Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до Міністерства екології та природних ресурсів України з урахуванням позовних вимог у новій редакції просить суд: Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.10.2015 року №403-о "Про звільнення з 09 вересня 2015 року [PERSON] з посади виконуючого обов'язки директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» у зв'язку із призначенням у встановленому законодавством порядку директора цієї установи, п.2\~ст. 36 Кодексу законів про працю України - скасувати з дня його видання; Наказ Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» від 20.11.2015 року № 72\\к, згідно якого вважати звільненим виконуючого обов'язки директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» 09 вересня 2015 року у зв'язку із призначенням у встановленому законодавством порядку директора цієї установи (п.2 ст.\~36\~Кодексу законів про працю України) - скасувати з дня його видання; зобов'язати Міністерство екології та природних ресурсів України видати наказ про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обов'язки директора Науково-дослідна установа «Український науковий центр екології моря»; зобов'язати Міністерство екології та природних ресурсів України видати наказ про допуск [PERSON] до службового кабінету директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» в адміністративній будівлі по вул. Французький бульвар, 89 у м. Одесі з метою виконання службових обов'язків виконуючого обов'язки директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря»; стягнути з Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 61780,38 гривень; та допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. Міністерство екології та природних ресурсів України (далі по тексту\~Мінприроди) 25.03.2015 року видало наказ № 89-о про припинення повноважень [PERSON] та звільнення його з посади виконуючого обов'язки директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» (далі - УкрНЦЕМ) за п.5 ч.1\~ст. 41 КЗпП України. УкрНЦЕМ 26.03.2015 року видала наказ № 13/к згідно якого припинила повноваження [PERSON] та одночасно на бухгалтерію поклала обов'язок щодо виплати грошової компенсації за відпустку. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2015 року вищезазначені накази були скасовані, покладено на Мінприроди обов'язок видати наказ про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ та допустити [PERSON] до службового кабінету. Дане рішення не оскаржувалось сторонами та на сьогоднішній день є чинним. Своїм наказом від 19.11.2015 року Мінприроди скасувало наказ від 25.03.2015 року № 89-о та поновило [PERSON] на посаді з 26.03.2015 року на посаду виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ. Мінприроди в той же день 19.11.2015р. наказом №403-о звільнено [PERSON] з посади виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ з 09.09.2015р. у зв'язку з призначенням [PERSON] директором УкрНЦЕМ з 10.09.2015р. Директором УКРНЦЕМ [PERSON] був виданий наказ від 20.11.2015 року № 72/к про оголошення наказу про звільнення [PERSON], згідно якого останній вважається звільненим з 09.09.2015 року, посилаючись на наказ Мінприроди від 19.11.2015 року №403-о. Наказ про допуск [PERSON] до службового кабінету взагалі Мінприродою не видавався. Особисто [PERSON] з зазначеними наказами не був ознайомлений та відповідно з такою метою до Мінприроди чи УкрНЦЕМ не запрошувався, а отримав їх поштою в грудні 2015 року. Дії Мінприроди та УкрНЦЕМ з невиконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 21.10.2015р. по справі №520/5142/15-ц [PERSON] вважає протиправними, незаконними та такими, що грубо порушують його трудові права. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник Мінприроди України, у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих письмових запереченнях Мінприроди посилаються на те, що позивача 12.08.2013 року було тимчасово призначено на посаду директора УкрНЦЕМ до призначення директора цієї установи в порядку, передбаченому чинним законодавством. 10.09.2015 року, за результатами конкурсного відбору директором УкрНЦЕМ призначено [PERSON], в той же час, [PERSON] не подавав документи на участь у конкурсі. Також Мінприроди зазначило, що позивачем було пропущено строк звернення до суду. Третя особа по справі УкрНЦЕМ проти задоволення позову також заперечувало з мотивів, наведених у запереченнях проти позовної заяви та додаткових пояснень по справі посилаються на те, що позивача 12.08.2013 року було тимчасово призначено на посаду директора УкрНЦЕМ до призначення директора цієї установи в порядку, передбаченому чинним законодавством. 10.09.2015 року, за результатами конкурсного відбору директором УкрНЦЕМ призначено [PERSON], в той же час, [PERSON] не подавав документи на участь у конкурсі. Також УкрНЦЕМ зазначало, що позивачем було пропущено строк звернення до суду. Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини. Судом встановлено, що наказом Мінприроди № 387-о від 12.08.2013 року позивача було призначено виконуючим обов'язки Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря», тимчасово на період до призначення директора зазначеної установи у встановленому законодавством порядку. Наказом Мінприроди від 25.03.2015 року № 89-о були припинені повноваження виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ [PERSON] та звільнено за п.5 ч.1\~ст. 41 КЗпП України. В подальшому позивач оскаржив до суду зазначений наказ про звільнення та рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2015 року його позовні вимоги були задоволені, наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 25.03.2015 року № 89-о про припинення повноважень виконуючого обов'язки директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» [PERSON] та звільнення за п. 5 ч. 1\~ст. 41 КЗпПУ\~з 25.03.2015 року - скасовано з моменту його видання. Наказ Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» від 26.03.2015 року № 13/к, згідно якого припиняються повноваження [PERSON] та примусово на нього покладається обов'язок щодо отримання грошової компенсації за відпустку - скасовано з моменту його видання. Зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів України видати наказ про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обов'язки директора науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря». Зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів України видати наказ про допуск [PERSON] до службового кабінету директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря» в адміністративній будівлі по вул. Французький бульвар, 89 у м. Одесі з метою виконання службових обов'язків виконуючого обов'язки директора Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря». Протягом часу розгляду позовних вимог [PERSON] та\~постановлення вищевказаного рішення, наказом Мінприроди № 338-о від 10.09.2015 року було призначено [PERSON] на посаду директора УкрНЦЕМ з посадовим окладом згідно з штатним розписом на умовах укладеного з ним контракту. 19.11.2015 року наказом Мінприроди № 402-о скасовано наказ від 25.03.2015 року № 89-о «Про звільнення [PERSON]» та поновлено з 26.03.2015 року на посаді виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ В той же день, 19.11.2015 року наказом Мінприроди № 403-о позивача було звільнено з 09 вересня 2015 року з посади виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ, на підставі п.2\~ст. 36 КЗпП, у зв'язку з призначенням у встановленому законодавством порядку директора цієї установи. Суд звертає увагу на послідовність дій відповідача, а саме, 19.11.2015 року Мінприроди поновлює позивача на роботу та зразу звільнило з 09.09.2015 року через прийняття на роботу 10.09.2015р. за контрактом [PERSON]. Підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (п.2 ч.1\~ст. 36 КЗпП\~за змістом якого було звільнено позивача 19.11.2015р.). 20.11.2015р. УкрНЦЕМ прийнято наказ №71/к "Про оголошення наказу Мінприроди про поновлення в.о. директора [PERSON]Р.". В той же день 20.11.2015р. УкрНЦЕМ прийнято наказ №752/к "Про оголошення наказу Мінприроди про звільнення [PERSON]Р." Відповідно до копії листа від 20.11.2015 року № 471/6, що міститься в матеріалах справи, УкрНЦЕМ звернулося до позивача з проханням з'явитись 24.11.2015 року за адресою УкрНЦЕМ для ознайомлення з наказом про поновлення на роботі № 71/к та наказом про звільнення № 72/к від 20.11.2015 року. Відповідно до копії листа від 24.11.2015р. №472/6, що містить в матеріалах справи, УкрНЦЕМ надіслало на адресу позивача копії наказів Мінприроди від 19.11.2015р. №402-о та №403-о та копії наказів УкрНЦЕМ від 20.11.2015р. №71/к та №72/к. Факт отримання позивачем вказаних наказів та ознайомлення з ними підтверджується копіє листа самого позивача, отриманим УкрНЦЕМ 02.12.2015р., що міститься в матеріалах справи. Окрім цього факт отримання позивачем наказів Мінприроди від 19.11.2015р. №402-о та №403-о та копії наказів УкрНЦЕМ від 20.11.2015р. №71/к та №72/к підтверджується і наявними у матеріалах справи копіями повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідно до яких вбачається, що позивач отримав вказані накази 25.11.2015року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи УкрНЦЕМ, вивчивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, а також докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 57 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З норм чинного законодавства вбачається, що підставою звернення є порушення, невизнання або оспорювання порушеного права. Як на підставу заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач та третя особа УкрНЦЕМ безпідставно не виконали рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2015р. по справі №520/5142/15-ц, протиправно звільнили його з посади виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ одразу після поновлення його на вказаній посаді. Відповідно до\~ст. 23 КЗпП України\~трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Тобто, це означає, що робота не може бути постійною, а є такою, що виконується протягом певного строку, в т.ч. у разі прийняття на роботу особи для заміщення тимчасово відсутнього працівника, за яким відповідно до закону зберігається це робоче місце. Статтею 24 КЗпП України\~передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. У\~Постанові Пленумом Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~зазначено, що договір вважається укладеним, якщо видано наказ про призначення та фактично допущено працівника до роботи (пункт 7). Також у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року, вказано, що при укладенні трудового договору на певний строк цей строк встановлюється угодою сторін і може визначатися не тільки конкретним періодом, але також і настанням певної події. Таким чином, строковий трудовий договір може укладатися на період тимчасово відсутнього працівника. У такому разі особа набуває статусу тимчасового робітника (службовця). Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем наказом Мінприроди № 387-о від 12.08.2013 року позивача було призначено виконуючим обов'язки Науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря», тимчасово на період до призначення директора зазначеної установи у встановленому законодавством порядку. Отже, з позивачем був укладений строковий трудовий договір до моменту призначення директора установи у встановленому чинним законодавством порядку. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2015року по справі №520/5142/15-ц скасовано наказ Мінприроди від 25.03.2015р. №89-О про звільнення позивача з посади, поновлено позивача на посаді на основі першого наказу Мінприроди №387-о від 12.08.2013р. як виконуючого обов'язки директора тимчасово, до призначення директора цієї установи в порядку, передбаченому чинним законодавством. Таким чином, судом поновлено позивача на указаній посаді, як тимчасовій, зайняття якої потребувало проведення відповідного конкурсного відбору. 20.06.2015 відповідачем було оголошено конкурс на посаду директора науково-дослідної установи «Український науковий центр екології моря». Однак, брати участь у зазначеному конкурсі позивач бажання не виявив, відповідні документи для участі у конкурсі не подавав. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються позивачем по справі. 10.09.2015 за результатами конкурсного відбору на посаду директора зазначеної установи був призначений [PERSON] Таким чином, у звязку з призначенням на вакантну посаду директора у встановлено законом порядку строковий договір з позивачем був припинений. В зв'язку з викладеним, суд погоджується з діями відповідача та третьої особи УкрНЦЕМ щодо видання відповідних наказів про поновлення позивача на посаді виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ з одночасним виданням відповідних наказів про звільнення позивача з посади виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ у зв'язку з призначенням директора вказаної установи у встановленому законом порядку, оскільки укладений з позивачем на підставі наказу Мінприроди №387-о від 12.08.2013р. строковий трудовий договір є припиненим з моменту призначення директора УкрНЦЕМ на конкурсній основі у встановленому законом порядку, результати якого позивачем у свою чергу не оскаржувались. За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Більш того суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки, відповідно до\~ст.233 КЗпП України, може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня, вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. 19.11.2015 року наказом Мінприроди № 402-о скасовано наказ від 25.03.2015 року № 89-о «Про звільнення [PERSON]» та поновлено з 26.03.2015 року на посаді виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ В той же день, 19.11.2015 року наказом Мінприроди № 403-о позивача було звільнено з 09 вересня 2015 року з посади виконуючого обов'язки директора УкрНЦЕМ, на підставі п.2\~ст. 36 КЗпП, у зв'язку з призначенням у встановленому законодавством порядку директора цієї установи. 20.11.2015р. УкрНЦЕМ прийнято наказ №71/к "Про оголошення наказу Мінприроди про поновлення в.о. директора [PERSON]Р.". В той же день 20.11.2015р. УкрНЦЕМ прийнято наказ №752/к "Про оголошення наказу Мінприроди про звільнення [PERSON]Р." Відповідно до копії листа від 20.11.2015 року № 471/6, що міститься в матеріалах справи, УкрНЦЕМ звернулося до позивача з проханням з'явитись 24.11.2015 року за адресою УкрНЦЕМ для ознайомлення з наказом про поновлення на роботі № 71/к та наказом про звільнення № 72/к від 20.11.2015 року. Відповідно до копії листа від 24.11.2015р. №472/6, що містить в матеріалах справи, УкрНЦЕМ надіслало на адресу позивача копії наказів Мінприроди від 19.11.2015р. №402-о та №403-о та копії наказів УкрНЦЕМ від 20.11.2015р. №71/к та №72/к. Факт отримання позивачем вказаних наказів та ознайомлення з ними підтверджується копією листа самого позивача, отриманим УкрНЦЕМ 02.12.2015р., що міститься в матеріалах справи. Окрім цього факт отримання позивачем наказів Мінприроди від 19.11.2015р. №402-о та №403-о та копії наказів УкрНЦЕМ від 20.11.2015р. №71/к та №72/к підтверджується і наявними у матеріалах справи копіями повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідно до яких вбачається, що позивач отримав вказані накази 25.11.2015року. Таким чином місячний строк звернення до суду сплинув 25.12.2015р. Позивач же звернувся до суду лише 08.01.2016р., тобто з пропуском встановленого законом строку. Доводи позивача, викладені в заяві про поновлення строку на звернення до суду з поважних причин щодо строку, з якого позивачу стало відомо про наявність оскаржуваних наказів не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи. З огляду на вищевикладене, суд не вбачає в діях відповідача та третьої особи УкрНЦЕМ порушень трудового законодавства, вважає, що вони діяли у межах повноважень та способом, передбаченим законом, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про захист порушеного права, тому в задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Outcome: dismissed