Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", в якому вимагає стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 50789 гривень 20 копійки на відшкодування матеріальної шкоди, та у розмірі 5000 гривень - на відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Як зазначила позивачка у своєму позові, 06.08.2012 року [PERSON] (третя особа у справі), керуючи з дозволу власника [PERSON] автомобілем ВАЗ-2105 р.н. [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху України та скоїв на ньому дорожньо-транспортну пригоду, пошкодивши автомобіль позивачки Volksvagen Polo р.н. [NUMBER]. Вартість спричиненої матеріальної шкоди, за твердженням позивачки, склала 95971 гривню 36 копійок. Відповідач є страховиком винної особи згідно страхового полісу відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а отже, за думкою позивачки, має сплатити страхове відшкодування, розмір якого, згідно ст.ст.9, 12 зазначеного Закону, має складати 49500 гривень. Крім того, позивачка вимагає стягнути зі страхової компанії витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження та витрати на поштову кореспонденцію, які складають відповідно 850 гривень та 439,20 гривень. Також позивачка стверджує, що їй було спричинено моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП, учасником якого вона була, вона пережила негативні емоції та стрес, зазнала сильного удару, що призвело до переривання вагітності, у зв'язку з чим просить стягнути грошову суму у розмірі 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Під час судового розгляду справи представник позивачки [PERSON] підтримав позов, просить задовольнити його у повному обсязі. По суті позову представник позивачки пояснив, що за фактом ДТП проводилося досудове розслідування, було проведено декілька експертиз, і за їх висновками було встановлено, що у ДТП винним є третя особа [PERSON], страховиком якого є відповідач; оскільки страхова компанія ухилилася від проведення виплат у добровільному порядку, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що позивачкою не було дотримано порядку досудового врегулювання спору, встановленого ст.ст.34, 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а отже, вона не має права на отримання відшкодування. Крім того, представник відповідача просить врахувати, що за кермом транспортного засобу був [PERSON], а не [PERSON], який отримував страховий поліс, не встановлено, чи керував автомобілем [PERSON] на законних підставах, також представник відповідача висловила сумніви щодо вини [PERSON] у ДТП. З приводу вимог про відшкодування моральної шкоди представник відповідача просила врахувати, що на момент ДТП діяла редакція ст.22 зазначеного Закону, яка не передбачала відшкодування моральної шкоди на підставах, зазначених позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, згідно постанови старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області [PERSON] від 10.09.2014 року (а.с.23-25), було закрито за відсутністю складу злочину кримінальне провадження за ознаками ч.2 ст.286 КК України за фактом ДТП, що сталося 06.08.2012 року з участю позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON], під час якої останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Під час досудового розслідування слідчий дійшов до висновку, що причиною ДТП стало порушення [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-2105 р.н.[NUMBER], вимог пп.12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджено висновками двох авто технічних експертиз. Зі змісту постанови також вбачається, що позивачка [PERSON] була безпосереднім учасником ДТП, керуючи автомобілем Volksvagen Polo р.н. [NUMBER]. Також вбачається, що на момент ДТП власник автомобілю ВАЗ-2105 [PERSON], яким керував [PERSON], застрахував свою цивільно-правову відповідальність на цьому транспортному засобі згідно страхового полісу № АА/7313885, виданого 17.09.2011 року відповідачем ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", згідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.22.1 ст.22 зазначеного Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 того ж Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як вбачається з акту автотоварознавчого дослідження (а.с.35-54), розмір матеріальної шкоди, спричинений автомобілю позивачки, складає 95971 гривню 36 копійок. Ніяких заперечень проти висновків цього дослідження суду не надано. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо недотримання позивачкою порядку досудового врегулювання спору згідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки це, згідно цього Закону, не є перешкодою для отримання страхового відшкодування. Суд також не приймає до уваги і доводи представника відповідача про можливе неправомірне заволодіння транспортним засобом з боку [PERSON] при скоєнні ДТП, оскільки ніякими доказами це не підтверджено, а за змістом ст.1187 ЦК України, відшкодування шкоди може бути покладено на нього тільки у тому випадку, якщо заволодіння транспортним засобом було здійснено ним неправомірно. Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачці страхове відшкодування згідно вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.9.2 ст.9 Закону, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Крім того, за змістом ст.12 Закону, розмір страхового відшкодування при відшкодуванні шкоди, заподіяного майну потерпілого, зменшується на розмір франшизи, визначеної згідно цього закону. Розмір франшизи, за змістом полісу, складає 500 гривень. Тобто, з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на відшкодування матеріальної шкоди має бути стягнена грошова сума у розмірі 49500 гривень. Вимоги позивачки про стягнення витрат на проведення авто товарознавчого дослідження та поштову кореспонденцію суд вважає необґрунтованими, оскільки їх відшкодування Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено. Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону (в редакції, що діяла на момент ДТП), страховиком потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону, який складає на момент розгляду справи 2500 гривень. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів... За обставинами справи, позивачка [PERSON] була безпосереднім учасником ДТП, що сталося через дії [PERSON], внаслідок чого їй явно був спричинений фізичний біль, у зв'язку із протиправною поведінкою третьої особи вона перенесла стрес та інші душевні страждання. разом з цим, суд констатує, що йому не подані докази з боку позивачки щодо переривання вагітності внаслідок пригоди. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань позивачки, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим від ліміту відшкодування страхової компанії, визначеного згідно ст.22 Закону, а тому стягує з відповідача грошову суму у розмірі 2500 гривень на відшкодування моральної шкоди. При цьому суд, діючи в межах заявлених позовних вимог та складу сторін, не входить до вирішення питання, чи перевищує фактичний розмір моральної шкоди цей ліміт, і наскільки саме, оскільки це вже стосується правовідносин, що склалися між позивачкою та третьою особою [PERSON], який до участі у справі в якості співвідповідача не притягався. Враховуючи наведене, позов [PERSON] задовольняється частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial