Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Рава-Руське лісове господарство" про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свою вимогу мотивує тим, що він з 08.02.2012 року по 01.07.2015 року працював на посаді помічника лісничого Рогізнянського лісництва Рава-Руського лісгоспу. За час перебування на даній посаді жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 01.07.2015 року року по усній вказівці керівництва Рава-Руського лісгоспу у звязку з реорганізацією Рогізнянського лісництва на Яворівське та Рогізнянське лісництво Рава- Руського лісгоспу позивача згідно поданої ним заяви було переведено на посаду старшого майстра лісу Яворівського лісництва. 23.10.2015 року відповідно до наказу № 126 к від 23.10.2015 року про припинення трудового договору [PERSON] звільнено з посади старшого майстра лісу Яворівського лісництва на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України з причини - «винних дій працівника, який обслуговує товарні цінності». Ні наказу про звільнення, ні розрахунку в день звільнення він не отримав. Вважає звільнення незаконним з наступних підстав. У відповідності з вимогами п.2 ст. 41 КЗпП України, п. 28 ПП ВСУ №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору у звязку з втратою довіри можливо лише з працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності. «Товарні цінності» у розумінні п.2 ст. 41 КзпП України - це матеріальні цінності, що прийняті на зберігання, що зберігаються на складі, що відпускаються зі складу, з іншого сховища. Основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують товарні цінності - це особи, які одержують їх під звіт. Зазначає, що відповідно до свого статусу - «старший майстер лісу Яворівського лісництва» він не був працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності в розумінні п.2 ст. 41 КЗпП України. Жодних матеріальних цінностей позивач під звіт не приймав, бо відповідно до повідомлення на інформаційний запит від 19.11.2015 за №966, посадовою інструкцією не передбачено прийому передачі кварталів лісу від лісничого до помічника лісничого. У звязку з тим, що [PERSON] раніше неодноразово виявляв факти незаконних рубок (а саме їх наслідки неоклеймовані пні, які були заховані в листі), а тому неодноразово звертався як в правоохоронні органи з приводу розслідування фактів незаконних рубок лісу, так і з проханням до керівництва Рава-Руського лісгоспу про перевірку та оклеймування всіх незаконно зрубаних дерев на відведених для обслуговування кварталах. Керівництво Рава-Руського лісгоспу відмовлялося це зробити, а правоохоронні органи взагалі не реагували належним чином на його заяви. Однак, за його зверненням керівництвом Рава-Руського лісгоспу 06.11.2015 року проведено перевірку фактів самовільної рубки, про що складено довідку та матеріали направлені в Яворівський РВ ГУМВСУ у Львівській області для розслідування. Таким чином, зазначає, що ним постійно вживалися заходи виявлення та реагування щодо проведення незаконної рубки дерев, а керівництво Рава-Руського лісгоспу, на його думку, взагалі не цікавилось розвязанням цієї проблеми. 23.10.2015 року керівництвом ДП Рава- Руське лісове господарство наказом №208 «Г» від 23.10.2015 року без проведення жодних перевірок, всупереч ст. 149 КЗпП України, [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на робочому місці 22.10.2015 року на підставі рапорту лісничого Яворівського лісництва [PERSON], хоча того дня, тобто, 22.10.2015 року позивач перебував в Яворівському РВ ГУМВСУ у Львівській області, про що він повідомляв лісничого та має підтвердження - повістку з відміткою про перебування в райвідділі. У звязку з цим вважає даний наказ незаконним. Також, того ж дня - 23.10.2015 року, за результатами раптової ревізії Яворівського лісництва та виявленими фактами незаконно зрубаної деревини позивачу, без витребування у нього жодних пояснень, відповідно до наказу №209 Г від 23.10.2015 року, оголошено догану. Вважає, що даний наказ був винесений без дотримання вимог трудового законодавства України (а саме ст..ст. 147-149 КЗпП України), а тому є незаконним. 23.10.2015 року згідно наказу №126 к від 23.10.2015 року позивача звільнено на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України. Наголошує, що всупереч ст.47 КЗпП України наказу про його звільнення, трудової книжки та розрахунку йому не було видано. Лише на неодноразові письмові прохання, 06.11.2015 року позивач отримав трудову книжку, однак в записі не вказано причину його звільнення (що не відповідає вимогам п.п.2.3, 2.25, 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (затв. Наказом міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58). У звязку з цим, [PERSON] довелося звертатися за правовою допомогою до адвоката і лише на його інформаційний запит, 25.11.2015 року було надіслано копію наказу №126 к від 23.10.2015 року (про розірвання трудового договору). У звязку з цим, вважає, що він з поважних причин пропустив місячний строк, встановлений відповідно до ст. 233 КЗпП України на оскарження неправомірного звільнення. На підставі вищезазначеного позивач вважає, що оскаржуваний наказ, як і накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставними, необгрунтованими та незаконними і підлягають скасуванню із визнанням їх протиправними. У зв"язку із вищевикладеним, просить поновити строк на подання позовної заяви про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; визнати протиправним та скасувати як незаконний наказ в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» № 126-к від 23.10.2015 року "Про звільнення" [PERSON] з посади старшого майстра лісу Яворівського лісництва Рава-Руського лісгоспу, у зв'язку з втратою щодо нього довіри, відповідно до пункту 2 статті 41 Кодексу законів про працю України; визнати протиправним та скасувати як незаконний наказ в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» №208 «Г» від 23.10.2015 року в частині невиконання п. 5 розділу 5 посадової інструкції старшого майстра лісу, а саме за незнання основ трудового законодавства та правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, що привело до порушення трудової дисципліни; визнати протиправним та скасувати як незаконний наказ в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» №209 «Г» від 23.10.2015 року в частині незадовільної охорони лісу від самовільних рубок ст. майстра лісу Яворівського лісництва [PERSON]; поновити [PERSON] на посаді старшого майстра лісу Яворівського лісництва Рава-Руського лісгоспу з 23.10.2015 року; зобов'язати керівництво ДП «Рава-Руське лісове господарство» Жовківського району Львівської області нарахувати та виплатити [PERSON] середню заробітну плату з урахуванням індексу інфляції за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.10.2015 року. Просить позов задоволити. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі із зазначених у позовній заяві підстав. Просять позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Вважає позовні вимоги незаконними, необгрунтованими, і такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. 23.10.2015 року в.о. директора ДП "Рава- Руське лісове господарство" винесено наказ № 208 «Г» від 23.10.2015 року згідно якого [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на робочому місці 22.10.2015 року згідно рапорту лісничого Яворівського лісництва [PERSON] Даний наказ, вважає, винесено у відповідності до чинного законодавства, оскільки [PERSON] дійсно був відсутній на робочому місці 22.10.2015 року протягом цілого робочого дня. Про те, що він пред"являв повістку про виклик у райвідділ міліції, їй невідомо, однак зважаючи на час перебування [PERSON] у райвідділі міліції (на повістці стоїть про це відмітка), позивач не перебував там протягом цілого робочого дня, а тому зобов"язаний був з"явитися на роботу. Окрім цього, згідно наказу ДП "Рава- Руське лісове господарство" від 22.10.2015 року № 207-"Г" "Про проведення раптової ревізії Яворівського лісництва" та "Інструкції по проведенню ревізій лісових обходів", затвердженої Державним комітетом лісового господарства України від 08.02.2010 року № 23 була проведена раптова ревізія Яворівського лісництва. Під час раптової ревізії Яворівського лісництва виявлено 19,09 м3 незаконно зрубаної деревини, чим нанесено збитків лісовому господарству на суму 87362,96 грн. За незадовільну охорону лісу від самовільних рубок [PERSON]- старшому майстру лісу Яворівського лісництва оголошено догану, відповідно до наказу №209-" Г" від 23.10.2015 року. Вважає, що даний наказ був винесений з дотриманням вимог трудового законодавства України. В подальшому, того ж дня -23.10.2015 року згідно наказу №126 к від 23.10.2015 року позивача звільнено на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України. Зазначила, що з [PERSON] було підписано договір про повну матеріальну відповідальність (копію якого нею долучено до матеріалів справи) та згідно посадової інструкції старшого майстра лісу від 01.07.2015 року в одне з його основних обовязків входило охорона, захист, раціональне використання та відтворення лісів, а тому вважає, що позивача було звільнено правомірно та з підстав передбачених чинним законодавством. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Свідок [PERSON], лісничий Яворівського лісництва, в судовому засіданні пояснив, що він був безпосереднім керівником [PERSON], як старшого майстра лісу Яворівського лісництва. Так, ним було на ім"я керівництва ДП "Рава- Руське лісове господарство" подано рапорт за порушення трудової дисципліни [PERSON], а саме за відсутність його на робочому місці 22.10.2015 року. З даного приводу пояснив, що 22.10.2015 року близько 11 год. ранку, виявивши, що [PERSON] відсутній на робочому місці, зателефонував до нього та повідомив, що приїхали з Рава- Руського лісгоспу, на що [PERSON] йому відповів, що перебуває у райвідділі. Близько 12 год. ранку він ще раз зателефонував до [PERSON], однак він трубки не піднімав. Наголосив, що повістки про виклик у райвідділ [PERSON] йому не показував. У зв"язу із вищенаведеним, ним було складено рапорт за порушення трудової дисципліни [PERSON], а саме за відсутність його на робочому місці 22.10.2015 року. Щодо оголошеної догани [PERSON], відповідно до наказу №209-" Г" від 23.10.2015 року, пояснив наступне. В обов"язки [PERSON], як старшого майстра лісу Яворівського лісництва, входило охорона лісу від самовільних рубок, однак вважає, що він із своїми обовязками не справлявся, внаслідок чого, під час ревізії, було виявлено 19,09 м3 незаконно зрубаної деревини, чим нанесено збитків лісовому господарству. Окрім цього, [PERSON] підписував договір про повну матеріальну відповаідальність. Щодо акту передачі деревини в певній кількості, то зазначив, що таких не передбачено, це передбачено лише актом про повну матеріальну відповідальність. Свідок [PERSON], інженер по кадрах в судовому засіданні пояснив, що в її обов"язки входить, серед інших, ведення табелю робочого часу, видача наказів про прийом та звільненя з роботи. Так, 22.10.2015 року поступив рапорт від лісничого Яворівського лісництва [PERSON] про те, що [PERSON] відсутній на робочому місці. Особисто нею у [PERSON], за вказівкою керівництва, було відібрано письмові пояснення. [PERSON] пояснив, що перебував у райвідділі,однак повістки не предявив. Дані пояснення нею підшито у папку. 23.10.2015 року [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на робочому місці 22.10.2015 року на підставі рапорту лісничого Яворівського лісництва [PERSON] Щодо оголошеної догани [PERSON], відповідно до наказу №209-" Г" від 23.10.2015 року, пояснила, що з приводу даного випадку пояснення нею не відбирались, однак копія наказу нею була долучена до особової справи. Все вирішувалося на засіданні профкому. 23.10.2015 року було винесено наказ №126 к від 23.10.2015 року відповідно до якого позивача звільнено з посади старшого майстра лісу Яворівського лісництва на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України. Вона особисто готувала даний наказ. [PERSON] відмовився підписатися про те, що з ним ознайомлений у зв"язку з чим нею складався акт. Окрім цього додала, що відразу ж після складення акту про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення, трудову книжку вона під розписку відділа [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення надані представником відповідача, пояснення свідків, оглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення у зв"язку з наступним. Судом встановлено, що позивач - [PERSON], з 08.02.2012 року по 01.07.2015 року працював на посаді помічника лісничого Рогізнянського лісництва ДП "Рава-Руське лісове господарство". З слів позивача, за час його перебування на посаді помічника лісничого Рогізнянського лісництва Рава-Руського він жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягався. 01.07.2015 року позивача переведено старшим майстром лісу Яворівського лісництва відповідно до наказу № 76-к від 30.06.2015 року. 23.10.2015 року відповідно до наказу № 126 к від 23.10.2015 року [PERSON] звільнено з посади старшого майстра лісу Яворівського лісництва на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, що вбачається з копії трудової книжки серії АХ № 656830 долученої позивачем до матеріалів справи (а.с. 11). Позивач вважає даний наказ протиправним та просить такий скасувати. Окрім цього, просить визнати незаконними та скасувати накази, які йому передували з підстав наведених у позовній заяві. Так, 22.10.2015 року на ім"я в.о. директора ДП "Рава- Руське лісове господарство" лісничим Яворівського лісництва [PERSON] було подано рапорт про те, що старший майстер лісу [PERSON] був відсутній на робочому місці з 9 год. до 17 год. Просить застосувати міри адміністративного впливу до [PERSON] (а.с.122). 23.10.2015 року в.о. директора ДП "Рава- Руське лісове господарство" винесено наказ № 208 «Г» від 23.10.2015 року згідно якого [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на робочому місці 22.10.2015 року згідно рапорту лісничого Яворівського лісництва [PERSON], що вбачається з його копії (а.с. 8, 167). Однак, як вбачається з письмових пояснень наданих старшим майстром лісу [PERSON] на ім"я в.о. директора ДП "Рава- Руське лісове господарство" (а.с. 121) він зазначив, що 22.10.2015 року він знаходився у Яворівському райвідділі міліції, про що подасть відповідний документ. З копії повістки про виклик виписаної о/у СКР Яворівського РВ на ім"я [PERSON] (а.с. 17) вбачається, що [PERSON] викликався в якості свідка на 22.10.2015 року на 09. год. 30 хв. по кримінальному провадженні. З відмітки про прибуття особи для проведення процесуальної дії вбачається, що такий прибув 22.10.2015 року , де знаходився у приміщенні Яворівського РВ до 12 год. 30 хв. Відповідно до ст. ст. 147-149 КЗпП України на працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Оскільки у позивача [PERSON] були поважні причини відсутності на робочому місці 22.10.2015 року, а керівництвом ДП "Рава- Руське лісове господарство" не взялися до уваги його письмові пояснення та докази, що підтверджували поважність причин відсутності на робочому місці, а тому суд приходить до висновку, що слід визнати протиправним та скасувати наказ в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» № 208 «Г» від 23.10.2015 року в частині невиконання п. 5 розділу 5 посадової інструкції старшого майстра лісу, а саме за незнання основ трудового законодавства та правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, що привело до порушення трудової дисципліни. Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» №209 «Г» від 23.10.2015 року в частині незадовільної охорони лісу від самовільних рубок ст. майстра лісу Яворівського лісництва [PERSON], то така підлягає до задоволення у зв"язку із наступним. З копії наказу винесеного в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» № 209- «Г» від 23.10.2015 року (а.с. 9) вбачається, що згідно наказу ДП "Рава- Руське лісове господарство" від 22.10.2015 року № 207-"Г" "Про проведення раптової ревізії Яворівського лісництва" та "Інструкції по проведенню ревізій лісових обходів", затвердженої Державним комітетом лісового господарства України від 08.02.2010 року № 23 була проведена раптова ревізія Яворівського лісництва. Під час раптової ревізії Яворівського лісництва виявлено 19,09 м3 незаконно зрубаної деревини, чим нанесено збитків лісовому господарству на суму 87362,96 грн. За незадовільну охорону лісу від самовільних рубок старшому майстру лісу Яворівського лісництва [PERSON] оголошено догану та попереджено його, що при подібних випадках до нього будуть прийняті більш суворі міри адміністративного впливу аж до звільнення із займаної посади. Матеріали по виявленню незаконних рубок передано в правоохоронні органи для подальшого розслідування. Як зазначив позивач у судовому засіданні, жодних матеріальних цінностей він під звіт не приймав. Відповідно до повідомлення на інформаційний запит від 19.11.2015 за № 966, посадовою інструкцією не передбачено прийому передачі кварталів лісу від лісничого до помічника лісничого. У звязку з тим, що позивач раніше неодноразово виявляв факти незаконних рубок (а саме їх наслідки, неоклеймовані пні) він неодноразово звертався як в правоохоронні органи з приводу розслідування фактів незаконних рубок лісу, так до керівництва ДП «Рава-Руського лісового господарства» про перевірку та оклеймування всіх незаконно зрубаних дерев на відведених йому для обслуговування кварталах. Із копії заяви від [PERSON] на імя начальника Яворівського ГУМВСУ у Львівській області датованої 08.10.2015 року (а.с.12) вбачається, що він просить відновити перевірку щодо недостачі лісу у виділеному йому кварталі, оскільки на його думку не було допитано жодної особи, в тому числі і його, не було оглянуто кварталу лісу в якому наявні пеньки з нещодавно зрізаних масивів лісу. В даній заяві [PERSON] просить провести детальну перевірку даних матеріалів. Із заявами на імя начальника Яворівського ГУМВСУ у Львівській області позивач звертався 08.10.2015 року та 22.10.2015 року, що вбачається з їх копій (а.с.13-14, 185). Із змісту даних заяв вбачається, що [PERSON] зазначив про те, на момент його призначення старшим майстром лісу Яворівського лісництва у Яворівському РВ УМВСУ у Львівській області перебували матеріали перевірки щодо виявлення недостачі лісу лісничим [PERSON] у виділеному йому кварталі. У зв"язку із тим, жодних документів, актів він не підписував, участі при інвентаризації та перевірках лісу не брав, під розписку нічого не приймав. Зазначив, що при обході ввіреного йому кварталу, ним було виявлено понад 500 (пятсот) пнів дерев різних порід без клейма. Дані пні ніде у лісництві не значаться і не були враховані при ревізії за 2014-2015р.