Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, якому просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 75 835,36 грн., судовий збір в сумі 758,35 грн. солідарно, посилаючись на те, що 06.10.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 996-пк-2008 від 06.10.2008 року, згідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 15 000,0 грн. на строк до 06.10.2011 року зі сплатою 0,0001% річних. Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 996-пк-2008 від 06.10.2008 року з [PERSON] Відповідач [PERSON] зобов'язався щомісяця погашати кредит, сплачувати відсотки, однак свої зобов'язання не виконав, у встановлений строк кредитні кошти не повернув, внаслідок чого станом на 10.10.2011 року виникла заборгованість в сумі 69 581,98 грн. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2012 року з відповідачів стягнуто заборгованість неповернутого кредиту в розмірі 11 325,47 грн., відсотки в розмірі 574,53 грн., прострочена заборгованість по комісії - 967,50 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, несвоєчасне погашення відсотків та за несвоєчасне погашення комісії в розмірі 1 000,0 грн., а всього підлягає стягненню 13 867,50 грн., а також судові витрати. Дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку) . Саме звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Тобто саме по собі ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора (банку), виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених, частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Тому ухвалене рішення суду від 17.10.2012р. не свідчить про припинення. договірних правовідносин сторін й не звільняє відповідачів від відповідальності за невиконання ними грошового зобов'язання та не позбавляє Банку права на отримання процентів за користування кредитом і пені передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Таким чином обов'язок боржника сплачувати проценти та комісії за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором, чого ані боржником, ані поручителями зроблено не було. А тому відповідачі зобов'язані сплатити за користування кредитом з 10.10.2011 р. по 09.09.2014 р. заборгованість у розмірі 75 835,36 грн., що складається з: 5 845,11 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 8 385,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 61 605,25 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу, кредиту, відсоткам та комісії. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Відповідно до п. 5 Договору поруки порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Відповідно до п. 6.2 Договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання - 06.10.2008р. - та діє до повного виконання сторонами прийнятих за себе зобов'язань. Згідно з ч.І ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансову установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов'язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов'язань. Просить стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість по відсоткам в розмірі 5 845,11 грн., прострочену заборгованість по комісії - 8 385,0 грн., пеню за несвоєчасне погашення відсотків та за несвоєчасне погашення комісії в розмірі 61 605,25 грн., а всього 75 835,36 грн., солідарно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує про стягнення заборгованості Відповідачі та їх представник позов визнали частково, зазначили, що не заперечують проти позовних вимог по заборгованості по відсоткам в розмірі 5 845,11 грн. та прострочену заборгованість по комісії - 8 385,0 грн., але вважажає розмір пені завищеним, оскільки з урахуванням положень ст.. ст.. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені складає 1 539,21 грн., розрахунок якої він навів у своїх письмових запереченнях. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 06.10.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 996-пк-2008 від 06.10.2008 року, згідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 15 000,0 грн. на строк до 06.10.2011 року зі сплатою 0,0001% річних. (а.с.8-9). Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 996-пк-2008 від 06.10.2008 року з [PERSON] (а.с.11). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2012 року з відповідачів стягнуто заборгованість неповернутого кредиту в розмірі 11 325,47 грн., відсотки в розмірі 574,53 грн., прострочена заборгованість по комісії - 967,50 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, несвоєчасне погашення відсотків та за несвоєчасне погашення комісії в розмірі 1 000,0 грн., а всього стягнено 13 867,50 грн., а також судові витрати, солідарно. (а.с.23-24) Відповідно до роз'яснення наданих у п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку) . Саме звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Тобто саме по собі ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора (банку), виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. Таким чином обов'язок боржника сплачувати проценти та комісії за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором, чого ані боржником, ані поручителями зроблено не було. А тому відповідачі зобов'язані сплатити за користування кредитом з 10.10.2011 р. по 09.09.2014 р. заборгованість у розмірі 75 835,36 грн., що складається з: 5 845,11 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 8 385,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 61 605,25 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу, кредиту, відсоткам та комісії. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Відповідно до п. 5.1 Договору поруки порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється , якщо Кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором не заявив позовні вимоги до Поручителя. Відповідно до п. 6.2 Договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання - 06.10.2008р. - та діє до повного виконання сторонами прийнятих за себе зобов'язань. Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,0 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки. Згідно кредитного договору, термін його дії встановлений до 06.10.2011 р. Згідно п. 4.2 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за період з моменту видачі кредиту до моменту повернення його Банку. Таким чином обов'язок боржника сплачувати проценти та комісії за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором, чого ані боржником, ані поручителями зроблено не було. А тому відповідачі зобов'язані сплатити за користування кредитом з 10.10.2011 р. по 09.09.2014 р. заборгованість: 5 845,11 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 8 385,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії. Як вбачається з розрахунку за період з 10.10.2011 р. по 09.09.2014 р. нарахована пеня в сумі 61 605,25 грн. за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії, Разом з тим , відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2012 року до відповідачів вже були застосовані штрафні санкції за порушення виконання умов кредитного договору, а розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків,

Outcome: partial