Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У червні 2015 року до суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позивач зазначив, що боржник [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований (а.с.5) у квартирі [ADDRESS]. Відповідач користувався житлово-комунальними послугами але не здійснював оплату цих послуг належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Комунальне підприємство зверталось до Шевченківського районного суду м. Києва з питання стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з боржника з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат шляхом прийняття Судового наказу. Ухвалою суду по від 16.03.2015 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з посиланням на існування спору про право (а.с.9). Враховуючи наведене, та те, що відповідач є власником квартири, при позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги в сумі 8 498, 45 грн. та судові витрати у розмірі 243, 60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Ухвалою суду від 11 квітня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON], який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] починаючи з 01.03.2004 року не здійснює у повному обсязі оплату за житлово-комунальні послуги. В зв'язку з чим утворився борг, який за період з 01.03.2004 року по 01.07.2014 року складав 4 447, 72 грн. основного боргу, який разом з індексом інфляції та 3% річних складає 8 498, 45 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення 8 498, 45 грн. боргу та відшкодування судових витрат в сумі 243, 60 грн.. Як встановлено судом, в п.п. 1.2. Статуту Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", затверджений Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.04.2012 року зазначено, що "Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" згідно із Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва" перейменовано з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради". На підставі укладеного договору доручення на надання послуг з обліку нарахування збору платежів власників, наймачів та орендарів № 1 від 01 лютого 2012 року між Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у м. Києві ради (довіритель) та Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (повірений) у п.п. 2.1.1. надано право на вчинення певних дій у тому числі щодо укладення договорів, здійснення обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів жилих приміщень за послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, у тому числі у судовому порядку. У відповідності із положеннями п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України, які набрали чинності з 01.08.2010 року, введено заявлення вимог за якими може бути видано судовий наказ, зокрема вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Суддею Шевченківського районного суду м. Києва була розглянута заява позивача, про що винесена ухвала від 16 березня 2015 року за № 2-н/761/196/2015 та відмовлено в її прийнятті з підстав ст. 100 ЦПК України. Боржник [PERSON], [INFO] є власником квартири [ADDRESS] Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що відповідач з 01.03.2004 року по 01.07.2014 року не вносив у повному обсязі плату за житлово-комунальні послуги, що призвело до заборгованості, яка за вказаний період складає 4 447, 72 грн. - основного боргу, 3 483, 74 грн. - інфляційні витрати, 3% річних - 566, 99 грн., а всього заборгованість за комунальні послуги складає 8 498, 45 грн.. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року "Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" наймачі квартир вносять плату, зокрема, за обслуговування і ремонт будинку, а також оплачують спожиті комунальні та інші послуги. Враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що слід задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2004 року по 01.07.2014 року заборгованість в сумі 8 498, 45 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідачі мають відшкодувати позивачу судові витрати, які пов'язані з розглядом справи стягнути, тобто відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу судові витрати у сумі 234, 60 грн. На підставі ст. ст. 66, 67, 68 , 191 ЖК України, ст.ст. 360, 382, 383 ЦК України та

Outcome: approved