Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.01.2021 року, позовні вимоги [PERSON] , інтереси якої предсталяє [PERSON] , до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Троя" та [PERSON] , про визнання договору оренди землі недійсним були задоволені. Визнано недійсним Договір оренди землі від 21.02.2006 року, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем Приватним виробничо-комерційним підприємством "Троя", який зареєстровано Миколаївською регіональною філією ДП "Центр ДЗК", про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Болеславчицькій сільській раді Первомайського району Миколаївської області було вчинено запис за № 040602200064 від 13.07.2006 року. Стягнуто з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Троя" та [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору, в сумі 840 грн. 80 коп., по 420 грн. 40 коп., з кожного. 26.01.2021 року від представника позивачки - адвоката Кравченко О.С. надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про стягнення з відповідачів витрат на правову (правничу) допомогу, в сумі 5000 грн., по 2500 грн. з кожного відповідача. Учасники процесу, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява представника позивачки - адвоката Кравченко О.С. підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Після ухвалення судового рішення у справі, судом не було вирішено питання про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, до позову було додано орієнтовний (попередній) розрахунок розміру судових витрат, а також акт наданих послуг від 21.01.2021 року, рахунок фактуру № 21/01-2021 та довідку про те, що адвокатом отримано від позивачки гонорар, в сумі 5000 грн. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, представником позивача своєчасно було подана заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідна позиція також викладена в постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року. Так згідно п. 35 вказаної постанови вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Троя" та [PERSON] на користь [PERSON] , слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., по 2500 грн. з кожного.

Outcome: approved