Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, який уточнював, до відповідачв [PERSON], [PERSON], третьої особи приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, а зокрема просить поновити йому строк позовної давності звернення до суду, який пропущений ним з поважної причини, визнати житловий будинок [ADDRESS], спільною сумісною власністю його та відповідача [PERSON], визнати недійсним договір дарування житлового будинку з земельною ділянкою, який укладений 13.05.2003 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №884, визнати за ним та відповідачем [PERSON] право власності по 1/2 ідеальній частині житлового будинку [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 1963 р. між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який у 2000 р. розірваний. Приблизно в 1969-1970 р.р. їм була виділена земельна ділянка під забудову у с.Підбірці пустомитівського району Львівської області. Під час їх шлюбу за спільні сімейні кошти ними було здійснено будівництво житлового будинку [ADDRESS] в який вони поселились з дітьми і прописались. Свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок та державний акт на земельну ділянку було оформлено на відповідачку [PERSON] 11.06.2002 р. він знявся з реєстрації у житловому будинку [ADDRESS]. Вважає, що відповідно до вимог ст.60 СК України та ст.ст.368,370 ЦК України вказане майно, набуте за час шлюбу, належить йому та відповідачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя і підлягає виділу в натурі з врахуванням, що їх частки є рівними. 29.10.2013 р. він дізнався, що відповідачка [PERSON] відчужила вказане майно [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку з земельною ділянкою, який укладений 13.05.2003 р., посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №884. Крім цього, із газети "Ваш Магазин" від [INFO] р. він дізнався про продаж спірного житлового будинку. Посилається на обставини, що відповідачка [PERSON] не мала права таке відчужувати, а приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] посвідчувати договір дарування до спливу встановленого законом трьохрічного строку позовної давності. Згоди на відчуження вказаного майна він не давав. В судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеному та просить позов задовольнити. Крім цього зазначила, що строки позовної давності позивачем не пропущені, оскільки про порушення його права він дізнався лише у 2013 р., однак позовні вимоги нею та позивачем в цій частині не уточнялись і не виключались. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала, подала заперечення на позов та пояснила, що не заперечує про обставини належності спірного майна на праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], однак позивачем пропущений строк позовної давності звернення до суду визначений ст.72 СК України, а тому з врахуванням поданої нею заяви просить в позові відмовити. Крім цього зазначила, що на момент укладення 13.05.2003 р. договору дарування житлового будинку з земельною ділянкою, який посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №884, шлюб між сторонами був розірваний, а тому безпідставними є посилання позивача [PERSON] щодо необхідності його згоди на укладення вказаного правочину. Позивач [PERSON] 22.08.2013 р. звертався до Пустомитівського районного суду Львівської області з аналогічним позовом про поділ майна подружжя, однак після подання [PERSON] заяви про застосування строків позовної давності, 02.11.2013 р. подав заяву про залишення позову без розгляду. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими. Третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] в судове засідання не з"явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення адвоката та представника сторін, розглянувши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих ними доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 57, 58, 59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Адвокатом та представником сторін не заперечується факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі з 1963 р., який розірваний 20.10.2000 р. Пустомитівським ВРАГС Львівської області про що в книзі реєстрації актів зроблено запис №200, а також факт належності зазначеного в позовних вимогах спірного майна на праві спільної сумісної власності. У відповідності до матеріалів інвентаризаційної справи 7/28, рішенням виконкому Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих №420 від 11.08.1967 р. вирішено затвердити рішення виконкому Лисиничівської сільської ради депутатів трудящих від 30.05.1967 р. про відведення земельної ділянки [PERSON] під будівництво житлового будинку та сараю в с.Підбірці, а житловий будинок [ADDRESS] належить в цілому [PERSON] згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12.08.1996 р., яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 25.07.1996 р. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1010 га, яка знаходиться по [ADDRESS], що не заперечується адвокатом та представником сторін, належить [PERSON] згідно державного акту від 11.03.1996 р. на право приватної власності на землю, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради народних депутатів від 03.12.1993 р. Договором дарування від 13.05.2003 р., який посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №884, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок [ADDRESS]. Згідно витягу №2335344 від 18.12.2003 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно домоволодіння у [ADDRESS], належить [PERSON] Відповідно до ст.ст.22,28,29 КпШС 1969 р. (норми, що діяли на час оформлення права власності сторонами спірного майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном; в разі поділу вказаного майна, їх частки визнаються рівними; якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, це питання вирішується судом. Аналогічним чином дане питання врегульовано ст.ст.60,61,70 СК України. Згідно ч.2 ст.72 СК України до вимог про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення свого права власності. Аналогічні вимоги визначені ст.ст.9,10,11,29 КпШС 1969 р. (норми, що діяли на час оформлення права власності сторонами спірного майна та розірвання шлюбу). У відповідності до вимог п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК). Отже, початок позовної давності для вимог позивача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя обчислюється від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про порушення свого права власності. 29.10.2013 р. позивач [PERSON] дізнався, що відповідачка [PERSON] відчужила вказане майно [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку з земельною ділянкою, який укладений 13.05.2003 р., посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №884. Крім цього, із газети "Ваш Магазин" від [INFO] р. він дізнався про продаж спірного житлового будинку. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачем [PERSON] не було порушено позовну давність, хоч він і ставить питання про її поновлення, а тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Крім цього, згідно вимог ст.ст.112,113 ЦК Української РСР 1963 р. майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Кожний учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні. Аналогічним чином дане питання врегульовано ст.67 СК України згідно вимог якої дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Дружина, чоловік мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі. З врахуванням викладеного, встановлення судом належності спірного майна на праві спільної сумісної власності подружжя, а також наявності обставин, що на момент укладення договору дарування не були визначені частки у житловому будинку [ADDRESS], позовні вимоги про поділ майна підлягають до задоволення і вказаний правочин підлягає визнанню недійсним в цілому.

Outcome: partial