Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

21 червня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги, з урахуванням останніх уточнень обґрунтовує тим, що вона є власницею 64/100 домоволодіння [ADDRESS] та 32/100 домоволодіння [ADDRESS]. Власником іншої 36/100 частин домоволодіння [ADDRESS] - є відповідач [PERSON], а власником 68/100 частин домоволодіння [ADDRESS] є відповідач [PERSON] У зв'язку з виниклою життєвою ситуацією та її бажанням виїхати на постійне місце проживання за кордон до своїх родичів, вона має намір продати належне їй нерухоме майно та на сьогоднішній день, між нею та відповідачами виникають непорозуміння, суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна. Оскільки її намагання мирно врегулювати питання користування та поділу майна, що перебуває у спільній частковій власності не знайшли порозуміння з боку відповідачів. На підставі викладеного з урахуванням останніх уточнень, просить суд поділити домоволодіння в натурі за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи, припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS], а також визначити порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні [ADDRESS]. Стягнути з відповідача судові витрати (а.с.1-2, 51-53). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених в уточненому позові. Зазначила, що не наполягає на стягненні судових витрат з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити. Погодився саме з варіантом розподілу № 2 згідно експертизи. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності (а.с.59). Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 32/100 домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.4-8). Власником інших 68/100 частин домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON], про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. В технічному паспорті виготовленому станом на 2013 рік наявні відомості, що [PERSON] належить 64/100 домоволодіння [ADDRESS], а відповідачу [PERSON] 36/100 частин (а.с.16-21). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок зазначено [ADDRESS] виготовленого станом на 15 червня 2016р. вбачається, що домоволодіння літ. Г-1 має дві квартири, по квартирі № 2 загальну площу 42,3кв.м, житлову 21,4кв.м, допоміжну 20,9кв.м та складається з: 2-1- коридор площею 8,8кв.м, 2-2- комора площею 3,2кв.м, 2-3- кухня площею 8,9кв.м, 2-4- житлова площею 17,6кв.м, 2-5 - житлова площею 3,8кв.м (а.с.54-56). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок зазначено [ADDRESS] виготовленого станом на 12.09.2008р. вбачається, що домоволодіння літ. Г-1 загальною площею 139,4кв.м, житловою 70,9кв.м, має дві квартири, по квартирі № 1 загальну площу 97,1кв.м, житлову 49,5кв.м, допоміжну 47,6кв.м, по кв. № 2 загальну площу 42,3кв.м, житлову 21,4кв.м, допоміжна 20,9кв.м (а.с.9-15). Відповідно до приписів ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», увага звертається на те, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачами виникають непорозуміння, суперечки з приводу користування та утримання нерухомого майна, а намагання позивача мирно врегулювати питання користування та поділу майна, що перебуває у спільній частковій власності не знайшли порозуміння. З огляду на те, що ст. 364 ЦК України гарантує кожному співвласникові право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, суд вважає вірним обраний позивачем спосіб захисту права шляхом виділу в натурі належної позивачеві 32/100 частки домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим було призначено будівельно-технічну експертизу. За результатом проведеної будівельно-технічної експертизи, виконаної 24 жовтня 2016 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз (а.с.31-48), було складено висновок про можливі варіанти поділу в натурі домоволодіння [ADDRESS] з можливістю виділення відокремлених частин будинку відповідно до ідеальних часток. Згідно роз'яснень, викладених в підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. У висновку експерта запропоновано варіант № 1 Розподілу житлового будинку, надвірних будівель та споруд відповідно до фактичного користування (Додаток №1 а.с.45 - Розділ жилого будинку літ. Г-1 з прибудовами розташованого по [ADDRESS] відповідно до фактичного користування; Додаток №2 а.с.46 - Розділ домоволодіння розташованого по [ADDRESS] відповідно до фактичного користування). Експертом у висновку зазначено, що при такому варіанті поділу не має необхідності виконувати технічне переобладнання у домоволодінні, проте доцільне виділення відкормленних частин будинку відповідно до ідеальних часток, а також запропоновано 2 варіанти порядку користування земельною ділянкою згідно фактичного користування. Позивач у своєму уточненому позові просить встановити порядок користування земельною ділянкою, обравши Варіант №2 Порядок користування земельною ділянкою згідно фактичного користування відповідно до Варіанту №1 розподілу домоволодіння, враховуючи дані БТІ та з урахуванням кадастрових меж сусідніх приватизованих земельних ділянок. (Додаток № 4 а.с.48), відповідач погодився з таким розподілом. Суд, приходячи до висновку про розподіл домоволодіння в натурі за обраними позивачем варіантами, які були наведені експертами у висновку, виходить з того, що такий варіант поділу будинку буде самим оптимальним та цілком зручним для обох спвіввласників будинку, оскільки при такому варіанті не потрібно виконувати технічне переобладнання будинку, а обраний варіант порядку користування земельною ділянкою відповідатиме ідеальним часткам у праві власності на житловий будинок враховуючи данні БТІ та кадастрові межі сусідніх приватизованих земельних ділянок (Додаток 4 висновку експерта а.