Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У грудні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат в розмірі 16010,32 грн., пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, та судового збору в розмірі 1921,00 грн. В позові покликається на те, що 02 січня 2016р. в м. Львові на вул. Я. Осмомисла з вини громадянина [PERSON] , який керував автомобілем «Мазда» з державними номерними знаками [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода(ДТП), в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Мерседес» з номерними знаками [NUMBER] , який належав [PERSON] Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2016 року підтверджена вина відповідача [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №22/02/16 від 18.03.2017, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мерседес», становить 15460,32 грн. Зазначена шкода потерпілій особі не була відшкодована особисто винуватцем ДТП. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за заявою потерпілого, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6173994 терміном дії з 08.10.2015до 07.10.2016, у зв`язку з настанням події, МТСБУ 24 травня 2017 р. здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 15460,32 грн. 23.05.2017р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (550,00 грн.). Оскільки відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ, тому, покликаючись на ст.ст. 1166,1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача витрати в розмірі 16010,32 грн., що пов`язані з виплатою страхового відшкодування, та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Сторони, їх представники, - в судове засідання не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві вказав, що просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки до суду були повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній» поштові відправлення, що направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Також про те, що відповідач повідомлений про розгляд справи свідчить розписка про отримання ним особисто в суді 04.06.2020 судової повістки. Відзив на позов відповідач не подавав. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного. Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на підставі постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2016 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В згаданій постанові зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 02.01.2016 близько 13 год. в м. Львів на пл. Я. Осмомисла, 11, [PERSON] керував автомобілем «МAZDACX-9», д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль. З витребуваної за клопотанням представника позивача та оглянутої в судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення № 342/1026/16-п (провадження № 3/342/188/2016) про притягнення до адмінвідповідальності [PERSON] встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди 02.01.2016,скоєної [PERSON] , який керував автомобілем «МAZDACX-9», д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений припаркований автомобіль «Мерседес» з номерними знаками [NUMBER] , належний [PERSON] . Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно положень ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, 07.10.2015 між Приватним акціонерним товариством Страховий Союз та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією Полісу №АЕ/6173994, строк дії якого з 08.10.2015 по 07.10.2016 включно. Об`єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль «MERCEDES-BENZS500», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 05 січня 2017 року [PERSON] звернувся в Моторне (транспортне) страхове бюро України з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02 січня 2016 року в м. Львів на пл. Я. Осмомисла, 11, за участю транспортного засобу «МAZDACX-9»,державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «MERCEDES-BENZSclass», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Копія Акту огляду транспортного засобу свідчить, що за заявою МТСБУ 03.02.2016 проведено огляд належного [PERSON] транспортного засобу «MERCEDES-BENZS500», реєстраційний номер [NUMBER] , де описано пошкодження автомобіля. 18.03.2017 суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 22/02/16, за яким вартість відновлювального ремонту, урахуванням зносу замінюваних деталей транспортного засобу «MERCEDES-BENZS500», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 15460,32 грн. (без ПДВ - 14615 грн.). Копіями платіжних доручень стверджено, що МТСБУ сплатило [PERSON] : 250 грн. за послуги аварійного комісара згідно рах. № 325 від 15.02.2016, справа 31001 (плат. доручення № 325рв від 17 березня 2016 року); 300 грн. як оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 31001 згідно рах. № 557 від 18.03.2017, т.з. [NUMBER] (плат. доручення № 557рв від 03 квітня 2017 року). Копія платіжного доручення № 4394рв від 24 травня 2017 року свідчить, що МТСБУ провело виплату 15460,32 грн. страхового відшкодування по справі № 31001 згідно наказу № 4394 від 22.05.2017 [PERSON] ІПН [NUMBER] , КР 4731-2191-0241-4459 , т.з. [NUMBER] . Додана до позовної заяви копія листа № 3.1.-05/4621 від 24.02.2017 підтверджує, що МТСБУ зверталось до [PERSON] з приводу того, що МТСБУ отримало звернення щодо ДТП з участю останнього та порушення ним ПДР, в результаті чого пошкоджений транспортний засіб «MERCEDES-BENZS500» з номерним знаком [NUMBER] , власника [PERSON] . Зазначеним листом відповідачу було запропоновано письмово повідомити про наявність чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на керований ним транспортний засіб, та, у випадку наявності, надати фотокопію поліса. Одночасно запропоновано надати копію відповідного посвідчення у випадку, якщо відповідач є учасником бойових дій або інвалідом війни, або інвалідом I групи. Суду не надані докази реагування відповідачем на звернення позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. (ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 21 цього Закону встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. П. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону: учасників бойових дій та інвалідів війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за послуги аварійного комісара, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, тому суд не вбачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача [PERSON] вартості витрат за послуги аварійного комісара [PERSON] в сумі 550,00 грн., перерахованих останньому МТСБУ платіжними дорученнями № 325рв від 17 березня 2016 року та № 557рв від 03 квітня 2017 року, тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Аналогічні висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 486/707/16-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача,як особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 січня 2016 року, суми сплаченого страхового відшкодування 15460,32 грн. потерпілій особі [PERSON] внаслідок пошкодження його транспортного засобу,об`єкту страхування - автомобіля «MERCEDES-BENZSclass», державний номерний знак [NUMBER] . На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial