Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який згодом уточнив, до відповідача, в обґрунтуванні якого вказав, що 03 вересня 2011 року був придбаний транспортний засіб «AUDI» універсал модель Q5. Продавцем та сервісним обслуговувачем є відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум-Стайл ». Термін гарантійного обслуговування складає 2 року. Протягом терміну експлуатації вказаного транспортного засобу встановлений суттєвий недолік - підвищений розхід моторного оливи. Для усунення вказаного недоліку позивач завжди звертався до відповідача за сервісним обслуговуванням, а саме 28 грудня 2011 року, 17 травня 2012 року, 12 серпня 2013 року. 27 серпня 2013 року позивач звернувся з претензією до відповідача, який відповіддю від 03 вересня 2013 року заперечив факт понаднормового витрачання моторної. 04 вересня 2013 року позивач направив додаткову претензійну вимогу з метою проведення незалежної експертизи, проте вказана вимога залишилася поза увагою відповідача. Виходячи з викладеного, та посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» позивач просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум-Стайл » замінити транспортний засіб «AUDI» універсал модель Q5 на такий самий належної якості У судовому засіданні представник позивача вимоги свого довірителя підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи це тим, що відсутні будь-які докази, які б засвідчували, що придбаний позивачем автомобіль має істотні недоліки. Відповідач жодним чином не порушував споживчі права позивача, надав суду письмові заперечення /а.с. 26-31/. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ч. 1 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2011 року був придбаний транспортний засіб «AUDI» універсал модель Q5,специфікація (комплектність) якого, визначена у додатку №1 до договору /а.с. 32-35/, а відповідач, у свою чергу, зобов'язалася прийняти зазначений товар та оплатити його вартість у сумі 606 500,00 грн. в обумовлений договором строк. Також судом досліджено договір про надання сервсно-технічних послуг № 47 від 01 жовтня 2012 року /а.с. 55-61/, укладений мід відповідачем та ТОВ «Порше Лізінг Україна», предметом якого є зобов'язання виконавця, яким є відповідач, у виконанні робіт пов'язаних з сервісним обслуговування транспортних засобів реалізованих у вказаній мережі. Протягом терміну експлуатації вказаного транспортного засобу позивачем вияво=лено підвищений розхід моторного оливи. Для усунення вказаного недоліку позивач звертався до відповідача за сервісним обслуговуванням, а саме 28 грудня 2011 року, 17 травня 2012 року, 12 серпня 2013 року, за наслідками вказаних звернень здійснювалися відповідні технічні діагностування, за результатами яких складалися відповідні протоколи /а.с. 62-91/. 04 вересня 2013 року позивач отримав відповідь на звою письмову претензію, якою відповідач пояснив, що розхід моторного мастила у 0,22 літра на 1000 кілометрів є нормативно припустимою, тому не вбачає підстав для визначення вказаної технічної характеристики, як суттєвого недоліку /а.с. 92/. За клопотанням представника позивача /а.с. 118/, та за уточненими питаннями представника відповідача /а.с. 120/, судом було призначене у справі судову автотоварозначу експертизу, проведення якої доручено Луганському відділенню Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз міста Луганська на вирішення якої поставлено п'ять питань/ а.с. 122-123/. Згідно до повідомлення від 01 квітня 2014 року експерта Луганського відділення Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз міста Луганська, проведення експертизи за визначеними питаннями на базі ЛВ ДНДІСЕ не є можливим, оскільки вказані лабораторні дослідження за поставленими питаннями /а.с. 128/. Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Ч. 1 ст. 663 ЦК України покладено на продавця обов'язок передати покупцеві товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу. За положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Відповідно до ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживача»виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. За приписами п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів"). Підставою для розгляду вимоги споживача щодо виконання гарантійного ремонту дорожнього транспортного засобу є письмова заява споживача, що складається у довільній формі та має містити опис недоліку, з приводу якого звертається споживач, а також вимоги споживача згідно абзацу 2 п. 20 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29.12.2004 року № 721. Відповідно до п. 18 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 506, на гарантійне обслуговування приймається товар за наявності експлуатаційної документації, пломб виробника або виконавця на товарі, якщо це передбачено експлуатаційним документом, відсутності пошкоджень товару, які могли викликати несправність, за умови дотримання вимог експлуатаційного документа щодо правил зберігання, введення в експлуатацію та використання товару за призначенням. У разі виходу товару з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації), відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талона, споживач втрачає право на гарантійне обслуговування. З матеріалів справи вбачається, що з приводу недоліку автомобіля позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про настання гарантійного випадку з проханням виконати ремонт, як це передбачено гарантійними умовами інструкції по експлуатації автомобіля, до якої додав сервісну книжку на автомобіль, тобто, дотримався вимог зазначених вище нормативних актів. Судом встановлено, що після технічного огляду автомобіля відповідачем було визначено не визначено причину нестачі моторного мастила у двигуні, й взагалі визначено, що вказаний розхід є нормативно допустимим. Положеннями ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживача»визначено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. За висновком діагностичного дослідження /а.ч. 114/ розхід мастила знаходиться в межах допуску. Вимог про оскарження висновків вказаного дослідження позивачем не заявлялося. У своїй позовній заяві [PERSON] наполягала, що недоліки придбаного нею транспортного засобу є істотними, а тому на підставі ч. 2 ст. 678 ЦК України та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" просила суд замінити їй вказану атів ну на аналогічну належної якості. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що транспортний засіб «AUDI» універсал модель Q5 має істотні недоліки. Більш того, отримати вказані докази за наслідками експертного дослідження не є можливим. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. З ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум-Стайл » замінити транспортний засіб «AUDI» універсал модель Q5 на такий самий належної якості.,- є недоведеними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач був звільнений від сплати судового збору під час подання заяви до суду, проте позов вирішено не на його користь, отже суд стягує судовий збір з позивача на корить держави. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 655, 656, 662, 663, 675, 678, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1,8 Закону України "Про захист прав споживачів", Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року №721, та,

Outcome: dismissed