Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач 26.11.2019р. звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 20.12.2006р. уклав із відповідачем кредитний договір №HAEDRX13210073 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 4768,50,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач неналежним чином виконував обов`язки за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 04.11.2019р. становить 36383,18 грн. та складається з 0 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4264,34 грн. заборгованості за процентами, 1258,92 грн. заборгованості за комісією; 28651,20 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань, 500,00 грн. фіксованого штрафу та 1708,72 грн. процентної складової штрафу. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 17.12.2019р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачкою 23.07.2020р. подано заяву про застосування до правовідносин строку позовної давності та повної відмови у позові. Від представника позивача не надходило клопотань про розгляд справи в загальному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 02.11.2005 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника №DNH4KP83911042, згідно до якої [PERSON] отримала строковий кредит у сумі 1927,90грн. на строк 24 місяці по 08.11.2007р. включно на придбання робочої поверхні Rainford та мобільного телефону Nokia. (а.с. 9-14) 20.12.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника №HAEDRX13210073, згідно до якої [PERSON] отримала строковий кредит у сумі 4768,50грн. на строк 24 місяці по 19.12.2008р. включно. (а.с. 26) Згідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 04.11.2019р. становить 36383,18 грн. та складається з 0 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4264,34 грн. заборгованості за процентами, 1258,92 грн. заборгованості за комісією; 28651,20 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань, 500,00 грн. фіксованого штрафу та 1708,72 грн. процентної складової штрафу. (а.с. 7-8) Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Відповідно до п.1. ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У заяві від 08.11.2005р., підписаною [PERSON] та «ПриватБанком» визначено строк повернення кредиту до 08.11.2007р. У анкеті позичальника підписаною [PERSON] та «ПриватБанком» визначено строк повернення кредиту до 19.12.2008р. Відповідно до\~ст. 256 ЦК\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5\~ст.261 ЦК). У разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань Таку правову позицію було визначено Верховним Судом України в Постановах від 06 листопада 2013 року у справі №6-116 цс 13, 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14 та 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства") Частинами 3,4\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилом цієї статті докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, тягар доказування обґрунтованості своїх вимог\~покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Частина 1ст.44\~цього Кодексу проголошує, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.1-4\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом лише 26.11.2019 р., тобто з пропуском трирічного строку позовної давності за даним кредитним договором. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4\~ст.267 ЦК). У зв`язку із викладеним, в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі\~ вищевикладеного та \~

Outcome: dismissed