р. Відповіді [PERSON] не було надано і жодних перевірок не було проведено. Окрім цього, просив перевірити та притягнути до відповідальості невідомих осіб, які в період часу з 10 по 15 жовтня 2015 року на ділянці кварталу 22 виділ 9 незаконно зрубали лісоматеріал породи смерека у кількості 3 шт. З приводу даного факту він звертався з повідомленням до лісничого Яворівського лісництва [PERSON] та директора ДП «Рава-Руського лісового господарства», однак жодних мір на його повідомлення керівництвом не прийнято. Окрім цього у 20- числах вересня 2015 року він повідомив лісничого [PERSON] про те, що є недостача лісу, а саме незаконна рубка дерев породи ясінь у кількості 4 шт. Представник відповідача в судовому засіданні з приводу даних заяв пояснила, що у даному кварталі старшим майстром лісу був батько позивача - [PERSON], а тому зважаючи на це, на її думку, жодного реагування на повідомлення [PERSON] з боку керівництва ДП «Рава-Руського лісового господарства» не було. Судом встановлено, що лише 06.11.2015 року працівниками ДП «Рава-Руського лісового господарства» комісійно проведено перевірку фактів самовільної рубки про що складено довідку по перевірці звернення жителя [INFO] [PERSON] щодо самовільних рубок в Яворівському лісництві ДП "Рава-Руський лісгосп" та матеріали направлені в Яворівський РВ ГУМВСУ у Львівській області для розслідування і притягнення винних осіб до відповідальності. Тобто, з вищевикладеного вбачається, що позивачем вживалися заходи виявлення та реагування щодо виявлення незаконної рубки дерев. Окрім цього, судом встановлено, що жодних письмових пояснень з приводу встановлених порушень від [PERSON] не відбиралось. Даний факт не був спростований доказами представником відповідача у судовому засіданні. Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» № 126-к від 23.10.2015 року Про звільнення [PERSON] з посади старшого майстра лісу Яворівського лісництва Рава-Руського лісгоспу відповідно до пункту 2 статті 41 Кодексу законів про працю України, то така підлягає до задоволення у зв"язку з наступним. З копії наказу № 126 - к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 23.10.2015 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] звільнено з посади старшого майстра лісу Яворівського лісництва. Причина звільнення - винні дії працівника, який обслуговує товарні цінності. Підстава звільнення - п.2 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Кодексу законів про працю України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Так, з копії посадової інструкції старшого майстра лісу від 01.07.2015 року (а.с.44-47) вбачається, що в обов"язки та завдання старшого майстра лісу, серед інших входить, здійснення ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; охорона лісу і захисних лісонасаджень від незаконних порубів, оформлення даних лісопорушень відповідно до чинного законодавства (п.п. 2.1., 2.6). Старший майстер лісу підпорядковується безпосередньо лісничому та директору лісгоспу (п.п. 1.4., 6.1). З даною інструкцією [PERSON] 01.07.2015 року був ознайомлений, про що розписався. Однак, згідно висновку експерта № 6/96 від 25.04.2016 року рукописний текст від імені [PERSON] (підпис, прізвище та ініціали) у документі - Посадова інструкція старшого майстра лісу від 01.07.2015 року (а.с. 4 даної інструкції - останній підпис) виконано не громадянином [PERSON], а іншою особою. З копії договору про повну матеріальну відповідальність від 01.07.2015 року (а.с.43) вбачається, що працівник, який займає посаду старшого майстра лісу Яворівського лісництва - [PERSON] безповередньо повязану з охороною лісу від самовільних рубок, захистом від пожеж в лісі, шкідників і хвороб лісу. Кв. 8-31. Приймає на себе повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Даний договір підписаний [PERSON] Згідно п. 2 висновку експерта № 6/96 від 25.04.2016 року підпис в графі "Підписи сторін договору працівника" в нижній правій частині документа "Договір про повну матеріальну відповідальність ДП "Рава-Руське лісове господарство" від 01.07.2015 року" - виконано громадянином [PERSON]. Згідно розпорядження ДП "Рава-Руське лісове господарство" від 01.07.2015 року про розподіл персональних кварталів, зобовязано передати повну матеріальну відповідальність поквартально помічнику лісничого, старшому майстру лісу, майстру лісу/майстру дільниці, з яких по Яворівському лісництву: [PERSON] передає [PERSON] - 8.31, що вбачається з копії даного розпорядження долученого до матеріалів справи (а.с. 210). Однак, в договорі про повну матеріальну відповідальність від 01.07.2015 року та у розпорядженні ДП "Рава-Руське лісове господарство" від 01.07.2015 року про розподіл персональних кварталів не конкретизовано, скільки саме дерев, яких порід приймає під охорону старший майстер лісу Яворівського лісництва - [PERSON], а лише зазначено квартал - 8-31. До матеріалів справи представником віповідача долучено акт прийому -передачі новоствореного лісництва від 30.07.2015 року згідно якого [PERSON] "Здав", а [PERSON] "Прийняв" (а.с. 212-215). Зі слів позивача такий акт, коли ним приймалася посада старшого майстра лісу Яворівського лісництва не складався і ним не підписувався. З повідомлення ДП "Рава-Руське лісове господарство" за № 966/08 від 19.11.2015 р. гр. [PERSON] вбачається, що у відповідь на його інформаційний запит від 16.11.2015 р. повідомляють, що посадовою Інструкцією не передбачено прийому-передачі кварталів від лісничого до помічника лісничого. При підписанні Договору про повну матеріальну відповідальність вказано персонально закріплені квартали помічника лісничого. Додаток: копія наказу № 126-к від 23.10.2015 року "Про припинення трудового договору" (1 ар.) та копія договору про повну матеріальну відповідальність (1 ар.). Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981 року №259/16-59) та Додатку №1 до постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981 року №259/16-59) "Перелік посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва " посада старшого майстра лісу не входить в даний перелік посад. Аналогічна правова позиція відображена у Постанові Верховного суду України від 25.04.2012 року по справі № 6-16цс12 у якій зазначено наступне. Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Стаття 135-1 КЗпП України встановлює, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо звязані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт затверджено постановою Державного комітету [PERSON] Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної [PERSON] Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24.Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 розяснив, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобовязаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача на посаді старшого майстра лісу і з ним було укладено письмовий договір про повну матеріальну відповідальність. Згідно з посадовою інструкцією старшого майстра лісуйого робота безпосередньо не звязана із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Не внесено посади старшого майстра лісуі до згаданого вище Переліку, а тому суд приходить до висновку, що договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в зазначеному Переліку не вказані, юридичної сили не мають і не можуть бути підставою для матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з їх вини шкоди. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що наказ в.о. директора ДП «Рава-Руського лісового господарства» № 126-к від 23.10.2015 року про звільнення [PERSON] з посади старшого майстра лісу Яворівського лісництва Рава-Руського лісгоспу відповідно до пункту 2 статті 41 Кодексу законів про працю України підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у зв"язку з тим, що [PERSON] звільнений відповідачем без законної на те підстави, а тому слід поновити [PERSON] на посаді старшого майстра лісу Яворівського лісництва Рава-Руського лісгоспу з 23.10.2015 року. Щодо позовної вимоги про стягнення з ДП «Рава-Руське лісове господарство» Жовківського району Львівської області в користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 23.10.2016 року, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Позивачем не надано суду розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Однак в судовому засіданні представником відповідача надано за № 387/07 від 12.07.2015 року розрахунок по середньому заробітку майстра лісу [PERSON] згідно якого до виплати [PERSON] підлягає 32227,03 грн. Даний розрахунок розроблений відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Такий позивачем та його представником в судовому засіданні не заперечувався, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 32227,03 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 23.10.2015 року. Щодо строків звернення позивача до суду, то суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як зазначив позивач у позовній заяві та підтримав даний факт у судовому засіданні, що при його звільненні наказу про його звільнення від 23.10.2015 року, а також трудової книжки йому не надали. Лише на неодноразові його письмові прохання та інформаційний запит адвоката, 25.11.2015 року йому було надіслано копію наказу №126 -к від 23.10.2015 року (про розірвання трудового договору). У звязку з цим, позивач вважає, що з поважних причин пропустив місячний строк, встановлений відповідно до ст. 233 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Оскільки даний факт представником відповідача в судовому засіданні не був спростований, а тому суд приходить до висновку, що позивачем пропущений даний строк з поважних причин і такий підлягає до поновлення. Згідно ст.. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача в користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved