Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

позивач та її представник просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , призначити [PERSON] опікуном малолітніх племінників: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, а саме: 06.03.2020 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також вирішити питання про сплату судового збору, обґрунтовуючи позов наступним. [PERSON] , [INFO] , є її рідним братом. Факт родинного зв`язку її та відповідача, підтверджується свідоцтвами про народження сторін. За час спільного шлюбу між відповідачем та [PERSON] , [INFO] , народилися діти, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [INFO] , помирає мати дітей - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане виконавчим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області 20.04.2018 року. У період з квітня 2018 року по першу половину квітня 2019 року, діти проживали разом із нею, так як відповідач не приділяв дітям належної уваги, так як зловживав спиртними напоями. Приблизно з другої половини квітня 2019 року діти почали проживати разом із відповідачем. 28.11.2019 року відповідач вчинив насильство в сім`ї, побивши свою доньку [PERSON] . За вказаним фактом СВ Кагарлицького ВП було розпочате кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України. На даний час проводиться досудове розслідування. 03.12.2019 року Кагарлицькою РДА, як органом опіки та піклування було видано наказ № 019/059 "Про тимчасове влаштування дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у сім`ю родичів", відповідно до якого їй було надано дозвіл на тимчасове проживання дітей разом з нею. Таким чином, починаючи з грудня 2019 року відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, та дітьми піклується вона в сім`ї, якій вони проживають. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 22.01.2020 року № 366, яка видана виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради, діти проживають разом із нею, які також перебувають на її утриманні згідно довідки від 22.01.2020 року № 367. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання відповідача, депутатами Зеленоярської сільської ради в присутності дільничого інспектора поліції [PERSON] було проведено обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї відповідача, відповідно до якого, сім`я має такий склад: батько - [PERSON] , 1986 року працює Кагарлицька міська рада Комунальне підприємство, син - [PERSON] - 2008 р.н., дочка [PERSON] - 2010 р.н., дочка [PERSON] - 2011 р.н. Під час проведення обстеження було встановлено, що діти проживають у тітки [PERSON] . Голова сім`ї [PERSON] періодично зловживає алкогольними напоями та дебоширить, неодноразово викликалася поліція. Відповідно до характеристики Зеленоярської сільської ради від 21.12.2019 року відносно відповідача, за час проживання в селі Зелений Яр проявив себе з негативної сторони, неврівноважений. Систематично зловживає алкогольними напоями, дебоширить в сім`ї. Відповідно до довідки Кагарлицької ЦРЛ від 26.12.2019 року, відповідач в 2011 та 2019 році лікувався від алкогольної залежності. Наразі має діагноз: психічні та поверхневі розлади внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до ч. 3 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті, даний орган подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. В свою чергу, 15.01.2020 року, Кагарлицькою районною адміністрацією, як органом опіки та піклування було надано Висновок № 01-28-125 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей", в якому також зазначено, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини батько підтвердив своє небажання займатися вихованням власних дітей та повідомив членів комісії, що через них він не може влаштувати своє власне життя і скасовувати свою заяву не бажає. Крім того, 19.12.2019 року відповідач надав нотаріально посвідчену заяву, якою надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. У ст. 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, атому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; з) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживав дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Слід зазначити, що її стан здоров`я дозволяє бути опікуном малолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Матюшенков Д.В. підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення під час підготовчого засідання. Представник третьої особи в особі - служба у справах дітей та сім`ї Кагарлицької районної державної адміністрації Головко Н.С. підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити, оскільки вони відповідають інтересам дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про винесення рішення про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач [PERSON] є рідною сестрою відповідача [PERSON] . Судом встановлено і таке вбачається з матеріалів справи, що діти проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні. [INFO] о 14 год. 27 хв. до Кагарлицького ВП надійшло повідомлення від гр. [PERSON] , про те, що в [ADDRESS] за місцем спільного проживання гр. [PERSON] побив свою доньку гр. [PERSON] . За даним фактом слідчим і відділенням Кагарлицького ВП було порушено кримінальне проваджений за ст. 126-1 КК України. На даний час проводиться досудове розслідування даної події. Наказом № 019/053 від 03.12.19 р. «Про тимчасове влаштування дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у сім`ю родичів» службою у справах дітей та сім`ї Кагарлицької РДА було надати дозвіл гр. [PERSON] на тимчасове проживання разом з нею малолітніх племінників: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідальність за життя і здоров`я дітей покладено на [PERSON] . Згідно характеристики виданої виконкомом Зеленоярської сільської ради Кагарлицького району Київської області на [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] , працює Кагарлицька міська рада, комунальне підприємство, різноробочий. За час проживання в селі Зелений Яр проявив себе з негативної сторони, неврівноважений. Систематично зловживає алкогольними напоями, дебоширить в сім`ї. Згідно довідки № 846, виданої Комунальним некомерційним підприємством Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня» [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю» та лікувався у КЗ КОР «ОПН НО» у 2011 р. та 2019 р. Відповідач [PERSON] надав заяву, нотаріально завірену, про згоду батька на позбавлення його батьківських прав щодо його дітей, а саме: « [PERSON] , [PERSON] , цією заявою дає свою згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його малолітніх дітей, а саме: сина, громадянина України, [PERSON] , [INFO] , дочки, громадянки України, [PERSON] , [INFO] , дочки, громадянки України, [PERSON] , [INFO] , які усі народилися в селі Зелений Яр Кагарлицького району Київської області, і у даний час усі разом зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а постійно проживають усі разом за адресою: [ADDRESS] , при чому він не має будь-яких заперечень щодо присвоєння усім його дітям інших відмінних від актуальних на сьогоднішній день - прізвища та/чи імені по-батькові, і дає на це також цією ж заявою свою згоду. Цією ж заявою він, [PERSON] , відмовляється від виховання та утримання його дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з причини його іншого місця постійного проживання відмінного від місця проживання його дітей. Цією ж заявою він, [PERSON] , не має будь-яких заперечень та дає свою згоду на те, щоб призначити опікуном (піклувальником) над його дітьми, вищевказаними - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , їх рідну тітку, громадянку України, [PERSON] , [INFO] , якій також дозволяє за її бажанням усиновити вказаних дітей». Згідно довідки про склад сім`ї вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають - позивач [PERSON] , діти позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та племінники - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Актом від 22.01.2020 р. депутат міської ради підтвердив, що без реєстрації проживають діти відповідача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у позивача [PERSON] . Згідно висновку Кагарлицької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей встановлено, що розглянувши на засіданні комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 1 від 9 січня 2020 року) заяву [PERSON] , жительки м. Кагарлик, Київської області про позбавлення батьківських прав її брата [PERSON] , жителя с. Зелений Яр, Кагарлицького району, Київської області відносно його трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] встановили, що [PERSON] має на вихованні трьох малолітніх дітей. Мати дітей померла. [PERSON] часто вживає алкогольні напої, лікувався від алкогольної залежності в КЗ КОР «ОПННО» смт. Глеваха у 2011 та 2019 роках. Має діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю». У результаті цього 28 листопада 2019 року за місцем спільного проживання наніс тілесні ушкодження своїй дочці [PERSON] , [INFO] . За даним фактом слідчим відділенням Кагарлицького ВП Обухівського ВН ГУНП в Київській області порушено кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України. За час проживання у селі Зелений Яр [PERSON] проявив себе з негативного боку, неврівноважений, дебоширив у сім`ї. За інформацією сільської ради до [PERSON] неодноразово викликалася поліція. 