Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] міська рада Запорізької області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.05.2017р. на адресу [PERSON] міської ради надійшов лист від виконавчого комітету [PERSON] міської ради щодо недоотримання місцевим бюджетом м. Бердянськ 2,5 млн. грн. коштів пайової участі від замовників - забудовників з посиланням на розпорядження Запорізької обласної державної адміністрації від 24.03.2017 № 118 "Про стан фінансово-бюджетної дисципліни в Запорізькій області''. Вказані збитки були виявлені в результаті проведеної у січні 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області перевірки та відображені у відповідному акті. Так, було виявлено, що замовник-забудовник [PERSON] у 2013 році здійснила реконструкцію із розширенням магазину по вул.Італійська (Дюміна), 72-а у м.Бердянську, при цьому не сплатила кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянська. Загальна кошторисна вартість будівництва за адресою: м.Бердянськ, вул.Італійська (Дюміна), 72-а, відповідно до копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації становить 697200,00 грн. Проте, замовник будівництва (відповідач по справі) не виконав вимоги ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ і не звернувся до органу місцевого самоврядування з заявою про укладання відповідного договору, та не надав документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками та інших передбачених документів. Розмір пайової участі розраховується відповідно до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів участі у розвитку інфраструктури м.Бердянська, який був затверджений рішенням [PERSON] міської ради №35 від 20.11.2014р. та опублікований в газеті «Південна Зоря» 29.11.2014р. Вважають, що міський бюджет міста [PERSON] мав отримати від [PERSON] кошти на розвиток інфраструктури м. Бердянськ в розмірі 7669,20 грн., який в свою чергу і складає розмір упущеної вигоди (збитків) нанесених відповідачем [PERSON] міській раді. Просили суд стягнути з відповідача на їх користь кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 7669,20 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 1600,00 грн. . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених в позовній заяві. Суду додатково пояснила, що статтею 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. 18.02.2013р. відповідачем введено в експлуатацію реконструкція із розширенням магазину по вул.Італійська (Дюміна), 72-а у м.Бердянську. Станом на лютий 2018р. від [PERSON] на адресу виконкому [PERSON] міської ради заяви щодо укладення договору про пайову участь і документи, що підтверджують вартість будівництва обєкта з техніко-економічними показниками, не надходило. На час подачі позову до суду діє Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів участі у розвитку інфраструктури м.Бердянська, який був затверджений рішенням [PERSON] міської ради №35 від 20.11.2014р., та опублікований в газеті «Південна Зоря» 29.11.2014р. Розмір пайової участі був розрахований відповідно до цього Порядку, виходячи з 1% кошторисної вартості обєкту нерухомого майна, який відповідач зазначила у декларації про готовність обєкта до експлуатації та 10% від розрахованої суми, згідно з пунктом 5.5 Порядку. Стосовно того, що відповідач вважає, що дата подання декларації про початок будівництва є підставою для укладення договору про пайову участь, зазначає, що Законом передбачено, що кошти пайової участі мають бути сплачені до введення обєкту будівництва до експлуатації. При цьому, строк за яким обліковується укладення договору починає свій перебіг, як передбачено і Законом, і рішенням [PERSON] міської ради, безпосередньо від дня звернення замовника-забудовника із заявою про укладення такого договору. Обовязок звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту Законом покладено на замовника будівництва. Вважає, що відповідачем не обгрунтовано підстави та причини порушення вимог Закону та рішення [PERSON] міської ради щодо укладення договору про пайову участь. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Суду пояснила, що 15.07.2011р. вона розпочала будівництво реконструкцію з розширенням магазину по вул. Італійській, 72-а у м. Бердянську. На підставі Декларації про готовність обєкта до експлуатації №ЗП 14213036042, яка була зареєстрована інспекцією ДАБК у Запорізькій області 18.02.2013р., будівництво було здано в експлуатацію. Посилання позивача на Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів участі у розвитку інфраструктури м.Бердянська, який був затверджений рішенням [PERSON] міської ради №35 від 20.11.2014р., та опублікований в газеті «Південна Зоря» 29.11.2014р., як на доказ своїх позовних вимог, вважає неналежним доказом, оскільки Порядок був затверджений протягом 20 місяців після здачі обєкта в експлуатацію. Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядком визначено, що обовязок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом сплати пайового внеску набуває замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті. Однак, виникнення наміру на забудову земельної ділянки відбулося 15.07.2011р., тобто задовго до прийняття [PERSON] міською радою відповідного Порядку та виникнення у замовника обовязку щодо сплати пайової участі. Відповідно до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» підставою для сплати суми коштів, що становить пайову участь, є виключно договір. Без укладення відповідного договору з визначенням конкретних умов, у неї відсутні законні підстави для сплати коштів. Стосовно стягнення з неї суми збитків в максимально можливому розмірі пайової участі 10% та 10% за відсутність укладеного договору пайової участі, що передбачено п.5.5 Порядку від 20.11.2014р., вважає, що це суперечить п.6 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», яким встановлено граничний розмір пайової участі. Через те, що договір з позивачем не укладався, вважає, що право позивача на отримання грошових коштів у вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не порушено, оскільки укладення договору про пайову участь є обовязковим на етапі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Вказує