Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Продюсерський центр "Ексклюзив", Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Проскурів" про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що починаючи з 08.02.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив» в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа систематично розміщує інформацію і відеосюжети, які не відповідають дійсності та порушують його особисті немайнові права. [PERSON] того, в прямий ефір на телеканалі «Ексклюзив» виходять програми, автори яких паплюжать його честь і гідність, в образливій та некоректній формі однобоко подають перекручену інформацію щодо нього. Одночасно, Товариство з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія "Проскурів» на телеканалі «ТV-7+» демонструє передачі аналогічного змісту. 1.09.02.2016 року ТзОВ "Ексклюзив" в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа під заголовком «Хмельниччина - один із найбільш корумпованих регіонів держави» поширено недостовірну інформацію шляхом оприлюднення відеосюжету з додаванням друкованого тексту. Зокрема, в них зазначено, що він «начальник структури, покликання якої викриття корупційних схем із державними коштами». Проте, згідно положень ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939 від 26.01.1993 року та Закону України "Про запобігання корупції" №1700-7 від 14.10.2014 року, у нього відсутні правові важелі та надані законом повноваження щодо викриття корупційних схем. Окрім того, у статті зазначено негативну інформацію, яка порушує його право на повагу до гідності та честі: «Що приховує чиновник від працівників ЗМІ насправді невідомо. Хоча, зважаючи на історію його повернення на посаду, тікати від камер причини, здається є. У владне крісло пан [PERSON] всівся вдруге - не через власні заслуги у боротьбі з крадіями бюджетних коштів, а через суд. В 2011-му його звільнили. Бо той не з'являвся на роботі .....», «... Ну, просто 33 нещастя - і всі на одну голову.". В наступній частині статті подана інформація, що порушує його особисті немайнові права, а саме: гарантовані ч.1 ст.32 Конституції України права щодо не допущення збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди та ч.1 ст.28 Конституції України - право людини на повагу до її гідності: «...Чоловік хворів - 9 місяців. Спочатку його турбував тиск та серце - десь два тижні. А потім, як виявилось, у нього знайшли туберкульоз. 7 місяців протитуберкульозних диспансерів та місяць санаторно-курортного лікування в [PERSON]. І знов - нещастя - пошкодження колінного суглобу - іще 2 місяці". Наступне розміщення недостовірної інформації мало місце у формі: "...Незважаючи на те, що у 14-му році проти вельмишановного пана відкрили - кримінальне провадження йому інкримінували підробку лікарняних, його таки :поновили на посаді. Отож, пан [PERSON] на посаді, а кримінальне провадження - дорослідується. Принаймні в матеріалах судової справи написано саме так. Можливо підробка документів, а саме лікарняних листів, до справи стосунку не має, а, можливо, хтось навмисне не провів паралелі. Дружина пана [PERSON] - Тетяна - лікар-кардіолог, за сумісництвом керівник обласної МСЕК."Співпало? Не думаю».» 2.Напередодні - 08.02.2016 року ТзОВ "Ексклюзив" на тому ж самому веб-сайті розміщено інформацію та відеосюжет під назвою «Як стати інвалідом?, або По чім чиновницька совість?», в якому було також згадано про тривалість його хвороби, розголошено медичний діагноз та групу інвалідності: "Власне у чоловіка очільниці обласного МСЕК нещодавно поновленого на посаді голови фінансової інспекції краю [PERSON] - 2-га група інвалідності - пожиттєво. Здається те, що йому протипоказана фізична праця та нервово-психічні перевантаження стало однією з причин його звільнення з посади. У 2011-му пан [PERSON] протягом 9-ти місяців хворів його звільнили. У тім, не так давно поновили - через суд. Пан [PERSON] судився з інспекцією довгих 5 років. Спочатку позов не задовольняли, а потім сталося диво. Хворого на туберкульоз із інвалідністю 2-ої групи чиновника повернули у крісло. Як працюється з такими недугами пану на правду зараз ніхто не знає. І чи може він фізично боротись з корупційними схемами?». 3.10 лютого 2016 року в прямому ефірі телеканалу «Ексклюзив» та телеканалу «ТV - 7+» відбулася трансляція програми під назвою «Досить!». В рамках передачі широкому загалу глядачів продемонстровано 2 відеосюжети, зміст яких є аналогічним, що викладені 08.02.2016 під заголовком «Як стати інвалідом?, або По чім чиновницька совість?» та 09.02.2016 - «Хмельниччина - один із найбільш корумпованих регіонів держави». Таким чином, відповідачами поширено недостовірну, негативну, перекручену інформацію та викладено однобоко, яка викривляє зміст відомостей про нього, принижує його честь, гідність та ділову репутацію. [PERSON] того, після кожного відеосюжету ТзОВ Продюсерський центр "Ексклюзив" повідомляв телеглядачів про продовження циклу передач про нього наголошуючи щоразу: "Далі буде", що свідчить про наміри відповідача продовжувати відносно нього незаконні дії та порушувати чинне законодавство. Посилаючись на ст.ст. 3, 32, 34 Конституції України, ст.ст.201,277, 297, 302 ЦК України, ст.ст.1, 5,42, 43, 47 Закону України "Про інформацію" позивач з урахуванням уточнених вимог просить суд: 1.Визнати недостовірною інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив» у відеосюжеті від 09.02.2016 року під заголовком «Хмельниччина - один із найбільш корумпованих регіонів держави» в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа та в ефірі телеканалу «Ексклюзив» стосовно того, що: - «він начальник структури, покликання якої викриття корупційних схем із державними коштами»; - «Що приховує чиновник від працівників ЗМІ насправді невідомо. Хоча, зважаючи на історію його повернення на посаду, тікати від камер причини, здається, є. У владне крісло пан [PERSON] всівся вдруге - не через власні заслуги у боротьбі з крадіями бюджетних коштів, а через суд. В 2011-му його звільнили. Бо той не зявлявся на роботі....», «... Ну, просто 33 нещастя і всі на одну голову.»; - «...Незважаючи на те, що у 14-му році проти вельмишановного пана відкрили кримінальне провадження йому інкримінували підробку лікарняних, йоги таки поновили на посаді. Отож, пан [PERSON] на посаді, а кримінальне провадження дорослідується. Принаймні в матеріалах судової справи написано саме так. Можливо підробка документів, а саме лікарняних листів, до справи стосунку не має, а, можливо, хтось навмисне не провів паралелі. Дружина пана [PERSON] Тетяна лікар-кардіолог, за сумісництвом керівник обласної МСЕК. "Співпало? Не думаю".». 2.Визнати недостовірною інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив» в відеосюжеті від 08.02.2016 року під заголовком «Як стати інвалідом?, або По чім чиновницька совість?» в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа та в ефірі телеканалу «Ексклюзив» стосовно того, що: «Власне у чоловіка очільниці обласного МСЕК - нещодавно поновленого на посаді голови фінансової інспекції краю [PERSON] 2-га група інвалідності пожиттєво. Здається те, що йому протипоказана фізична праця та нервово-психічні перевантаження стало однією з причин його звільнення з посади. У 2011-му пан [PERSON] протягом 9-ти місяців хворів його звільнили. У тім, не так давно поновили - через суд. Пан [PERSON] судився з інспекцією довгих 5 років. Спочатку позов не задовольняли, а потім сталося диво. Хворого на туберкульоз із інвалідністю 2-ої групи чиновника повернули у крісло. Як працюється з такими недугами пану на правду зараз ніхто не знає. І чи може він фізично боротись з корупційними схемами?». 3-4. Визнати недостовірною інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив» в прямому ефірі телеканалу «Ексклюзив» в програмі під назвою «Досить!» від 10.02.2016 року, запис якої розміщений в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа та поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія "Проскурів» в прямому ефірі від 10.02.2016 року на телеканалі «ТV-7+» в програмі під назвою «Досить!», запис якої розміщений в мережі Інтернет на веб-сайті tv7plus.com.,стосовно того, що: - «він начальник структури, покликання якої викриття корупційних схем із державними коштами»; - «Що приховує чиновник від працівників ЗМІ насправді невідомо. Хоча, зважаючи на історію його повернення на посаду, тікати від камер причини, здається, є. У владне крісло пан [PERSON] всівся вдруге - не через власні заслуги у боротьбі з крадіями бюджетних коштів, а через суд. В 2011-му його звільнили. Бо той не зявлявся на роботі....», «... Ну, просто 33 нещастя і всі на одну голову.»; - «...Незважаючи на те, що у 14-му році проти вельмишановного пана відкрили кримінальне провадження йому інкримінували підробку лікарняних, його таки поновили на посаді. Отож, пан [PERSON] на посаді, а кримінальне провадження дорослідується. Принаймні в матеріалах судової справи написано саме так. Можливо підробка документів, а саме лікарняних листів, до справи стосунку не має, а, можливо, хтось навмисне не провів паралелі. Дружина пана [PERSON] Тетяна лікар-кардіолог, за сумісництвом керівник обласної МСЕК. "Співпало? Не думаю".»; - «Власне у чоловіка очільниці обласного МСЕК - нещодавно поновленого на посаді голови фінансової інспекції краю [PERSON] 2-га група інвалідності пожиттєво. Здається те, що йому протипоказана фізична праця та нервово-психічні перевантаження стало однією з причин його звільнення з посади. У 2011-му пан [PERSON] протягом 9-ти місяців хворів його звільнили. У тім, не так давно поновили - через суд. Пан [PERSON] судився з інспекцією довгих 5 років. Спочатку позов не задовольняли, а потім сталося диво. Хворого на туберкульоз із інвалідністю 2-ої групи чиновника повернули у крісло. Як працюється з такими недугами пану на правду зараз ніхто не знає. І чи може він фізично боротись з корупційними схемами?». Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив» протягом 10 днів після набрання законної сили цим рішенням суду, спростувати недостовірну інформацію, викладену в відеосюжеті: від 09.02.2016 року під заголовком "Хмельниччина - один із найбільш корумпованих регіонів держави" в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа та в ефірі телеканалу «Ексклюзив»; від 08.02.2016 року під заголовком «Як стати інвалідом?, або По чім чиновницька совість?», в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm. та в ефірі телеканалу «Ексклюзив»; подану в прямому ефірі телеканалу «Ексклюзив» в програмі під назвою «Досить!» від 10.02.2016 року, шляхом оголошення резолютивної частини даного рішення суду в ефірі телевізійного каналу «Ексклюзив» та розмістити резолютивну частину даного рішення суду в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія «Проскурів» протягом 10 днів після набрання законної сили цим рішенням суду, спростувати недостовірну інформацію, подану в прямому ефірі від 10.02.2016 року на телеканалі «ТV-7+» в програмі під назвою «Досить!» шляхом оголошення резолютивної частини даного рішення суду в ефірі телевізійного каналу «ТV-7+» та розмістити резолютивну частину даного рішення суду в мережі Інтернет на веб-сайті tv7plus.com. Заборонити відповідачам розповсюджувати про нього недостовірну інформацію та інформацію про стан його здоров'я. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснив, що законодавством забороняється збирати інформацію відносно особи без її згоди. Відповідачами була оприлюднена недостовірна та перекручена інформація не тільки про його особисте життя, інвалідність але відносно його сім'ї, а саме дружини, що вона за сумісництвом голова МСЕК, хоча вона за сумісництвом кардіолог. Представники позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав викладених у позовній заяві, суду також пояснили, що відповідачами була розповсюджена недостовірна, негативна інформація, характер якої принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Представник відповідачів в судовому засіданні вимоги не визнав просив відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачами. У відповідачів записи трансляції не збереглися, тому він не може сказати, що саме той відеозапис, який був наданий позивачем суду, транслювався, оскільки його походження не відоме. Щодо розміщення вказаного відеозапису на сайтах, то телеканал не є належним відповідачем, оскільки власника веб-сайту не встановлено, а той факт, що вони є власниками сайту та здійснювали на ньому розміщення інформації, він заперечує. Отже, позивачем не доведено, що саме відповідачі здійснювали поширення вказаної позивачем інформації. Окрім того, зазначену позивачем інформацію слід розцінювати, як критику та оціночні судження щодо посадової особи, яка має певний суспільний інтерес. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в ефірі телеканалу «Ексклюзив» та телеканалу «ТV-7+», власниками яких є Товариство з обмеженою відповідальністю Продюсерський центр "Ексклюзив" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Проскурів" відповідно, було розповсюджено в сюжеті під назвою: 1. «Хмельниччина - один із найбільш корумпованих регіонів держави» інформацію про позивача наступного змісту: - «він начальник структури, покликання якої викриття корупційних схем із державними коштами»; - «Що приховує чиновник від працівників ЗМІ насправді невідомо. Хоча, зважаючи на історію його повернення на посаду, тікати від камер причини, здається, є. У владне крісло пан [PERSON] всівся вдруге - не через власні заслуги у боротьбі з крадіями бюджетних коштів, а через суд. В 2011-му його звільнили. Бо той не зявлявся на роботі....», «... Ну, просто 33 нещастя і всі на одну голову.»; - «...Незважаючи на те, що у 14-му році проти вельмишановного пана відкрили кримінальне провадження йому інкримінували підробку лікарняних, йоги таки поновили на посаді. Отож, пан [PERSON] на посаді, а кримінальне провадження дорослідується. Принаймні в матеріалах судової справи написано саме так. Можливо підробка документів, а саме лікарняних листів, до справи стосунку не має, а, можливо, хтось навмисне не провів паралелі. Дружина пана [PERSON] Тетяна лікар-кардіолог, за сумісництвом керівник обласної МСЕК. "Співпало? Не думаю".». 2. «Як стати інвалідом?, або По чім чиновницька совість?» інформацію наступного змісту: «Власне у чоловіка очільниці обласного МСЕК - нещодавно поновленого на посаді голови фінансової інспекції краю [PERSON] 2-га група інвалідності пожиттєво. Здається те, що йому протипоказана фізична праця та нервово-психічні перевантаження стало однією з причин його звільнення з посади. У 2011-му пан [PERSON] протягом 9-ти місяців хворів його звільнили. У тім, не так давно поновили - через суд. Пан [PERSON] судився з інспекцією довгих 5 років. Спочатку позов не задовольняли, а потім сталося диво. Хворого на туберкульоз із інвалідністю 2-ої групи чиновника повернули у крісло. Як працюється з такими недугами пану на правду зараз ніхто не знає. І чи може він фізично боротись з корупційними схемами?». Вказані обставини підтверджуються виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію у вказаному реєстрі Товариства з обмеженою відповідальністю Продюсерський центр "Ексклюзив" (основний вид економічної діяльності «Видання звукозаписів») та Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Проскурів" (основний вид економічної діяльності «Діяльність у сфері телевізійного мовлення»), згідно яких керівником вказаних юридичних осіб є [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показав, що власниками телеканалів з логотипами «Ексклюзив» та «ТV-7+» є Товариство з обмеженою відповідальністю Продюсерський центр "Ексклюзив" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Проскурів" відповідно. Факт розповсюдження вищевказаної інформації відповідачами підтверджується відеозаписами сюжетів «Хмельниччина - один із найбільш корумпованих регіонів держави» та «Як стати інвалідом?, або По чім чиновницька совість?», а також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду показали, що в лютому місяці 2016 року бачили в ефірі телеканалів «Ексклюзив» та «ТV-7» програми в яких розповсюджувалась вищевказана інформація щодо позивача. Разом з тим, свідки не зазначили точної дати трансляції вищевказаних сюжетів на вказаних телеканалах. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299 ЦК України). Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України від 20 січня 2012 року N 2-рп/2012 роз'яснено, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Згідно зі ст.34 Конституції України кожному гарантується також і право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що ст.32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. У п. 19 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. У п. 21 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам також роз'яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету [PERSON] Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської [PERSON] Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивачем, не доведено належними та допустимими доказами того, що мав місце факт поширення відповідачами вказаної інформації шляхом її розміщення в мережі Інтернет на веб-сайті ехсl.соm.uа та на веб-сайті tv7plus.com., та належність вказаних сайтів відповідачами. Не доводить вказаних обставин і надана суду роздруківка з сайту ukrtv.org.. При цьому, наданим позивачем відеозаписом програми та покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] спростовують заперечення представників відповідачів щодо нерозповсюдження відеосюжету під назвою «Хмельниччина - один із найбільш корумпованих регіонів держави», «Як стати інвалідом?, або По чім чиновницька совість?» в ефірі телеканалу «Ексклюзив» та «ТV7+». Таким чином, враховуючи вищевикладене, [PERSON], перебуваючи на посаді начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області, що в судовому засіданні сторонами не оспорювалось, є публічною особою в місті, а тому свідомо відкритий для прискіпливого контролю за його особою, як з боку пересічних громадян так і ЗМІ. Інформація, поширена відповідачами та яку просить визнати недостовірною позивач, а саме, що: - «він начальник структури, покликання якої викриття корупційних схем із державними коштами»; - «Що приховує чиновник від працівників ЗМІ насправді невідомо. Хоча, зважаючи на історію його повернення на посаду, тікати від камер причини, здається, є. У владне крісло пан [PERSON] всівся вдруге - не через власні заслуги у боротьбі з крадіями бюджетних коштів, а через суд. В 2011-му його звільнили. Бо той не зявлявся на роботі....», «... Ну, просто 33 нещастя і всі на одну голову.»; - «...Незважаючи на те, що у 14-му році проти вельмишановного пана відкрили кримінальне провадження йому інкримінували підробку лікарняних, йоги таки поновили на посаді. Отож, пан [PERSON] на посаді, а кримінальне провадження дорослідується. Принаймні в матеріалах судової справи написано саме так. Можливо підробка документів, а саме лікарняних листів, до справи стосунку не має, а, можливо, хтось навмисне не провів паралелі. Дружина пана [PERSON] Тетяна лікар-кардіолог, за сумісництвом керівник обласної МСЕК. "Співпало? Не думаю".», стосується виключно професійної діяльності [PERSON], його перебування на посаді, як начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області, а не його приватного життя. [PERSON] того, враховуючи публічний статус [PERSON] та те, що поширена інформація стосувалася його публічної діяльності, містить критику дій позивача та оціночні судження, та мала суспільний інтерес, позивач повинен бути терпимим до публічної критики, межа якої є ширшою від критики пересічних осіб. Не надано суду і доказів на підтвердження недостовірності розповсюдженої інформації Разом з тим, з вищевикладеного вбачається, що відповідачами також була розповсюджена інформація про стан здоровя позивача, його інвалідність, а саме: - «Власне у чоловіка очільниці обласного МСЕК - нещодавно поновленого на посаді голови фінансової інспекції краю [PERSON] 2-га група інвалідності пожиттєво. Здається те, що йому протипоказана фізична праця та нервово-психічні перевантаження стало однією з причин його звільнення з посади. У 2011-му пан [PERSON] протягом 9-ти місяців хворів його звільнили. У тім, не так давно поновили - через суд. Пан [PERSON] судився з інспекцією довгих 5 років. Спочатку позов не задовольняли, а потім сталося диво. Хворого на туберкульоз із інвалідністю 2-ої групи чиновника повернули у крісло. Як працюється з такими недугами пану на правду зараз ніхто не знає. І чи може він фізично боротись з корупційними схемами?». При цьому відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що позивач надавав згоду на розголошення таких відомостей про стан свого здоров'я. Згідно з роз'ясненнями п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» з огляду на положення статті 32 Конституції України, судам належить розрізняти справи про захист гідності, честі чи ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації (права на відповідь) від справ про захист інших особистих немайнових прав, зокрема, перелічених у статті 270 ЦК, порушених у зв'язку з поширенням про особу інформації, недоторканість якої спеціально охороняється Конституцією та законами України і поширення якої може завдати моральну шкоду навіть у випадку, якщо ця інформація відповідає дійсності і не порочить гідність, честь чи ділову репутацію. Тобто, якщо інформація, яка порушує особисті немайнові права особи, є достовірною, вимоги про її спростування не можуть бути задоволені. Встановивши при вирішенні таких спорів факт поширення інформації про приватне життя позивача, що відповідає дійсності та не порочить його гідність, честь чи ділову репутацію, а також факт відсутності згоди позивача на поширення цієї інформації, суд повинен захистити його право на таємницю приватного життя та може зобов'язати відповідача відшкодувати моральну шкоду. Судам слід ураховувати положення частини одинадцятої статті 30 Закону України "Про інформацію", в якій зазначено, що інформацію з обмеженим доступом може бути поширено без згоди її власника, якщо ця інформація є суспільно значимою, тобто якщо вона є предметом громадського інтересу і якщо право громадськості знати цю інформацію переважає право її власника на її захист, що відповідає практиці застосування Європейським судом з прав людини статті 8 Конвенції. Проте, позивач просить захистите порушене право, у зв'язку з поширенням про особу інформації, недоторканість якої спеціально охороняється Конституцією та законами України, лише шляхом визнання вказаної інформації недостовірною та її спростуванням, при цьому вимоги про стягнення моральної шкоди ним не заявлено. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням\~фізичних\~чи\~юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі\~доказів\~сторін\~та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Продюсерський центр "Ексклюзив", Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія "Проскурів" про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та заборони відповідачам розповсюджувати недостовірну інформацію та інформацію про стан його здоровя, задоволенню не підлягають. Позивач при звільненні до суду сплатив судовий збір в сумі 551,20 грн., хоча згідно пенсійного посвідчення №2152602931 являється інвалідом другої групи і відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. 21.03.2016 року позивач подав до суду заяву про повернення йому помилково сплаченого судового збору, а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу слід повернути зайво сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Outcome: dismissed