19 [INFO] 2019 року громадянин України [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] написав нотаріально завірену заяву про свою згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його дітей. На засідання комісії у питань захисту прав дитини батько підтвердив своє небажання займатися вихованням власних дітей та повідомив членів комісії, що через них він не може влаштувати своє власне життя і скасовувати свою заяву не бажає. Діючи в інтересах дітей та зважаючи на самоусунення батька, від виконання батьківських обов`язків, Кагарлицька районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики на [PERSON] , [INFO] , учня 6-А класу опорного загальноосвітнього навчального закладу Кагарлицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 вбачається, що [PERSON] навчається у даній школі з 3 класу. Має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається не в повну міру, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання. Має довільну змішану пам`ять, повільно запам`ятовує учбовий матеріал, потребує більше часу на опрацювання матеріалу. Виявляє образне мислення. Домашні завдання виконує не систематично. Мало читає, лише навчальний матеріал, не цікавиться додатковою літературою. На уроках [PERSON] пасивний, неуважний, не завжди реагує на зауваження учителя. Хлопець товариський, має друзів серед однокласників. До виконання громадських доручень ставиться не завжди відповідально. Приймає участь у громадському житті класу. [PERSON] трудолюбивий, допомагає вдома по господарству. Батько не приділяє належної уваги вихованню та навчанню сина. Згідно характеристики на ученицю 4-А класу опорного загальноосвітнього навчального закладу Кагарлицької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається в даній школі з 1 класу. Має навчальні досягнення початкового рівня. Виявляє нейтральне ставлення до навчання. Має певні здібності, але не бажає докладати зусилля задля подолання труднощів і досягнення поставленої учбової цілі. Потребує детального кількаразового пояснення, роботу виконує під безпосереднім керівництвом учителя, дорослих та однокласників. Має зорову пам`ять, повільно запам`ятовує учбовий матеріал, особливо важко даються точні науки. Любить малювати, розфарбовувати, фантазувати. За характером Настя спокійна, але в шкільному колективі почуває себе комфортно. Учениця виявляє добрі господарські якості. Любить прибирати в класі, доглядати за квітами, допомагає однокласникам в самообслуговуванні. У стосунках з однокласниками жвава та весела. Після смерті матері [PERSON] стала проживати з батьком. Дівчина охайно одягнена, хоч не завжди вчасно приходила до школи. Але останнім часом батько став неправдивий у спілкуванні з учителем. Лише за вимогою вчителя та допомоги міської ради добилися безкоштовного харчування дітей у школі. Сім`я потребує постійного контролю. Згідно характеристики на ученицю 3-Б класу опорного загальноосвітнього навчального закладу Кагарлицької загальноосвітньої школи ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається в даній школі з 1 класу. Має навчальні досягнення середнього рівня. Виявляє пізнавальний інтерес, докладає зусилля для подолання труднощів і досягнення навчальної мети. Олі важко даються точні науки, досягає результату з допомогою вчителя. Дівчинка постійно відвідує групу продовженого дня. Любить малювати, розфарбовувати, ліпити. Із задоволенням відвідує танцювальний гурток. За характером Оля спокійна, флегматична, стримана, контактна, дещо сором`язлива. В шкільному колективі почуває себе комфортно. Учениця виявляє добрі господарські якості. Любить прибирати в класі, доглядати за квітами. Стосунки з однокласниками доброзичливі, дружні. Після смерті матері [PERSON] стала проживати з батьком. Дівчинка приходить до школи вчасно, охайно одягнена, не завжди з підготовленими домашніми завданнями. Тітка, [PERSON] , контролює і цікавиться навчальним процесом, завжди підтримує зв`язок з учителями. Сім`я потребує постійного контролю. Згідно договору дарування квартири від 05.09.2018 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Окрім того, позивач є власником кВ. [ADDRESS] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до змісту пункту другого частини першої ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57,58). У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батька. Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої, п`ятої та шостої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Оскільки судом встановлені обставини ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність належних умов для проживання дітей, відсутність бажання батьків щодо створення таких умов, їх фактичне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, тому заявлений позов про позбавлення батьківських прав відносно їх дітей підлягає задоволенню. Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», якою визначають терміни, що вживаються у цьому законі, діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей, відноситься згідно ст. 5 Закону відноситься до основних засад охорони дитинства. Відповідно до ч. 1 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 244 СК України, опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, тому суд вважає за необхідне і в цій частині вимоги позивача задовольнити. Крім того, в силу вимог ст. 166 ч. 3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що отримання аліментів в меншому розмірі, ніж законодавчо визначено, є порушенням прав дитини. Згідно зі ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини з усіх видів його доходу і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 06.03.2020 року. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст.141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 164, 166, 180, 184, 193 СК України,

Outcome: approved