Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким з урахуванням уточнень, змін та доповнень просив стягнути з ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» 7651,57 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а також 5000 грн. витрат на правову допомогу, також просив стягнути з [PERSON] 45000 грн. моральної шкоди завданої в результаті ДТП. В судове засідання належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи позивач та відповідачі не зявились, проте у своїй заяві від 04.03.2015 р. представник відповідача [PERSON] просив суд розглянути справу без його участі, з приводу стягнення моральної шкоди заперечив та просив відмовити в цій частині позовних вимог. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2014 року № 359/3758/14-п встановлено, що 22.09.2013 року близько 01 год. 30 хв. в м. Борисполі, по вул. Київський шлях водій [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем CHERY А15 Amulet реєстраційний номер BA 2905 AK, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який переходив проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння ДТП, цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована, про що свідчить укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АВ 0819420 укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно страхова компанія», терміном його дії з 25.02.2013 по 24.02.2014. Згідно Висновку судово-медичної експертизи №215д [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден правої гомілки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; забійної рани правого ліктьового суглобу, яка за своїм характером тягне розлад здоров'я на строк 6, але не менше 21 день, і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; уламкового перелому діалізу обох кісток правої гомілки у верхній третині, який за своїм характером тягне тривалий розлад здоров'я, на строк понад 21 день - і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; закритої черепно-мозкової травми, забійних ран, саден голови та обличчя, множинних вогнищ геморрагічних забоїв в лобних долях (з обох сторін) з пери фокальним набряком, лінійного перелому лобної кістки, які за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у звязку із ДТП, [PERSON] поніс витрати повязані з лікуванням на загальну суму 7651,75 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій долучених до матеріалів справи. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом вказаних норм загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є: наявність шкоди, протиправність дій того, хто завдав шкоду, причинний зв'язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла, а також вина, того, хто завдав шкоду. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№ 4 від01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ). з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-ІУ. Враховуючи те, що позивачем подано до суду належні та допустимі докази, які підтверджують наявність усіх необхідних елементів (ознак) складу правопорушення, вимоги про стягнення з ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» матеріальної шкоди в розмірі 7651,57 грн. є правомірними, обґрунтованими, а отже такими що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З огляду на характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, розмір матеріальних збитків, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд оцінює розмір моральних страждань позивача в сумі 10000 грн. Разом із тим, у відповідності з ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Відповідно до умов укладеного договору обовязкового страхування, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю становить 100000 грн. Таким чином, з ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» необхідно стягнути 5000 грн. моральної шкоди, решту суми завданої моральної шкоди у розмірі 5000 грн. слід стягнути з [PERSON]. В решті вимог відмовити. Крім того, згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається увідповідному судовому рішенні. Відповідно до п. 47, 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У справі відсутні належні та допустимі докази понесення позивачем витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги на суму 5000 грн. Належний детальний розрахунок таких витрат позивачем не надавався. Судом критично оцінено посилання на долучений до справи акт приймання передачі виконаних робіт від 04.03.2015, тому що цей акт підтверджує лише факт прийняття роботи замовником, а не реальну оплату за отримані, надані послуги, роботу.

Outcome: partial