Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з такого на її користь суму не донарахованої індексації заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 4058 грн. Позивачі свої вимоги мотивує тим, що працює у Дрогобицькій міській поліклініці. Починаючи з 01 травня 2015 року і по 30 листопада 2015 року, відповідач не виплачував індексацію заробітної плати. В грудні 2015 року їй нарахували та виплатили частину поточної індексації заробітної плати за травень-липень 2015 року. Решту невиплаченої індексації в добровільному порядку відповідач виплатити відмовляється, пояснюючи відмову відсутністю коштів. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позову. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. З розрахунком невиплаченої індексації заробітної плати, поданим представником відповідача погодилась, суми визначені у такому просила стягнути. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] не заперечили відносно задоволення позову в частині стягнення індексації заробітної плати згідно поданих розрахунків. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч.2 цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Матеріалами справи встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач [PERSON] працює у Дрогобицькій міській поліклініці. З копії довідок про доходи за період роботи з серпня по грудень 2015 року вбачається, що позивачці не виплачувалась належна індексація. Відповідно до ст. 95 КЗпП України та ст. 34 Закону України „Про оплату праці заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. На підставі п. 20 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Беручи до уваги все вище викладене, суд вважає, що вірний є розрахунок індексації, складений представником відповідачів, з яким погодилась представник позивача, розмір якої становить 3070,63 грн. без врахування податків, яку необхідно нарахувати та виплатити. Тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно ж до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Outcome: approved