Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

15 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач прохає суд визнати за нею як спадкоємцем за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . 17.03.2020 державним нотаріусом Більмацької державної нотаріальної контори Плаксіним С.В. була заведена спадкова справа №65690116 після смерті [PERSON] . 12.11.2020 [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,21 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Крім земельних ділянок, після смерті останньої залишився житловий будинок, розташований на зазначених вище земельних ділянках, який мати позивача успадкувала після смерті [PERSON] , однак документи у встановленому законом порядку не оформила, оскільки померла. З метою отримання спадщини [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Більмацької державної нотаріальної контори Плаксіна С.В., однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Підтвердженням належності [PERSON] житлового будинку є записи в погосподарських книгах, надані Смирновською сільською радою Пологівського району Запорізької області. У зв`язку з вище викладеними обставинами позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду відповідачу було визначено, що він має право протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву, у порядку та формі, визначеній в ст.178 ЦПК України, також має право, відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, пред"явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була направлена відповідачу на офіційну електронну адресу. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду витребувано з Більмацької державної нотаріальної контори копії спадкових справ після померлої [INFO] [PERSON] , після померлої [INFO] [PERSON] , після померлої [INFO] [PERSON] , після померлої [INFO] [PERSON] . 08 липня 2021 року з Більмацької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №38/2020 після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно алфавітних книг, спадкові справи після [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не заводились ( а.с.69). 04 серпня 2021 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала задовольнити позов на тих підставах, що викладені в позовній заяві. У зв`язку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі позивача. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, і ухвалити заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району - на селище міського типу Більмак. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів " від 17.07.2020 № 807-IX, утворено Пологівський район (з адміністративним центром у місті Пологи) у складі територій Більмацької селищної, Воздвижівської сільської, Воскресенської сільської, Гуляйпільської міської, Комиш-Зорянської селищної, Малинівської сільської, Малотокмачанської сільської, Молочанської міської, Оріхівської міської, Пологівської міської, Преображенської сільської, Розівської селищної, Смирновської сільської, Токмацької міської, Федорівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть ( а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.44-46). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не склала. Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Куйбишевським райвідділом ЗАЦС Запорізької області ( а.с.9), та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 04 жовтня 2003 року Куйбишевським райвідділом ЗАЦС Запорізької області , відповідно до якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » ( а.с.10). Тобто, позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] 17 березня 2020 року за заявою [PERSON] державним нотаріусом Більмацької державної нотаріальної контори Плаксіним С.В. була заведена спадкова справа №65690116 після померлої [INFO] [PERSON] ( а.с.72, 79). [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (чоловік спадкодавця) від прийняття спадщини відмовились , що підтверджується відповідними заявами ( а.с.71, 76). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. 12 листопада 2020 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: 2322787000:03:010:0004 та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2100 га, розташовану за адресою : [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2322787000:03:010:0005 (а.с. 15,16). Згідно довідки виконкому Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області, житловому будинку [ADDRESS] присвоєно номер 82 на підставі рішення №73 від 09 листопада 2006 року Смирновської сільської ради про перенумерацію будинків по Смирновській сільській раді ( а.с.17). Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Позивач в позовній заяві зазначає, що крім земельної ділянки після смерті [PERSON] залишився житловий будинок по [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , але документи не оформила у встановленому законом порядку . 03 червня 2021 року позивач звернулась до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.86). Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено, в зв"язку з тим, що документів, що підтверджують право власності на житловий будинок не надано. ( а.с.87). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності на момент закінчення будівництва будинку. Відповідно до довідки комунального підприємства «Більмацьке бюро технічної інвентаризації» Більмацької селищної ради №43 від 22 квітня 2021 року згідно з архівними даними КП «Більмацьке БТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано ( а.с. 19). Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1961 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п.6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, підтвердженням належності житлового будинку певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на житлові будинки, споруди незалежно від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок. В ст.100 ЦК Української РСР визначалось, що в особистій власності громадян може бути зокрема і жилий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. Інспекція ДАБК у своєму листі від 01.09.2011 р. N 40-12-2409 вважає, що для реєстрації права власності на побудовані до 05 серпня 1992 року об`єкти досить технічного паспорта з датою будівлі, а документи, що підтверджують введення в експлуатацію, не потрібні. Згідно з копій погосподарських книг за 1961-1963р.р., виданних Смирновською сільською радою Пологівського району Запорізької області, головою домогосподарства [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] ( а.с.32,33). З 1964-1996 роки головою домогосподарства [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.27-31, 34). [PERSON] у 2001 році прийняла спадщину за заповітом після [PERSON] та стала головою домогосподарства [ADDRESS] , що підтверджується копіями записів з погосподарських книг та довідки виконкому Смирновської сільської ради ( а.с.22-26, 34, 36, 37,38). [PERSON] ( бабуся позивача) померла [INFO] . [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] . Відповідно до спадкової справи №25/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась лише [PERSON] . Вказані обставини підтверджені рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області № 319/891/19 від 18 вересня 2019 року, яке набрало законної сили 19 жовтня 2019 року, і відповідно до ст. 82 ЦПК України, доведенню не підлягають. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте не встигла у встановленому законом порядку оформити документи на житловий будинок по [ADDRESS] . За заявою позивача КП «Більмацьке бюро технічної інвентаризації» 15 квітня 2021 року було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , що розташований за адресою: [ADDRESS] , житлового будинку літ. А, загальною площню 73,7 кв.м., житловою площею 21,8 кв.м., прибудова літ. а, веранда літ. а1, погріб літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д, вбиральня літ. Е, огорожа №1, 3, ворота №2, 4, вимощення І ( а.с.44-46). Технічним паспортом на житловий будинок розділ «Характеристика будівель та споруд» підтверджується, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами були побудовані в 1961 році. Згідно звіту № 0331 про незалежну оцінку житлового будинку по [ADDRESS] , його вартість становить 76 942 грн. без ПДВ. ( а.с.47-53). Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, не позбавляє спадкоємця в праві на спадщину. Беручи до уваги те, що у позивача виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON] , суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved