1), крильцо ( літ. д, д2), прибудова (літ. д1-1), веранда ( літ. д3-1), огорожа №1, ворота №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м.; гараж ( літ. Б-1), сарай ( літ. В-1) підвал під сараєм ( літ. В/п) за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] року. Визнати за [PERSON] на ? частину домоволодіння [ADDRESS] до складу якого входить: ( житловий будинок (літ. Д-1), підвал під житловим будинком ( літ. Д/п), жила прибудова ( літ. Д1-1), крильцо ( літ. д, д2), прибудова (літ. д1-1), веранда ( літ. д3-1), огорожа №1, ворота №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Виділити в натурі у приватну власність їй у житловому будинку за адресою [ADDRESS] приміщення: коридор (літ. 2-1), площею 6,3 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-2), площею 20,9 кв.м., жилу кімнату (літ. 2-3) площею 9,1 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-4), площею 6,7 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-5), площею 6,7 кв.м., кухню ( літ. 2-6), площею 10,0 кв.м., ванну кімнату ( літ. 2-7), площею 5,0 кв.м., кладову ( літ. 2-8), площею 2,7 кв.м., веранду (літ. 2-9), площею 4,3 кв. м., що складає 55,49% від загальної площі будинку. Виділити в натурі [PERSON] у житловому будинку за адресою [ADDRESS] приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 кв. м., жилу кімнату (літ. 1-2), площею 10,5 кв.м.; жилу кімнату ( літ. 1-3), площею 8,5 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-4), площею 6,1 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-5), площею 11,8 кв.м., кухню ( літ 1-6), площею 6,3 кв.м., ванну кімнату ( літ. 1-7) площею 4,7 кв.м., кладову ( літ. 1-8), площею 4,0 кв. м., що складає 44,96% від загальної площі будинку. В подальшому надала уточнену позовну заяву в якій доповнила попередні позовні вимоги, просила за відхилення від ідеальних часток на 10,53 % визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину сараю (літ.В-1), підвалу під сараєм ( літ. В/п) за адресою [ADDRESS], залишив їх у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, але від них надійшли письмові заяви в яких вони просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти задоволення уточненого позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачами в повному обсязі та не порушує прав третіх осіб. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.1982 р. посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали у спадок ? частки житлового будинку та житлової прибудови з відповідними до цієї частки прибудовами по [ADDRESS], після померлого [PERSON] в БТІ зареєстровано за [NUMBER] ( а.с. 23,22). Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 02.04.1982 р. посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] отримала право власності на ? частки в суміснім майні подружжя, а саме житлового будинку та житлової прибудови, що знаходиться по [ADDRESS], в БТІ зареєстровано за [NUMBER] ( а.с. 20,21). З свідоцтва про смерть [NUMBER] зареєстрованого Маріупольським відділом ЗАГС Приморського виконкому від 01.08.1992 р. вбачається, що [PERSON] померла [INFO] р. про що зроблено відповідний актовий запис №551 (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], народився [INFO] р., його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 14). Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], народилася [INFO] р., її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 60). Як вбачається з свідоцтва про укладання шлюбу 14.08.1976 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON], актовий запис №2748 ( а.с. 61). З таких підстав [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON] та відповідно до ст. 529 ЦК УРСР є спадкоємцями першої черги за законом. З домової книги для прописки проживаючих в будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та мешкали у спірному будинку на день смерті [PERSON], крім того [PERSON] зареєстрована на даний час( а.с. 46-58). Згідно ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON], для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління, або володіння спадковим майном. Таким чином [PERSON], [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті своєї матері, оскільки на момент її смерті вони проживали та були зареєстрований у спірному будинку, а після смерті матері продовжили проживати у спірному будинку. З свідоцтва про смерть [NUMBER] зареєстрованого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 29.10.2012 р. вбачається, що [PERSON] помер [INFO] р. про що зроблено відповідний актовий запис №808 (а.с. 13). Згідно технічного паспорту станом на 07.05.1987р. домоволодіння [ADDRESS] має загальну площу 125,5 кв.м., житлову площу 80,3 кв. м. та складається з житлового будинку Д, житлової прибудови Д1-1, вбиральні літ. Е, огорожі №1-3, замощення 1, гараж літ. Б, сараю літ. В, погреб В/п, маються самовільні будівлі і споруди сарай літ. В, гараж літ. Б ( а.с. 43-45). Згідно рішення виконкому Приморської районної ради від 27.01.1986 р. №28/24 про результати розгляду звернення гр.. [PERSON] з питання правової реєстрації господарських прибудов по [ADDRESS] в склад домоволодіння включено сарай літ. В та гараж літ. Б для приведення проти пожарних норм у відповідність гараж літ. Б об'єднати з домоволодінням літ. Д ( а.с. 24). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.02.2013 р. після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа №11/2013 р. (а.с. 18). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис 4468, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 15). Згідно заяви яка містяться у спадковій справі №11/2013 р. від 07.06.2013 р. [PERSON] повідомила, що не приймала спадщину в установлені законом строки після смерті батька [PERSON], претензій щодо видачі свідоцтва про права на спадщину її матері [PERSON] не має ( а.с. 62). Згідно заяви яка містяться у спадковій справі №11/2013 р. від 06.02.2013 р. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини в установлені законом строки після смерті батька [PERSON] на користь його дружини [PERSON] ( а.с. 63). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2016 року за № 48/02-31вбачається, що [PERSON] не були подані оригінали правовстановлюючих документів на ? частку житлового будинку,що розташований за адресою [ADDRESS], 1/6 частка якого належала спадкодавцю [PERSON] особисто, а 1/3 частка якого належала матері спадкодавця -[PERSON], яка померла [INFO] року, спадщину після смерті якої він прийняв, але юридично не оформив (а.с. 19). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12). 15.04.2014 року Верховна Рада України прийняла об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року», який на даний час вже є діючим. Вищевказаним Законом введено спрощену процедуру оформлення права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Перелік об'єктів, які не є самочинним будівництвом, наведено у п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства будівництва від 24.05.2001 року № 127. «Для садибних, дачних та садових будинків не вважається самочинним будівництвом:…- індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно технічного паспорту виготовленого 15.02.2016 р. домоволодіння за адресою [ADDRESS] складається з житлового будинку (літ. Д-1), підвалу під житловим будинком ( літ. Д/п), жилої прибудови ( літ. Д1-1) побудованої о 1976 році, крильця ( літ. д, д2), прибудови (літ. д1-1), веранди ( літ. д3-1), огорожі №1, воріт №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м.. Гараж ( літ. Б-1), сарай ( літ. В-1) підвал під сараєм ( літ. В/п), побудовані о 1987 році ( а.с. 25-27). Таким чином судом встановлено, що будівництво житлової прибудови літ. Д1-1 за адресою [ADDRESS] було закінчено у 1976 році, а гаражу ( літ. Б-1), сараю ( літ. В-1) підвалу під сараєм ( літ. В/п), закінчено о 1987 році, тобто виникнення права власності не залежало від його державної реєстрації. 5 серпня 1992 року на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року») Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства Юстиції України № 19-32/319, від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином приймаючи до уваги, що обтяжень на спірний будинок не зареєстровано відповідачі проти задоволення позову не заперечували та [PERSON], [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, вимоги позивача не порушує прав третіх осіб і нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Згідно технічного паспорту будинок [ADDRESS], складають приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 м?; жила кімната (літ. 1-2), площею 10,5 м?; жила кімната (літ. 1-3), площею 8,5 м?, жила кімната (літ. 1-4), площею 6,1 м?; жила кімната (літ. 1-5), площею 11,8 м?; кухня (літ. 1-6), площею 6,3 м?; ванна кімната (літ. 1-7), площею 4,7 м?, кладова (літ. 1-8), площею 4,0 м? в яких проживає [PERSON], відповідно позивач [PERSON] проживає в частині будинку, яку складають приміщення: коридор (літ. 2-1), площею 6,3 м?; жила кімната (літ. 2-2), площею 20,9 м?; жила кімната (літ. 2-3), площею 9,1 м?, жила кімната (літ. 2-4), площею 6,7 м?; жила кімната (літ. 2-5), площею 6,7 м?; кухня (літ.2-6), площею 10,0 м?; ванна кімната (літ. 2-7), площею 5,0 м?, кладова (літ. 2-8), площею 2,7 м?, веранда (літ. 2-9), площею 4,3 м?. Обидві ці частини не є суміжними і проживання в них окремо є технічно можливим про що не заперечували сторони. Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для припинення права спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на об'єкт нерухомого майна та для виділу у натурі в самостійний об'єкт нерухомого майна [PERSON] у житловому будинку за адресою: Донецька область, [ADDRESS] приміщення: коридор (літ. 2-1), площею 6,3 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-2), площею 20,9 кв.м., жилу кімнату (літ. 2-3) площею 9,1 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-4), площею 6,7 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-5), площею 6,7 кв.м., кухню ( літ. 2-6), площею 10,0 кв.м., ванну кімнату ( літ. 2-7), площею 5,0 кв.м., кладову ( літ. 2-8), площею 2,7 кв.м., веранду (літ. 2-9), площею 4,3 кв. м., що складає 55,49% від загальної площі будинку, [PERSON] у житловому будинку за адресою: Донецька область, [ADDRESS] приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 кв. м., жилу кімнату (літ. 1-2), площею 10,5 кв.м.; жилу кімнату ( літ. 1-3), площею 8,5 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-4), площею 6,1 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-5), площею 11,8 кв.м., кухню ( літ 1-6), площею 6,3 кв.м., ванну кімнату ( літ. 1-7) площею 4,7 кв.м., кладову ( літ. 1-8), площею 4,0 кв. м., що складає 44,96% від загальної площі будинку в зв'язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки при цьому цільове призначення домоволодіння не зміниться, законні права та інтереси інших осіб порушені не будуть і такий виділ узгоджений із іншим співвласником. За відхилення від ідеальних часток на 10,53 % визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину сараю (літ.В-1), підвалу під сараєм ( літ. В/п) за адресою: Донецька область, [ADDRESS], залишив їх у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved