Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Леонідівни про визнання договору дарування недійсним, поділ спільного сумісного майна задоволено повністю. Визнано договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 10 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Людмилою Леонідівною, реєстр № 1137 недійсним. Визнано спільним майном [PERSON] до [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] При ухваленні рішення по справі суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При подачі позовної заяви позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп. (а.с. 1,2). При винесенні рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судового збору у розмірі 3 654 грн.00 коп. 04 грудня 2015 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, яка містить також вимогу немайнового характеру, а саме визнати недійсним договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Пунктом 12 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "При застосуванні судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" передбачено, що у випадках об"єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01 вересня 2015 року) при подачі позовної заяви немайнового характеру до суду оплачується ставка судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року становить 1218 грн. 00 коп., тому за подачу позову немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Отже з відповідача підлягає сплаті судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Отже, питання про ухвалення додаткового рішення суду підлягає задоволенню:стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп., стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved