Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 13.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] . В ніч з 27-го по 28 грудня 2015 року у результаті зірвання різьби на встановочному куті розводки холодної води на кухні у квартирі відповідача, що знаходиться поверхом вище, її квартиру було залито водою. Відповідно до акту обстеження від 29.12.2015 року у результаті затоплення було пошкоджено: - у кімнаті: пошкоджена навісна стеля, виникли сліди на шпалерах та виникли повітряні пузирі, пошкоджено фотошпалери на стіні, які були виготовлені по індивідуальному замовленню та трансформатори струму; - у спальні: затікання на стелі та стінах; - у коридорі: сліди затікання на стелі з гіпсокартону. При цьому, через те, що змок гіпсокартон, у квартирі з`явився неприємний запах. Крім того, під дією води покоробило поверхню підлоги, а саме: ламінат, виникло замикання електропроводки освітлення, пошкоджено м`який диван та корпусні меблі (тумба під акваріум і меблева гірка, виготовлена з дерева). З метою досудового врегулювання спору позивач поштою відправила відповідачу претензію, яку остання отримала 19.04.2016 року, однак відмовилась відшкодовувати завдану шкоду. Згідно звіту ТОВ «Центр експертного дослідження» (експерт Терещенко О.А.) від 01.04.2016 року, вартість шкоди становить 32196,90 грн. [PERSON] вважає доказаним, що у затопленні наявна провина відповідача, її неправомірні дії і доведено причинний зв`язок між її протиправною поведінкою і нанесеною позивачу шкодою, тому матеріальна шкода та витрати на проведення оцінки вартості нанесеної шкоди в розмірі 1400,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. Крім того, позивач зазначає, що з моменту затоплення квартири вона знаходиться в постійній нервовій та психологічній напрузі, що спричиняє ряд незручностей та проблем в сім`ї і на роботі, в квартирі відчувається сирість, волога та запах плісняви, в ній проживає її неповнолітній син, за здоров`я якого вона хвилюється, тому просить стягнути з відповідача на свою користь 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і відшкодувати сплачений судовий збір (т.1 а.с.3-5). 19.06.2017 року позивач надала уточнену позовну заяву, зазначивши в якості третьої особи співвласника квартири [PERSON] . В іншій частині позовна заява залишена без змін (т.1 а.с.128). Стислий виклад заперечень відповідача. 17.04.2018 року судом отриманий відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що не є належним відповідачем по даній справі, оскільки в період часу з 01.02.2014 року по 31.08.2016 року утриманням будинку та прибудинкової території займалось ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», тому саме на нього покладається цивільна відповідальність по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди. Також звертає увагу суду, що в акті обстеження квартири не зазначено, що затопленням квартири пошкоджено меблі (т.1 а.с.37-46). Стислий виклад пояснень третьої особи. Ухвалою суду від 21.02.2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР». 15.11.2018 року представником третьої особи надані письмові пояснення, в яких зазначено, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» дійсно в період часу з 01.02.2014 року по 31.08.2016 року було управителем будинку [ADDRESS] , але до його компетенції належить, зокрема, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання та водовідведення до точок розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві. У багатоквартирному будинку точками розподілу є зливний отвір санітарно-технічних приладів (щодо водовідведення) та після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартині споживача (щодо постачання холодної та гарячої води). У акті при обстеженні квартири причиною залиття зазначено зірвання різьби на встановленому куті розводки холодної води на кухні від гнучкого шланга до змішувача, тому саме відповідач, у даному випадку, несе відповідальність перед позивачем (т.2 а.с.86-98). Процесуальні дії у справі. 13.09.2016 року позовна заява отримана судом і протоколом автоматизованого розподілу розподілена на суддю Соловйову Л.Я. 14.09.2016 року направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради з метою отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача і 24.10.2016 року отримано відповідь. 25.10.2016 року провадження у справі відкрито. Призначено до розгляду. 28.04.2017 року в судовому засіданні, за клопотанням позивача від 29.11.2016 року, допитані свідки [PERSON] (чоловік позивача), [PERSON] і [PERSON] (співробітники ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», які складали акт обстеження квартири позивача). Так, допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є чоловіком позивача. В ніч з 27 по 28 грудня 2015 року вночі, його покликала дружина і повідомила, що їх затоплюють сусіди. Вони почали рятувати майно. Вода бігла з усіх ліхтариків на стелі в залі, потім дійшло до кухні і коридору. Між залою і кухнею відбулось замикання, повністю закоротили трансформатори. Меблі всі були пошкоджені. Ремонт вони робили приблизно в 2007-2008 роках. В ту ж ніч він особисто повідомив відповідача про затоплення, але вона не відреагувала. Комісія складала акт днем, фіксували сам факт затоплення. По фотошпалерам недоліки вони помітили через місяць, а ламінат проявився через 2-3 тижні. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є майстром ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» і складав акт обстеження квартири позивача з приводу затоплення. Складали акт вранці, світла не було, вода капала зі стелі, була не шпалерах. Покороблення ламінату ще не було. При обстеженні квартири відповідача вони побачили лопнувший кут в кухні на різьбі. Слюсаря при складанні акту не було. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є слюсарем-сантехніком ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». При обстеженні квартир та складанні акту присутнім не був, лише підписав його. Огляд квартир позивача та відповідача проводив майстер [PERSON] 21.02.2018 року ухвалою суду до участі у справі третіх осіб залучено [PERSON] та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». 17.04.2018 року ухвалою суду явка представника ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» у судовому засіданні визнана обов`язковою. 14.01.2020 року було проведено повторний автоматичний розподіл даної справи в зв`язку з закінченням з 12 грудня 2019 року повноважень судді Соловйової Л.Я. 17.01.2020 року цивільна справа прийнята до провадження судді Попова В.В. Заяви, клопотання від учасників процесу не надходили. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Позивач у судове засідання не з`явилась, її інтереси представляє адвокат Косенко Н.М., яка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засідання позов не визнали у повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Позиція суду. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є власником Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВАР №852147, виданого 17.11.2003 року державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М., реєстраційний номер 1-2198. Співвласником квартири є [PERSON] (т.1 а.с.10,11). В ніч з 27 на 28 грудня 2015 року відбулось затоплення квартири позивача. Факт затоплення зафіксований Актом обстеження квартири від 29.12.2015 року, складений комісією ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». Встановлено (мовою оригіналу): «На момент обследования [NUMBER], после затопления холодной водой с кв.25 из-за лопнувшей резьбы на установочом уголке разводки на кухне O 1/2" в комнате: видны пятна от затеков на обоях (по стене к кв. [NUMBER] ) - 1 м?; на обоях к спальне - 1 м? (на обоях из-за влаги - воздушные пузыри), эл.светильники, в подвесном потолке из листов гипсокартона, сняты - т.к. во время затопления, вода текла из светильников (фото и видеосъемка результатов затопления зафиксированы), в т.ч натяжной потолок, провисал из-за скопившейся воды, на пленке - отверстия для слива на декоративном окрасе водоэмульс-й краской - 1 м?; в коридоре на эл.светильнике капли от затеков». Висновок комісії (мовою оригіналу): «Затопление произошло в ночь с 27 на 28 декабря 2015 г., из-за лопнувшей резьбы на установочном уголке разводки х/в на кухне для гибкого шланга на смеситель». Відповідач [PERSON] ознайомлена з актом. що підтверджено її підписом (т.1 а.с.12). 04.04.2016 року адвокат Косенко Н.М., в інтересах [PERSON] , направила відповідачу [PERSON] претензію про стягнення збитків, спричинених залиттям квартири, яка отримана нею 19.04.2016 року. Попередня вартість матеріалів для відновлювального ремонту визначена позивачем у розмірі 35 700,00 грн. ( т.1 а.с.52-53,54). 01.06.2016 року ТОВ «Центр експертного дослідження» (експерт Терещенко О.А.) склала звіт про оцінку вартості завданої шкоди майну, що виникло в результаті затоплення мешканцями кв. [ADDRESS] . В звіті зазначено (мовою оригіналу): «В результате затопления повреждено: напольное покрытие "ламинат" 21,624 м кв., под воздействием влаги деформировалось ДВП на каркасе и дверках в подставке для аквариума, пришли в негодность трансформаторы электр. 2шт., повреждена декоративная отделка стен фото- печатью блюбек 4,8 кв.м. ламинированная матовой пленкой.» Вартість збитків становить 32196,90 грн.: 3794,40 грн. («подставка для аквариума 1 шт.») + 784,80 грн. («трансформатор электр. 2шт. » + 1167,30 грн. («декор стен печать блюбек 4,8 кв.м. ламинация матовой пленкой») + 26450,40 грн. («замена напольного покрытия специалистами ООО «ЭНЭРКОМ»). Вартість проведення оцінки - 1400,00 грн. (т.1 а.с.13,14-51). З моменту затоплення квартири позивач знаходиться в постійній нервовій та психологічній напрузі. Залиття квартири створило дискомфорт та нервове напруження, що спричиняє їй ряд незручностей та проблем в сім`ї і на роботі В квартирі відчувається сирість, волога та запах плісняви, в ній проживає її неповнолітній син, за здоров`я якого вона хвилюється. Все це завдало їй моральну шкоду і винною в її спричиненні вона вважає відповідача. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з завданням майнової та немайнової шкоди позивачу внаслідок залиття її квартири відповідачем та врегульовані ст.ст.1166, 1167 Цивільного Кодексу України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 р., ст.ст.4,20,21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76, ст. 190 ЖК України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Згідно зі п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи зі змісту ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач, крім іншого, зобов`язаний: утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76 (далі - Правила) Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системи протипожежного захисту. В пункті 2.3.7. Правил зазначено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Точкою розподілу зовнішніх і внутрішніх комунікацій (якщо інше не визначено договором) є: - для каналізації - найближчий до будівлі оглядовий колодязь; - для водопроводу, газопроводу, тепломережі - вентиль або трійник біля будівлі; - кабель кінцевої муфти при кабельних уводах та прохідні ізолятори при повітряних уводах - муфти належать до зовнішніх мереж, а прохідні ізолятори - до внутрішніх. У разі, якщо кабельний увід безпосередньо біля будівлі переходить у повітряну мережу, точкою розподілу є стовпова кінцева муфта, яка в цьому разі належить до внутрішніх мереж. В пункті 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 визначено поняття внутрішньобудинкових систем, а саме: - Внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку); - Внутрішньобудинковою системою водовідведення є система від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску з будинку (колодязь не належить до внутрішньобудинкової системи) до трійника включно на відгалуженні від стояка, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Такі ж самі поняття містяться і у пункті 3 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869. Крім того, в пункті 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 чітко визначені точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачам - точками розподiлу, в яких здiйснюється передача послуг вiд виконавця споживачевi, є: 1) у багатоквартирному будинку послуги з: централiзованого опалення - вiдгалуження вiд стоякiв у межах квартири; постачання холодної та гарячої води - пiсля першої водозапiрної арматури на вiдгалуженнi вiд стояка у квартирi споживача; водовiдведення - зливний отвiр санiтарно-технiчних приладiв; 2) у будинку садибного типу - мiсце пiдключення вiдповiдної iнженерної мережi будинку до мережi виконавця. У акті про обстеження квартири від 29.12.2015 року причиною залиття зазначено, що залиття квартири [ADDRESS] трапилося в наслідок зірвання різьби на встановленому куті розводки холодної води на кухні від гнучкого шланга до змішувача у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст. 190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. При цьому, згідно ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи фактичні обставини справи та норми діючого законодавства, судом достовірно встановлений факт залиття квартири позивача, що підтверджується відповідним актом, який за формою та змістом відповідає, при цьому достовірно встановлено, що саме відповідач внаслідок невиконання свого обов`язку щодо утримання свого майна несе відповідальність перед позивачем у відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, вина ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» в даних обставинах не вбачається. Таким чином, судом встановлена протиправна поведінка відповідача, яка завдала шкоди майну позивача та її психічному здоров`ю. При цьому, позивач, порушуючи перед судом питання щодо стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, обґрунтовує свої вимоги про розмір майнової шкоди звітом про оцінку вартості завданої шкоди майну. Але, суд не може прийняти його до уваги як належний доказ, оскільки даний звіт, який був складений експертом майже через шість місяців після моменту затоплення, визначає вартість такого майна, яке не зазначалось в Акті обстеження квартири, як пошкоджене безпосередньо при затопленні. Отже, суд не може достовірно встановити, що між неправомірними діями відповідача та шкодою, яка була цими діями заподіяна позивачу і яка визначена звітом експерта є безпосередній причинний зв`язок. У свою чергу слід зазначити, що сторони даного цивільного провадження не позбавлялись судом у наданні доказів та заявленню певних клопотань, пов`язаних з реалізацією прав на свій захист, при цьому будь яких клопотань щодо призначення певної судової експертизи сторонами не заявлялись. Таким чином, суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є недоведеним і задоволенню не підлягає. Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як зазначалось вище, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довела задану їй шкоду, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, а відповідач у відповідності до положень статей 12,76-81 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. Згідно ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яка фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно абз. 2 ч. 3ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оскільки, затоплення квартири призвело до змін в житті позивача, виникнення необхідності проведення робіт по відновленню квартири, докладання додаткових зусиль для нормалізації свого життя, суд, з урахуванням характеру страждань, обсягу заподіяної шкоди вважає, що сума в 1000 грн. є достатньою грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 110,24 грн. (1000,00грн./5000,00грн. * 551,20грн.). При цьому, судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви був зайво сплачений судовий збір: 551,21 грн. та 1378,00 грн., в той час як обидві з позовних вимог (майнова та немайнова) підлягали сплаті по 551,20 грн. кожна. Розмір переплати становить 826,81 грн. і підлягає поверненню позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: partial