Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що КП «Білоцерківтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання , відповідачі не сплачують кошти за надані послуги з опалення та підігріву води за затвердженими в установленому порядку тарифами, в звязку з чим за ними рахується заборгованість перед КП «Білоцерківтепломережа» в сумі 22 603 грн. 12 коп. за період з 01.11.2010 року по 01.11.2016 року, яку відповідачі добровільно не сплачують, а тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. До суду представником позивача надано заяву щодо розгляду справи без участі представника КП БМР «Білоцерківтепломережа», в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином в порядку ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик їх до суду в газеті «Урядовий курєр» за 09.02.2017 року, причини неявки відповідачів суду невідомі, заяв щодо розгляду справи без їхньої участі не надано, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою представника позивача . Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що квартира [ADDRESS], по якій нараховано позивачем заборгованість за житлово-комунальні послуги, належить на праві спільної власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 4416 від 01.06.1993 року, виданого Білоцерківським міськвиконкомом, що стверджується копією довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 19.02.2015 року № 212, право власності зареєстровано в реєстровій книзі № 94 реєстровий номер 10927. З матеріалів справи також вбачається, що по особовому рахунку № 50434-5, який відкрито КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі [ADDRESS] на імя [PERSON], рахується заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП Білоцерківтепломережа станом на 01.11.2016 року за період з 01.11.2010 року в сумі 22 603 грн.12 коп., що слідує з розрахункового листа абонента, наданого позивачем. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква є КП Білоцерківтепломережа. Згідно із Законами "Про місцеве самоврядування в Україні" і "Про місцеві державні адміністрації" регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено Законом «Про місцеве самоврядування в Україні» /ст.5/ до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. В матеріалах справи є копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. А за ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обовязковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т.ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачами. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В ст.360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. А тому згідно вищенаведених правових норм обовязком власника житлового приміщення є в т.ч. і своєчасна оплата житлово-комунальних послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Як вказано вище, відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю /ч.1 ст.368 ЦК України/. За ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Загальна сума заборгованості, яку просить стягнути позивач, становить на 01.11.2016 року -22 603 грн.12 коп., але у розрахунковому листі абонента зазначено про сплату коштів в листопаді 2016 року на суму 1500 грн., ця сума позивачем не врахована, але суд виходить з того, що інформація про те, за який період сплачено вказані кошти, відсутня, а тому цю суму суд вважає за необхідне прийняти до уваги при визначенні суми боргу, яка буде становити 21 103 грн.12 коп. /22603,12 грн. -1500 грн./. Виходячи з рівності часток співвласників у праві спільної власності на нерухоме майно, з кожного відповідача належить стягнути на користь позивача заборгованість за комунальні послуги в сумі 10 551 грн.56 коп. /21103,12 грн. : 2/. Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 02.06.2016 року КП БМР «Білоцерківтепломережа» відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з [PERSON], що слідує з копії цієї ухвали. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідачів сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 1378 грн. по 689 грн. з кожного; крім того, з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача витрати за публікацію у пресі оголошення про виклик їх до суду в сумі 420 грн. по 210 грн. з кожного, які за положеннями ст.79 ЦПК України належать до судових витрат, тобто, з кожного відповідача належить стягнути судові витрати в загальній сумі 899 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial