Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що позивач - [PERSON], являється власником домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] з 2003 року. Відповідач по справі зареєстрований в даному господарстві так як являється онуком колишнього власника господарства, однак з 1998 року не проживає в ньому, а проживає зі своєю матір'ю в [ADDRESS]. Реєстрація відповідача в спірному домоволодінні та його претензії на користування таким перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого як і іншим членам родини. В позові зазначається, що відповідач не проживає в належному позивачу домоволодінні без поважної причини більше шістнадцяти років, а тому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в господарстві, яке розташоване по [ADDRESS], яке належить позивачу на праві приватної власності. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач - [PERSON], є власником домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], що підтверджується витягом Новоселицького комунального бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2134220 від 30.11.2003 року. Судом також встановлено, що відповідач з 1998 року не проживає в спірному господарства, що підтверджується актом посвідченим головою Магальської сільської ради від грудня 2013 року та довідкою Магальської сільської ради Чернівецької області № 4553 від 19.12.2013 року. На підставі зазначеного, судом встановлено, що відповідач як колишній член спірного дворогосподарства не проживає в спірному господарстві з 1998 року. Реєстрація відповідача в спірному домоволодінні перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися спірним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядженні своїм майном. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація це "внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації". Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні ", реєстрація це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов'язана з будь-якими іншими (майновими, тощо) правами особи. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає права на користування цим житловим приміщенням в випадку відсутності члена сім'ї більше одного року. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об'ємі.

Outcome: approved