Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 26 березня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - Відповідач) про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві (а.с. 1-3). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 23 березня 2021 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В. Ухвалою судді від 29 березня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 20,21). На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідачем 26 квітня 2021 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача. Позивач, у строк, визначений статтями 199, 278 ЦПК України, з урахуванням ухвали про прийняття позову та відкриття провадження у справі, правом подання відповіді на відзив не скористався. Сторони в судове засідання не з`явились, явка сторін не є обов`язковою відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Підстав для призначення судового засідання з ініціативи суду не вбачається. Враховуючи викладене, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами - в письмовому провадженні (частина 13 статті 7 ЦПК України). Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача. Позивач зазначає, що [INFO] на «ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», внаслідок нещасного випадку, у віці 34 років загинув син Позивача у справі - [PERSON] . Відповідно до акту про нещасний випадок форми Н-1/П №21 від 12.12.2019 року зазначено, що смерть гр. [PERSON] , 1985 року народження, настала від сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалася переломами кісток скелету, та ускладнилася розвитком шоку. Виявлені тілесні ушкодження були отримані в швидкій послідовності одне за одним, що свідчить про наїзд на [PERSON] залізничним транспортом. З обгрунтування позовних вимог вбачається, що смерть сина змінила життя Позивача, спричинила моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, що призвело до душевних страждань, оскільки вона була позбавлена синової любові, турботи, уваги. Отже, смерть сина призвела до порушення нормальних життєвих зв`язків позивачки та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в зв`язку з чим позивачці завдано глибоких моральних страждань. Позивач просить суд стягнути з Відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв`язку із загибеллю матері 420 000 тисяч гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб. Представник Відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Позивач як працівник підприємства безпосередньо несе відповідальність за порушення правил безпеки на виробництві. Актом за формою Н-1 окрім інших осіб, встановлено і порушення правил охорони праці і самим Позивачем Тобто, підприємство вважає, що оскільки [PERSON] також винен у настанні нещасного випадку, тому підприємство не несе відповідальності за завдану йому шкоду. Крім того, Відповідач стверджує, що Позивач оцінив свої моральні страждання сумою, яка жодним чином неаргументована, завищена та не відповідає тяжкості і характеру шкоди тому просить суд відмовити у задоволені позову. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] працював гірником очисного забою (підземним) на «ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». [INFO] приблизно о 8 годині 00 хвилин [PERSON] разом зі зміною спустився кліттю на горизонт 1045 метру по стволу шахти «Клітьова» імені Кірова та пішли до посадочного місця для розміщення в пасажирські вагони ВПШ-18 для перевезення до місця роботи. Приблизно о 8.40 пасажирський поїзд прибув до ствола шахти «Сліпа-9» горизонту 1045 метру, звідки робітники 2 зміни попрямували до своїх робочих місць. Приблизно о 9.00 виконуючий обов`язки майстра гірничого (підземного) дільниці очисної виїмки [PERSON] прийшов до блоку 207 осі горизонту 1045 метру, щоб здійснити допуск до роботи, але з`ясувалось, що [PERSON] в цьому блоці немає. Після огляду робочих місць, приблизно о-12.30 тіло [PERSON] було виявлено між рейками на підошві виробки без ознак життя. На підприємстві відповідача було проведене розслідування нещасного випадку, про що було складено акт про нещасний випадок форма Н-1/П №21 від 12,12.2019 року (а.с.4-13). В пункті 4 акту зазначено: «Відповідно до листа судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР №346 від 05.09.2019 витяг з акту судово-медичного дослідження №1395 від 30.07.2019 року встановлено, що смерть гр. [PERSON] , 1985 року народження настала від сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалася переломами кісток скелету, та ускладнилася розвитком шоку . Відповідно до листа судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР №388 від 30.09.2019 року встановлено, що в момент причинення [PERSON] тілесних ушкоджеь він перебував в горизонтальному положенні, найбільш ймовірно спричиненню погіршенням стану здоров`я, пов`язаного з хронічним захворюванням - гіпертрофічною кардіоміопатією, підтвердженою даними макроскопічного та судово-гістологічні досліджень. Всі виявлені тілесні ушкодження були отримані в швидкій послідовності одне за одним, що свідчить про наїзд на [PERSON] залізничним транспортом» (а.с.7-9). В пункті 5 акту зазначено вид події: наїзд транспортних засобів на потерпіло та визначені причини. Основна: психофізіологічна: незадовільні фізичні дані або стан здоров"я. Супутні: організаційна: невиконання вимог інструкцій з охорони праці; невиконання посадових обов"язків» (а.с.10). З матеріалів справи також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер у віці 34 роки, про що складено актовий запис №1159 (а.с.15). Позивачка [PERSON] доводиться померлому матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.07.1985 року виданого Саксаганським відділом РАЦС (а.с.14). Нормативно-правове обґрунтування [PERSON] знаходився в трудових відносинах з Відповідачем, тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою ХІ КЗпП України. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (частини 1, 2 статті 1187 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених норм закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Актом №21 Н-1/П розслідування нещасного випадку від 13 грудня 2019 року встановлено та підтверджено, що факт настання нещасного випадку відбувся при виконанні [PERSON] трудових обов`язків на підприємстві відповідача. Отже, внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці, позивач втратила свого сина. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх тривалість.. Висновки за результатами розгляду матеріалів справи На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. Суд не бере до уваги доводи зазначені у відзиві, а саме, що вина підприємства у настанні нещасного випадку відсутня, оскільки позивач допустив порушення вимог охорони праці, з урахуванням наступного. Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації. Посилання сторони відповідача про те, що вини підприємства у настанні з сином позивачки нещасного випадку зі смертельним наслідком немає, адже смерть потерпілого наступила виключно через порушення останнім трудової і виробничої дисципліни у частині невиконання вимог інструкцій з охорони праці та посадових інструкцій, не є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, однак вказана обставина врахована судом при дослоідженні письмових доказів. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 15 січня 2021 року у справі № 210/2262/19. Також з Акту №21 від 29 липня 2019 року встановлені і інші особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, зокрема [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, факт смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві відповідача встановлений Актом №21 від 29 липня 2019 року, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди. Оскільки син позивачки загинув під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, з якого не знімається обов`язок виконувати вимоги ч. 2 ст. 153КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання, тому твердження, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняв будь - яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку для відшкодування моральної шкоди позивачу, суд не бере до уваги Крім того, нещасний випадок на виробництві ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" стався у зв"язку з використанням джерела підвищеної небезпеки - електровозу, який належить підприємству-відповідачу, і саме відповідач в порядку частини 2 статті 1187 ЦК України, з урахуванням вимог статтей 1167, 1168 ЦК несе відповідальність за смерть працівника. Акт, складений за фактом настання нещасного випадку підприємством Відповідача не оскаржувався. Відповідач не скористався обов`язком доведення відсутності своєї вини, та не надав до суду доказів, які б доводили відсутність вини підприємства. Суд доходить висновку, що позовні вимоги до Відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. З письмових матеріалів справи встановлено, що позивач переносить моральні страждання, оскільки внаслідок смерті сина позивачка постійно перебуває у напруженому психічному стані, після захоронення сина страждання та переживання не закінчилися. Отже смертю сина Позивачу завдано глибоких моральних страждань. 5 грудня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-463цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг її душевних страждань, в зв`язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є матір`ю померлого; наслідки викликані заподіяною шкодою - смертю найбільш близької людини; перенесені та діючі у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю сина, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду, вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю сина, грошові кошти в сумі 200000,00 гривень. При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 6 цієї статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 2000,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial