Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,2369 га., що знаходиться на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, належної [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 12 лютого 2008 рокуТомашпілсьькою районною державною адміністрацією та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15 січня 2011 року, укладений між [PERSON] та СТОВ «Кряж і К» 20 березня 2007 року, який був зареєстрований у Томашпільському відділі центру ДЗК 5 жовтня 2010 року. Позов позивачем [PERSON] обґрунтований наступним. СТОВ «Кряж і К» на даний час користується належною позивачці на підставі Державного акту на право власності на землю серія [NUMBER], виданого 12 лютого 2008 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 15 січня 2011 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори, земельною ділянкою загальною площею 2,2369 га, що знаходиться на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області відповідно до ніби то укладеного між [PERSON] та СТОВ «Кряж і К» 20 березня 2007 року договору оренди вищезазначеної земельної ділянки, який був зареєстрований у Томашпільському відділі центру ДЗК 5 жовтня 2010 року. Згідно умов договору оренди [PERSON] начебто зобов'язалася передати у строкове оплатне користування СТОВ «Кряж і К» вищезазначену земельну ділянку. Однак, як стверджує позивачка, [PERSON] вказаний договір і акт про передачу земельної ділянки не підписувала, тому з даним позовом вимушена звернутися до суду. Представники позивачки [PERSON] - [PERSON] та адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити повністю. Відповідач представник СТОВ «Кряж і К» в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, в зв'язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Томашпільською РДА 12 лютого 2008 року належала земельна ділянка площею 2,2369 га, що знаходиться на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. (а.с.8) Згідно договору оренди землі № 339 від 20 березня 2007 року укладеного між [PERSON] та СТОВ «Кряж і К» вбачається, що орендодавець [PERSON] надає належну їй, а орендар - СТОВ «Кряж і К» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,2369 га яка знаходяться на території Антонівської сільської ради Томашпільського району. Даний договір укладено на десять років.( а.с.5-6) Як вбачається з акту приймання передачі об'єкта оренди від 20 березня 2007 року орендар СТОВ «Кряж і К»» прийняв, а орендодавець [PERSON], яка є власником земельної ділянки площею 2,2369 га. передала дану ділянку в оренду згідно договору ( а.с.7). Вищевказані фактичні обставини справи були встановлені в судовому засіданні, учасниками судово процесу визнані та ніким не оспорювалися. [INFO] року [PERSON] померла в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області ( а.с. 10) Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 15 січня 2011 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 2,2369 га в межах згідно з планом розташовану на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], успадкувала [PERSON] (а.с.9) Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Положенням ст. 125 ч.2 ЗК України передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації . Згідно ст.ст.14, 20 Закону України „Про оренду землі»№ 1211-IV в редакції від 19.12.2006 року передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі...Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України". Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом". П.2 Постанови Кабінету Міністрів України №2073 від 25 грудня 1998 року "Порядок державної реєстрації договорів оренди землі" передбачено, що …державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок…" 23 листопада 2017 року за клопотанням представника позивачки адвоката [PERSON], по даній справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу. 30 січня 2018 року до Томашпільського районного суду з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів № 6958/6959/17-21 від 22 січня 2018 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у даній цивільній справі, згідно висновку якого підписи від імені [PERSON] у договорі оренди землі, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Кряж і К» від 20 березня 2007 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимогами частин першої - третьої, п'ятої та шостої ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що договір оренди землі, між [PERSON] та СТОВ «Кряж і К» не створює для них прав та обов'язків, зокрема відповідач не набув права оренди земельної ділянки, яка на даний час належить позивачці [PERSON] Опираючись на судову практику Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань судової практики, про те що, встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає закону, але експертизою підтверджено, що одна із сторін його не підписувала, суд має виходити з того, що такий договір є вчиненим. У цьому випадку, як зазначив п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" наслідки про не вчинення договору, чи не укладення - не застосовуються. Зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним за ст.ст.203,215 ЦК України - підписання договору особою, яка не має на це повноваження та за відсутності волевиявлення власника. Отже, позовні вимоги [PERSON] до СТОВ «Кряж і К» про визнання недійсним договору оренди землі підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з ст. 133 ЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640 грн, що підтверджується квитанцією від 7 лютого 2017 року (а.с.1), оплачено експертизу в розмірі 1238 грн, що підтверджується квитанцією від 19 грудня 2017 року. Отже, з СТОВ «Кряж і К» на користь [PERSON] необхідно стягнути 640 грн. ( шістсот сорок гривень) судового збору та 1238 грн (одна тисяча двісті тридцять вісім гривень) витрат за проведення експертизи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved