Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

29 травня 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "Просто - страхування" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат зі сплати страхового відшкодування. В позовній заяві позивач зазначив, що 26 грудня 2015 року між [PERSON] акціонерним товариством "Просто - страхування" та відповідачем [PERSON] був укладений Поліс № АЕ/6197667 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу "МАЗ", реєстраційний номер [NUMBER]. 11 липня 2016 року на автодорозі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ відбулася дорожньо - транспортна пригода з вини відповідача [PERSON] У результаті дорожньо транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] 13 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до АТ "Просто - страхування" із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнала матеріальної шкоди в зв'язку з пошкодженням її власності - автомобіля CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до калькуляції № 116101 від 31 жовтня 2016 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 32 479,25 грн. Крім того, потерпілою особою було понесено додаткові витрати в розмірі 2500,00 гривень, які пов'язані із транспортуванням автомобіля CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER], з місця дорожньо - транспортної пригоди. 08 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до АТ "Просто - страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена дорожньо - транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що співробітниками АТ "Просто - страхування" було складено страховий акт № 116101, відповідно до якого страхове відшкодування становить 34 465,25 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 20924 від 21 листопада 2016 року АТ "Просто - страхування" виплатило потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 34 469,25 грн. Позивач вказує, що оскільки відповідач не повідомив страховика письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди, то відповідно до ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач отримав право регресної вимоги, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 34 469,25 гривень, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Просто - страхування» не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, але до суду надійшла від представника позивача заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, суду пояснив, що 11 липня 2016 року у вечірній час він їхав по автодорозі Одеса - Миколаїв, оскільки права смуга дороги була зайнята автомобілем з контейнером, біля яких ходили працівники поліції, через це він був вимушений увімкнути лівий поворот та переїхати в лівий ряд автодороги. Коли і як сталася дорожньо - транспортна пригода, він не знає, про неї дізнався через 10 днів, коли подивився відео в інтернеті, тому 21 вересня 2016 року він повідомив АТ "Просто - страхування" про дорожньо - транспортну пригоду, раніше він не міг повідомити, оскільки хворів. Крім того, відповідач зазначив, що оскільки на час вчинення ДТП відповідальність власника автомобіля марки МАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], яким він керував, була застрахована згідно з полісом № АЕ/6197667 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та розмір страхового відшкодування, сплачений страховиком потерпілій [PERSON], не перевищує ліміту відповідальності, зазначеного в Полісі, то за такого просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2015 року між [PERSON] акціонерним товариством "Просто - страхування" та власником автомобіля "МАЗ", реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АЕ/6197667, за умовами якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "МАЗ", реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 4, 70). 11 липня 2016 року на автодорозі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "МАЗ", реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням власника цього автомобіля [PERSON] У результаті дорожньо транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Дана постанова набрала законної сили 21 жовтня 2016 року та відповідач сплатив штраф 12 жовтня 2016 року - (а.с. 10-11). 21 вересня 2016 року відповідач [PERSON] звернувся до [PERSON] акціонерного товариства "Просто - страхування" із повідомленням про настання дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулася 11 липня 2016 року, що підтверджується повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку від 21.09.2016 року - (а.с.5-6). 13 жовтня 2016 року потерпіла [PERSON] звернулася до [PERSON] акціонерного товариства "Просто - страхування" із повідомленням про подію, що підтверджується повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку від 13.10.2016 року. - (а.с. 7-8) За даними ремонтної калькуляції № 116101 від 31 жовтня 2016 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER], становить 32 479,25 грн. (а.с.31-33) Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 59 667 від 11 липня 2016 року потерпілою особою [PERSON] було понесено додаткові витрати в розмірі 2500,00 гривень, які пов'язані із транспортуванням автомобіля CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER], з місця дорожньо - транспортної пригоди. - (а.с.34-35). 08 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до [PERSON] акціонерного товариства "Просто - страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі чого 21 листопада 2016 року співробітниками [PERSON] акціонерного товариства "Просто - страхування" було складено страховий акт № 116101, відповідно до якого страхове відшкодування становить 34 465,25 гривень - (а.с.37-38). Відповідно до платіжного доручення № 20924 від 21 листопада 2016 року [PERSON] акціонерне товариство "Просто - страхування" виплатило потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 34 469,25 грн. - (а.с.39). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також, згідно з абзацом "г" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон №1961 -ІV) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення\~\~змін\~\~до деяких законодавчих актів\~\~України\~\~\~\~щодо\~\~ дорожньо-транспортних пригод\~\~та\~\~виплати\~\~страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону №1961 -ІV було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох\~\~робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП було викладено уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону №1961 - ІV. Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесено не було. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону №1961 - ІV \~у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. За змістом наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необгрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування,\~то\~ сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, так як воно в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Така правова позиція викладена у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі №361/5199/15-ц та постанові судової палати у цивільних справах ВСУ від 16 вересня 2015 року у справі №6-284цс15. У спірних правовідносинах факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Суд вважає, що неподання особою заяви про настання страхового випадку є підставою для звернення до неї з вимогами в порядку регресу в тому разі, якщо у зв'язку з такою бездіяльністю страховиком допущено необґрунтовану виплату страхового відшкодування, тобто, такі обставини суттєво вплинули на реалізацію страховою компанією свого обов'язку здійснити виплату на користь постраждалої особи. Позивач [PERSON] акціонерне товариство "Просто - страхування", розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, не надало суду жодних доказів на підтвердження того, що в разі належного виконання відповідачем [PERSON] свого обов'язку подати в триденний термін письмову заяву про настання страхового випадку страховиком було б прийняте суттєво відмінне рішення щодо виплати страхового відшкодування чи щодо його розміру. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що [PERSON] акціонерне товариство "Просто - страхування" було повідомлено про настання страхового випадку відповідачем 21 вересня 2016 року та потерпілою [PERSON] 13.10.2016 року. Представником позивача 18.10.2016 року було оглянуто транспортний засіб CHEVROLET LAСЕTTI, реєстраційний номер [NUMBER], в присутності відповідача та потерпілої особи, зафіксовано пошкодження цього автомобіля. В подальшому, 21 листопада 2016 року, співробітниками [PERSON] акціонерного товариства "Просто - страхування" було складено страховий акт № 116101, відповідно до якого страхове відшкодування становило 34 465,25 гривень, розмір якого позивач визнав та сплатив потерпілій [PERSON] (а.с.12-30, 38-39). Розмір страхового відшкодування, сплачений страховиком, не перевищує ліміту відповідальності, зазначено в договорі страхування у формі поліса. За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що неподання відповідачем заяви про настання страхового випадку протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, будь-яким чином вплинуло на обов'язок страховика здійснити страхову виплату на користь потерпілої особи [PERSON], тобто, будь - яких збитків, до яких могла призвести необґрунтована виплата, позивачу завдано не було, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред'явлення регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу, а тому, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача проведеної страховиком страхової вииплати в порядку регресу. Враховуючи викладене, та, приймаючи до уваги, що в позовній заяві позивач не зазначає інших самостійних підстав, які б надавали страховику право після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, то суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed