Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду 27.03.2017 року із заявою про встановлення факту належності документів, в якій вказав, що він у березні 2017 року звернувся до УПФУ м. Новогродівки Донецької області з питання надання документів для оформлення пенсії за віком. При перегляді документів інспектор УПФУ відмовив йому, вказавши, що є помилка у свідоцтві, виданому Пензенською технічною школою та дипломі професійно технічного училища №4 ім. Байкузова м. Рузаєвки Мордовської АССР №509300 від 20.07.1980 року в написанні по-батькові "Филлипович" замість "Филиппович" . Просить встановити факт належності належності йому, [PERSON], диплому серії А №509300, виданий 20.07.1980 року середнім професійно-технічним училищем №4 ім. А.П. Байкузова м. Рузаєвки Мордовської АССР. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні заяви. Представник зацікавленої особи Селидовського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З огляду на це на це на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суда України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з усіма доповненнями та змінами) передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд може встановлювати факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Суди розглядають справи про встановлення факту належності документу коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; - спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; - прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Судом встановлено, що диплом серії А №509300, від 20.07.1980 року середнім професійно-технічним училищем №4 ім. А.П. Байкузова м. Рузаєвки Мордовської АССР виданий на ім"я, яке російською мовою записано як "Белкин Иван Филлипович". У трудовій книжці, виданої на ім"я, яке російською мовою записано як "Белкин Иван Филиппович", вказано, що він проходив навчання у Рузаєвському СГПТУ-4 у період з 01.09.1977 року по 16 липня 1980 року та отримав диплом А №509300 від 20.07.1980 року. (а.с.8-13) Відповідно до паспорту громадянина України на ім"я заявника серія ВВ №228895, виданого Ясинуватським РВ УМВС України в Донецькій області 03 березня 1998 року російською мовою по батькові заявника вказано як "Белкин Иван Филиппович" (а.с. 5-7). В даному випадку ім'я та по батькові заявника, вказано у дипломі про середню професійну освіту як "Белкин Иван Филлипович", тоді як у паспорті "Белкин Иван Филиппович". Встановлення факту належності заявнику диплому про середню професійну освіту має для нього юридичне значення. Таким чином, суд вважає, що диплом серії А №509300, від 20.07.1980 року, виданий середнім професійно-технічним училищем №4 ім. А.П. Байкузова м. Рузаєвки Мордовської АССР, виданий на ім'я, яке російською мовою вказано як "Белкин Иван Филлипович" належить [PERSON].

Outcome: approved