с.48). Позивачем також було надано технічний паспорт, виготовлений станом на 15 червня 2016 року приватним підприємцем [PERSON] на житловий будинок, як окреме домоволодіння за адресою [ADDRESS]. При таких обставинах, враховуючи інтереси сторін та бажання позивача виділити належні йому 32/100 частки в окреме домоволодіння, яке за висновком будівельно-технічної експертизи складатиметься з приміщень житлового будинку літ. Г-1 з прибудовами: в житловому будинку літ. Г-1: 2-3 (8,9 кв.м.) - кухня; 2-4 (17,6 кв.м.) - житлова кімната; 2-5 (3,8кв.м) - житлова кімната; Разом: 30,3 кв.м., вартістю 59 245 грн.; в прибудові літ. Г1-1: 2-1 (8,8 кв.м.)- коридор; 2-2 (3,2 кв.м.) - комора; Разом: 12,0 кв.м., вартістю 27 048 грн. Всього площа приміщень квартири № 2 (32/100 частка) становить 42,3 кв.м., житлова площа - 21.4 кв.м., вартістю 86 293 грн. Надвірні будівлі та споруди житлового будинку Г-1 з прибудовами: ґанок літ. г1, вартістю 2 587 грн.; надвірні будівлі та споруди: погріб літ. Д, вартістю 11624 грн.; вбиральня літ. Е, вартістю 1887 грн.; душ літ. Л, вартістю 3502 грн.; 1/2 огорожа №2, вартістю 4002грн.; ворота №4, вартістю 5699 грн.; колонка № 9, вартістю 10956 грн.; огорожа № 11, вартістю 1875 грн.; огорожа №12, вартістю 429 грн.; хвіртка №13, вартістю 187грн.; огорожа №14, вартістю 3399 грн.; колодязь №17, вартістю 2448 грн., разом загальна вартість приміщень житлового будинку з надвірними будовами та спорудами складає 135 878 грн., а реальна частка дорівнює 32/100, що відповідає ідеальній частці 32/100, суд погоджується з доводами позивача про зазначення цьому окремому домоволодінню адреси: [ADDRESS], яка зазначена у технічному паспорті, виготовленому станом на 15 червня 2016 року (а.с.54-56). При цьому суд враховує, що інтереси відповідача не будуть порушені, оскільки в нього залишаються у власності не змінні 68/100 часток будинку, які за висновком експерта складатимуться з: приміщення житлового будинку літ. Г-1 з прибудовами: в житловому будинку літ. Г-1: 1-9 (16,7 кв.м) - житлова кімната; 1-10 (16,2 кв.м) - житлова кімната; Разом: 32,9 кв.м ., вартістю 64 329 грн.; в прибудові літ. Г1-1: 1-6 (6,3 кв.м)- коридор; 1-7 (0,5кв.м) - комора; 1-8 (4,8кв.м) - житлова кімната; Разом: 11,6 кв.м., вартістю 26 147 грн.; в прибудові літ. Г2 -1: 1-4 (11,8 кв.м)- житлова кімната; Разом: 11,8кв.м., вартістю 14 045 грн.; в прибудові літ. г11: 1-5 (16,6кв.м) - коридор; Разом: 16,6 кв.м., вартістю 21 243 грн.; в тамбурі літ. г111: 1-3 (7,0 кв.м) - коридор; Разом: 7,0 кв.м, вартістю 7 932 грн. ; в підвалі під літ. Г2-1: 1-2 (10,2 кв.м)- кухня; Разом: 10,2 кв.м,.; в підвалі під літ. г111: 1-1 (7,0 кв.м) - коридор; Разом: 7,0 кв.м. Разом приміщення підвалу становить 17,2 кв.м., вартістю 30489 грн. Всього площа приміщень квартири №1 (68/100 частки) становить 97,1 кв.м., житлова площа - 49,5 кв.м., вартістю 164 185 грн. Надвірні будівлі та споруди житлового будинку Г-1 з прибудовами: підвал під літ. Г1-1, вартістю 990 грн.; підвал під літ.г11, вартістю 5480 грн.; надвірні будівлі та споруди: житловий будинок літ. А-1, вартістю 36223 грн.; погріб під літ. А-1, вартістю 5961 грн.; сарай літ. Б , вартістю 22493грн.; гараж літ. Ж , вартістю 14481 грн.; убиральня літ. М, вартістю 3502 грн.; ворота №1, вартістю 7597грн.; 1/2 горожа №2, вартістю 4002грн.; огорожа №3, вартістю 641 грн.; огорожа № 6, вартістю 5184 грн.; колонка № 10, вартістю 13 146грн.; колодязь №16, вартістю 1748 грн; вимощення І , вартістю 4155грн.; Разом загальна вартість приміщень житлового будинку з надвірними будовами та спорудами складає 289 788 грн. Реальна частка дорівнює 68/100, що відповідає ідеальній частці 68/100, з залишення цьому домоволодінню адреси: [ADDRESS]. Разом з тим, відповідно до положень ч. 13 статті 15 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України. [PERSON] згідно зі статтею 1 регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та обтяжень або відмовляє у їх реєстрації. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону ; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Аналогічні положення тим, які встановлені у пункті 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV, передбачені пунктом 12 Порядку державної реєстрації прав. Відповідно до положень частини другої статті 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, враховуючи те, що позивачем фактично набувається право на відокремлене майно в результаті фактичного розподілу будинку виходячи з ідеальних часток співвласників, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у заявлений позивачем спосіб. Приходячи до висновку саме про такий спосіб захисту права позивача, суд керується принципом обов'язковості виконання рішення суду, а тому з метою належного його виконання та з огляду на те, що у відповідності до пункту 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV для проведення державної реєстрації права власності позивача на цю частину домоволодіння, державний реєстратор повинен зокрема усунути всі суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та прийняти рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації, суд вважає за необхідне зазначити у рішенні суду про припинення права спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до [PERSON] в частині поділу домоволодіння [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою за цією адресою, оскільки позивач не надала суду належні та допустимі докази в розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України, які б свідчили про належність їй 36/100 цього будинку, експертний висновок з приводу цього об'єкта не надавався, клопотання про призначення експертизи для його поділу позивач також не заявляла. Аналізуючи приведені вище норми права та розглядаючи і вирішуючи спір на засадах змагальності та диспозитивності, відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України, роз'яснивши позивачу та відповідачу їх права та обов'язки, попереджуючи про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, як того вимагає п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial