Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 04 березня 2014 року між позивачем та АТ «СК «АХА Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № ТП57421Га/14 ХМ, яким застраховано автомобіль марки «ТOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER]. 16 грудня 2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав пошкодження, що відповідно до п.20.2.2. договору визнається страховим випадком. Про настання страхового випадку позивач у спосіб, передбачений розділами 23-24 договору, повідомив ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року позивача визнано винним у скоєні вищевказаного ДТП. Згідно п. 25.14 договору страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 7 робочих днів з дня складання страхового акту. Відповідно до довідки ТОВ «Гранд Мотор» що згідно з умовами договору є сертифікованою Станцією технічного обслуговування, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 198015,28 гривень (в тому числі 33 002,55 ПДВ). Однак, 20 лютого 2015 року за № 1805/18ЦЗ від 18 лютого 2015 року від відповідача надійшов лист, яким позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування на тій підставі, що на момент ДТП він перебував у стані алкогольного сп'яніння та було порушено Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом МВС та МОЗ № 400/666 від 09.09.2009 та затверджену у Мінюсті 06.10.2009. Позивач вважає, що позиція страхової компанії не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, так як рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 січня 2015 року його визнано невинним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.. 130 КУпАП, а отже факт перебування у стані алкогольного сп'яніння свого підтвердження не знайшов. Вважає, що ним також не було порушено порядок проходження медичного огляду на стан сп'яніння, визначеного інструкцією № 400/666. Згідно п. 1.7.є зазначеної інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до п.п. 2.5.-2.6. цієї ж інструкції, перед проведенням огляду на стан сп'яніння у повноважена особа Державтоінспекції МВС інформує особу яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники міліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Будь-які документи, що підтверджують державну реєстрацію та повірку спеціального технічного засобу , яким мав проводитись огляд [PERSON] на стан сп'яніння, ні працівники міліції, ні медичний заклад не надали, посилаючись на їх відсутність. Крім того, враховуючи наявність у позивача особистих неприязних відносин з одним із працівників ДАІ, на місці події він відмовився проходити медичний огляд та одразу ж виявив бажання лише здавати кров на наявність у ній вмісту алкоголю. Після оформлення ДТП позивач разом з працівниками міліції поїхав у медичний заклад , де і здав аналіз крові, після чого отримав довідку лікаря, де було вказано, що він тверезий. Просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Гранд Мотор» 198 015,28 гривень - вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 20 000 гривень, оскільки затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт належного йому автомобіля, порушення своїх зобов»язань за договором страхування та наступна відмова у виплаті, спричинило йому значні душевні страждання. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з АТ «СК «АХА Страхування» на його користь вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «ТOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] в сумі 198 015,28 грн.. В частині відшкодування моральної шкоди просив позовні вимоги залишити без розгляду. Ухвалою суду від 05.07.2016 року позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Представник 3-ї особи - ПАТ «Креді Агріколь Банк» у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим розглядати справу у відсутність представника 3-ї особи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 березня 2014 року між позивачем та АТ «СК «АХА Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № ТП57421Га/14 ХМ, яким застраховано автомобіль [PERSON] марки «ТOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER]. (а.с. 8-17). Відповідно до умов даного договору предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом: "«ТOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER]. Вигодонабувачем за Договором є ПАТ «Креді Агріколь Банк» (п. 4 Договору). Відповідно до довідки від 11.04.2016 року, яка видана ПАТ «Креді Ангріколь Банк», між позивачем та ПАТ «Креді Агріколь Банк» 04 березня 2014 року було укладено кредитний договір № 1/1876892. Станом на 14.05.2015 року заборгованість за кредитним договором, нарахованими відсотками та комісії відсутня. Кредит погашений в повному обсязі. 