Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до [PERSON], [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, аргументуючи свої вимоги тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 16.03.2007 року було укладено кредитнй договір ODMLGK01420068, згідно з яким ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 75000,00 [Долар США] на термін до 16.03.2027 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного Договору, [PERSON] свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.Станом на 22.02.2016 року має заборгованість - 233493,68 [Долар США], яка складається з наступного: 99722,48 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 9021,27 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом;8522,62 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 76227,31 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Заборгованість до стягнення становить 110114,48 [Долар США], яка складається з наступного: 99722,48 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 10392,00 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором ODMLGK01420068 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки.Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту ії отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. В своїх позовних вимогах ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути солідарно з Відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 110114,48 [Долар США] , що за курсом 26,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.02.2016 року складає 2956573,79 грн. за кредитним договором № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року та судові витрати. Також, 12.01.2016 року до суду звернувся позивач (відповідач за первісним позовом) [PERSON] з позовними вимогами до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON], про визнання поруки припиненою, аргументуючи свої вимоги тим, що 16 березня 2007 року між [PERSON] та КБ «ПриватБанк» в особі Південного ГРУ «ПриватБанк» в м. Одесі, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року, позичальник надав позикодавцю кредит в сумі 75,000 дол США, для придбання нерухомого майна та 16220 дол. США на оплату страхових платежів зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 0,84 % в місяць в період оплати з "16" по "21" число кожного місяця. Строк дії кредитного договору № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року до 16 березня 2027 року. 16.03.2007 року між [PERSON] та КБ «ПриватБанк» в особі Південного ГРУ «ПриватБанк» в м. Одесі укладено Договір поруки №0068/Р. Відповідно до договору поруки №0068/Р від 16.03.2007 року предметом договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Позичальником обов'язків по кредитному договору, укладеному між банком та Позичальником. Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" пропустив строк пред'явлення вимоги до [PERSON], як поручитиля, оскільки він відповідає вимогам закону (ч. 4 ст. 559 ЦК України). З договору поруки №0068/Р від 16.03.2007 року, вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед банком не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями та годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено. Таким чином, в своїх позовних вимогах [PERSON] просила суд визнати припиненою поруку за договором поруки №0068/Р від 16.03.2007 року, що укладений між нею та КБ «ПриватБанк» в особі Південного ГРУ «ПриватБанк» в м. Одесі, правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" за первісним позовом [PERSON], діюча за довіреністю від 10.11.2015 року, в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву згідно якої просила розглянути справу за її відсутність.До суду надійшли письмові заперечення [PERSON] на зустрічну позовну заяву [PERSON], в яких вона просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] про визнання поруки припиненою. Відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від [PERSON] надійшло клопотання слухати справу у її відсутність. До суду надійшли письмові заперечення [PERSON] на позов ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, в яких він просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання поруки припиненою слід відмовити, з наступних підстав: У судовому засіданні судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 16.03.2007 року уклали кредитнй договір ODMLGK01420068. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 75000,00 [Долар США] на термін до 16.03.2027 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення [PERSON] зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 22.02.2016 року має заборгованість - 233493,68 [Долар США], яка складається з наступного: - 99722,48 [Долар США] - заборгованість за кредитом; - 49021,27 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8522,62 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 76227,31 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Заборгованість до стягнення становить 110114,48 [Долар США], яка складається з наступного: - 99722,48 [Долар США] - заборгованість за кредитом; - 10392,00 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; Розрахунок суми заборгованості міститься в матеріалах справи (а.с.) В забезпечення виконання зобов'язання за Договором ODMLGK01420068 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодеску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, ПАТ КБ "ПриватБанк" було направлено на адресу [PERSON], [PERSON] письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором ODMLGK01420068 (а.с.5-8). Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту ії отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору , даний договір у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, згідно п. 7.1, а також сплати страхових платежів, згідно п.п. 2.1.3, 2.2.7 - набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, в інших частинах - з моменту надання Позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих Позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Згідно п. 1 Договору поруки сторони договору визначають, що предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Позичальником своїх обов'язків за кредитним договором №ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року. Згідно п. 11 Договору поруки, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором. В пункті 12 Договору поруки зазначено, що порука за цим договором припиняється через п'ять років з дня настання строку повернення кредиту за Кредитним договором. Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, договором поруки встановлено строк її припинення - після закінчення п'яти років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту. Враховуючи викладене, суд вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» вчасно звернувся до [PERSON], [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості та цей позов підлягає задоволенню. Суд не приймає до уваги викладені у зустрічній позовній заяві доводи [PERSON], адже судом встановлено, що в 2013 році [PERSON] припинив виплати у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,що підтверджується випискою по рахунку. Останній платіж [PERSON] здійснив 01.03.2013 року у розмірі 10 доларів США. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 07.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав [PERSON] вимогу про повернення боргу, що підтверджується відповідним реєстром поштових відправлень (а.с.) У вимозі кредитор вказав про необхідність погашення простроченої заборгованості у термін не пізніше п'яти календарних днів з дати одержання цього повідомлення. Проте вимога залишилася без задоволення. Тоді ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 15.12.2014 року судом винесено рішення, яким вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року, в розмірі 154415.25 [Долар США], що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.08.2013 року складає 1233777.82 грн.: звернути стягнення на квартиру загальною площею 50.80 кв.м., житловою площею 28.90 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № від 16.03.2007 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В частині задоволення позовних вимог про виселення [PERSON] - відмовлено. 11.06.2015 року апеляційним судом Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2014 року в частині відмови ПАТ КБ "Приватбанк" про виселення [PERSON] з квартири, яка є предметом іпотеки - скасовано та вирішено виселити [PERSON] з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Тобто, кредитор змінив на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. У той же час 07.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з вимогою про повернення боргу за кредитним договором і до поручителя [PERSON] Проте, вказана вимога лишилася без задоволення, у зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ у справі №6-990цс15 від 27.01.2016 року, постановах ВССУ від 02.07.2014 року, 02.04.2014 року, 12.02.2014 року. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» вчасно звернувся з вимогою до [PERSON], тому порука за кредитним договором № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року не може вважатися припиненою. Посилання [PERSON] у своєму позові стосовно пропуску строку звернення з вимогою до поручителя та відповідно припинення поруки на цій підставі є безпідставними та не приймаються до уваги судом. Таким чином, позов [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: [PERSON], про визнання поруки припиненою, - не підлягає задоволенню за таких підстав. Суд не приймає до уваги заперечення [PERSON] про те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з нього та [PERSON] заборгованості у розмірі 110114,48 Долар США не підлягає задоволенню через те, що згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна №48426529, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2014 року відбулось відчуження об'єкту іпотеки на користь [PERSON]. Дійсно, 06.03.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір цессії, на виконання якого [PERSON] сплатив позивачу 16646,25 дол. США, що за курсом НБУ дорівнює 381 149,94 грн., то відповідно до [PERSON] перейшли всі права іпотеко держателя. Але враховуючи, що заборгованість за кредитним договором не була погашена у повному обсязі, то відповідно ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] Відповідно до п. 9 ПП ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Таким чином, Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, які підлягають стягненню з відповідачів. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, та про відмову у задоволенні вимог [PERSON] у зв'язку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed