Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2012 року виконком Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області зареєстрував шлюб між сторонами, актовий запис №08. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу сторони придбали автомобіль марки "HYUNDAI SONATA", реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], який зареєстрований за відповідачем. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалось та з січня 2014 року сторони проживають окремо, позивачка просить суд шлюб між сторонами розірвати, поділити автомобіль марки "HYUNDAI SONATA", реєстраційний номер [NUMBER], визнавши на нього право власності сторін у рівних частинах. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, у подальшому представник позивача звернулась до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За наявністю умов, передбачених ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3,4 ст.56 СК України). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення судом обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це його заперечення не відповідає вимогам ст.ст. 24, 55, 56 СК України і суперечить його інтересам. Згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України). Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2012 року виконком Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області зареєстрував між сторонами шлюб, актовий запис №08. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору щодо місця проживання дитини немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому в силу ч.2 ст.112 СК України цей шлюб має бути розірвано. Під час шлюбу сторони придбали автомобіль марки "HYUNDAI SONATA", реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], який зареєстрований за відповідачем. В силу ст.ст. 60 СК України це майно є спільною власність сторін та має бути поділено між ними у рівних частинах. При цьому суд враховує, що згідно з п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11 у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Подання даного позову до суду оплачено позивачкою судовим збором у розмірі 1043,60 гривень. В силу ст.88 ЦПК України ці кошти мають бути відшкодовані позивачці відповідачем.

Outcome: approved