16 грудня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля «ТOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою від 14 січня 2015 року позивача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( а.с.18). 18.12.2014 р. АТ «СК «АХА Страхування» отримано повідомлення від позивача щодо пошкодженням застрахованого ТЗ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.12.2014 року о 19.00 годині у м. Хмельницький поблизу будинку № 14, що вул.. Прибузькій за участю автомобіля Toyota Camry, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля VOLKSWAGEN T 5, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Листом від 18.02.2015 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі ст.. 16 Закону України «Про страхування» п.п. 26.1., 26.5. Договору, АТ «СК «АХА страхування» ( а.с.21-23). Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся з листом від 05.03.2015року (вх. № 2584\\02 від 10.03.2015 р.) з проханням переглянути рішення. Проте, жодних документів, які б спростували вже встановлені обставини не надав, у зв'язку з чим відповідачем було відмовлено у задоволені вимоги щодо перегляду рішення, про що направлено лист № 3259/18ЦВ від 27.03.2015 р. позивачу. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 991 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про страхування" визначені підстави для відмови в здійсненні страхової виплати та зазначено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 6 Закону України "Про страхування" передбачено, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 17 вищевказаного закону визначено, що правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Право на страхові виплати за договором страхування виникає у страхувальника за умови дотримання ним положень таких правил та умов договору. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Під час укладення договору сторонами за взаємною згодою був визначений предмет страхування, права та обов'язки сторін, виключення із страхових випадків, підстави для виплати / відмови у виплаті страхового відшкодування тощо. Умовами Договору встановлено обов'язки Страхувальника, серед яких: виконувати всі умови Договору та Правил (п. 22.2.2. Договору); здійснювати всі необхідні, можливі та доречні дії щодо запобігання виникненню страхових випадків та зменшення їх наслідків (22.2.9 Договору). Також розділом 23 Договору визначено порядок дій Страхувальника у разі настання страхового випадку (події, яка має ознаки страхового випадку) а саме : у разі настання передбаченої п. 20.2 Договору події, Страхувальник зобов'язаний при ДТП пройти огляд на стан сп'яніння за вимогою працівника ДАІ або іншої уповноваженої особи в порядку, передбаченому чинним законодавством України ( п. 23.1.6 Договору). Згідно доданого до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] було порушено п. 2.5., 11.3. Правил Дорожнього руху. Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Як зазначає в своїх запереченнях представник відповідача для врегулювання випадку Страхувальником Страховику було надано Довідку № 2756 Хмельницького Обласного наркологічного диспансеру, відповідно до якої 16.12.2014 р. о 22. 45 год. (надалі - Довідка № 2756) Страхувальник пройшов медичний огляд, висновок - «тверезий». Проходження медичного огляду для виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння здійснюється відповідно до Наказу N 400/666 від 06.10.2009 р. «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Згідно з Інструкцією: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- заклад охорони здоров`я) (п.1.7); з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 2.9); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння )(додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду (п.3.16); висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 3.22). Статтею 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що у разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком , до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. У відповідь на запит відповідача Хмельницьким Обласним наркологічним диспансером надано лист вих.. № 154 від 23.01.2015 р. яким надано інформацію, що 16.12.2014р. о 21 год. 25 хв. до Хмельницького Обласного наркологічного диспансеру працівником ДАІ було доставлено [PERSON] для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, однак він відмовились від проходження. Довідку № 2756 видано за результатом самостійного звернення [PERSON] до медичного закладу 16.12.2014 р. о 22 год. 45 хв.; копію акта № 2755 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.12. 2014 р. о 21 год. 20 хв., з якого вбачається, що пройти огляд за допомогою технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі позивач відмовився. Лікарем констатовано такі ознаки алкогольного сп'яніння : «хитка хода», «легка змазаність мови», поведінка напружена, роздратована». В графі висновок, зазначено: « відмова від обстеження». Також у п. 16 «Відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: суб'єктивні та об'єктивні (згідно з документами, іншими джерелами)» вказаного акту вказано: «зі слів випив 150 мл «якогось » спиртного». Медичну картку амбулаторного хворого № 2756, в якій вказано, що обмеження [PERSON] з метою визначення вмісту алкоголю у біосередовищах його організму проведено 16.12.2014 р. о 22 год. 45 хв. за допомогою технічного засобу «Драгер » та лабораторного аналізу (ГРХ). Після чого встановлено,що вміст алкоголю у видихуваному повітрі становить 0,44 проміле, а за допомогою лабораторних досліджень показник етинолу - 0,44 проміле. Також у п. 12 Медичної картки № 2756 «Запах алкоголю, іншої речовини з порожнини роту» вказано «легкий запах перегару». Відповідно до п. 2.7. Наказу Міністерства охорони здоров'я|МВС, від 09.09.2009, № 400/666 "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції") установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Як вбачається з наданих суду доказів та медичних документів, у позивача було встановлено, що вміст алкоголю у видихуваному повітрі становить 0,44 проміле, а за допомогою лабораторних досліджень показник етинолу - 0,44 проміле, тобто перевищує показник 0.2 проміле алкоголю в крові, що підтверджує стан алкогольного сп»яніння позивача під час ДТП. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в грудні 2014 року [PERSON] в супроводі працівників ДАІ звертався для проходження огляду на стан сп»яніння, однак відмовився від обстеження, про що було зроблено відповідні записи в медичній документації. В той же день [PERSON] сам звернувся для проходження огляду на стан сп»яніння, де було встановлено, що вміст алкоголю становить 0,44 проміле. Оскільки, у їхньому диспансері встановлена практика видавати довідки про те, що водій знаходиться в стані алкогольного сп»яніння у випадку, коли за допомогою лабораторних досліджень встановлено, що показник етинолу більше або дорівнює 0,5 проміле, а у [PERSON] було встановлено показник 0,44 проміле, ним було видано позивачу довідку про те, що останній був тверезий. Суд не приймає до уваги покази свідка, оскільки суду не надано будь-яких доказів того, що особа вважається такою, що перебуває в стані алкогольного сп»яніння коли показник більше або дорівнює 0,5 проміле алкоголю в крові, а не коли показник більше 0,2 проміле, як передбачено вищевказаною інструкцією. Згідно з п. 26.1. Договору страхування, укладеного між сторонами, не підлягають відшкодуванню збитки, які сталися під час керування ТЗ Страхувальником (іншою особою) у стані алкогольного сп'яніння, під впливом наркотичних, токсичних речовин чи медичних препаратів, протипоказаних (заводом виробником або лікарем) при керуванні ТЗ, а також збитки, які сталися під час керування ТЗ особою, яка не мала посвідчення на право управління ТЗ відповідної категорії. Відповідно до п. 26.5 Договору, Страховик має право відмови у виплаті страхового відшкодування, якщо: - Страхувальник (його представник ) не виконав обов'язків, передбачених умовами Договору (п. 26.5.6); -Страхувальник (водій застрахованого ТЗ) не виконав обов'язок, пройти медичний огляд на стан сп'яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 26.5.18.). Як вбачається з постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол про те, що він 16.12.2014 року по вул.. Прибузькій,14 керував автомобілем «Тойота» з ознаками алкогольного сп»яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп»яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до вказаної постанови провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито у зв»язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення. Твердження позивача про те, що виплата страхового відшкодування потерпілому внаслідок ДТП по Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/6220453 від 04.03.2014 р. свідчить про визнання відповідачем факту не перебування позивача під час події в стані алкогольного сп'яніння - не заслуговує на увагу, оскільки ст.. 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить вичерпний перелік підстав для відмови потерпілому у виплаті страхового відшкодування, серед яких не зазначено , що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування потерпілому у разі перебування страхувальника в момент ДТП в стані алкогольного сп'яніння . Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, а тому підстав для задоволення позову не вбачає. На підставі викладеного ст..ст. 626, 636, 638, 991 ЦК України , ст.ст.

Outcome: dismissed