на відсутність в її діях складу цивільного правопорушення, оскільки позивачем не доведено протиправності її дій, причинно-наслідкового звязку між бездіяльністю відповідача та неотриманням позивачем коштів, відповідно і відсутні підстави для відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди. 09.03.17 року позивач направив їй проект договору про пайову участь, тобто після чотирьох років з моменту готовності обєкту до експлуатації. Відповідач не підписала даний проект договору, оскільки у неї був відсутній обовязок укладати договір після здачі обєкту до експлуатації. З позовами про визнання договору укладеним або спонукання укласти договір позивач не звертався. Вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском позовної давності, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи - виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Надіслала до суду письмові пояснення, в яких просила позов [PERSON] міської ради задовольнити. В поясненнях зазначила, що статтею 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. Тобто, обовязок ініціювати укладення договору про пайову участь покладається саме на замовника будівництва. Станом на лютий 2018р. від [PERSON] на адресу виконкому [PERSON] міської ради заяв щодо укладення договору про пайову участь не надходило. Документи, що підтверджують вартість будівництва обєкта з техніко-економічними показниками на адресу виконкому також не надходили. 18.02.2013 року відповідачем була введена в експлуатацію реконструкція із розширенням магазину по вул. Італійська (Дюміна), 72-а у м. Бердянську. Однак, в порушення вимог ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідач заяви щодо укладання договору і необхідного пакету документів так і не подала, що свідчить про протиправність дій відповідача. Стосовно того, що відповідач вважає, що дата реєстрації декларації про початок будівництва є підставою для укладення договору про пайову участь, зазначає, що реєстрацію декларацій здійснювала інспекція ДАБК у Запорізькій області, а не виконавчий комітет [PERSON] міської ради. Саме відповідач мала подати заяву про укладання договору ще до початку введення обєкта в експлуатацію, а відповідне управління виконкому на підставі поданих документів розробити проект договору про пайову участь. При цьому, строк за яким обліковується укладення договору починає свій перебіг, як передбачено і Законом, і рішенням [PERSON] міської ради, безпосередньо від дня звернення замовника-забудовника із заявою про укладення такого договору. Просить задовольнити позов [PERSON] міської ради. Представник третьої особи - Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Надіслали заяву, в якій просили розглянути справу за відсутності їх представника. Крім того, надали письмові пояснення, в яких зазначили, що згідно з п.1.3.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Запорізькій області на IV квартал 2015 року, Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області (правонаступник - Східний офіс Держаудитслужби, структурним підрозділом якого є управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету [PERSON] міської ради за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р.. Результати ревізії оформлено актом від 17.03.2016 № 08-21/2. Перевіркою питання дотримання вимог законодавства щодо визначення розміру та сплати пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянськ, встановлено, що відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України станом на момент проведення ревізії, протягом 2013, 2014 та 2015 років замовниками подано 632 декларації про готовність об'єктів до експлуатації на території міста [PERSON], у тому числі: у 2013 році - 264, у 2014 році - 186, у 2015 році - 182 декларації. Держфінінспекцією в Запорізькій області до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі по тексту - ДДАБІ у Запорізькій області) направлено запит від 06.10.2015р. № 08-08-14-14/5933 щодо надання інформації про кошторисну вартість об'єктів будівництва в м. Бердянськ за період, що підлягає ревізії, згідно декларацій про готовність об'єктів до експлуатації (із зазначенням площі для індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських споруд) та/або завірені належним чином копії декларацій про готовність до експлуатації об'єктів будівництва. Листами від 06.10.2015р. №1008-22.4/2554, від 18.02.2016р. №1008-22.4/2554 ДДАБІ у Запорізькій області надано інформацію про кошторисну вартість об'єктів будівництва, введених в експлуатацію в м. Бердянськ протягом 2013-2015 років, згідно декларацій про готовність об'єктів до експлуатації. Шляхом співставлення інформації, отриманої від ДДАБІ у Запорізькій області, із укладеними договорами про пайову участь та інформацією про фактично сплачені кошти пайової участі, встановлено, що значну кількість замовників об'єктів будівництва, введених в експлуатацію на території міста [PERSON] протягом 2013-2015 років, до пайової участі не залучено. В ході ревізії Управлінням капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконкому [PERSON] міської ради на підставі інформації ДДАБІ у Запорізькій області проведено розрахунки розмірів пайової участі, несплаченої забудовниками протягом 2013-2015 років. Так, розмір пайової участі згідно розрахунків склав 1 594 826,52 грн.: за 102 об'єктами, введеними в експлуатацію у 2013 році - 657 302,22 грн.; за 45 об'єктами, введеними в експлуатацію у 2014 році - 819 954,30 грн.; за 24 об'єктами, введеними в експлуатацію у 2015 році - 117570 гривень. Відповідно до приписів ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування, тому несплата забудовниками пайової участі є порушенням п.4-1 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України, ч.2, 3 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038VI, п. 1.3. Порядку №58, п.1.3., 4.6., 5.10. Порядку №35, що призвело до недоотримання бюджетом міста [PERSON], а саме бюджетом розвитку, коштів за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р. в загальній сумі 1594826,52 грн., чим завдано збитків міському бюджету на відповідну суму. відповідно до наданих виконавчим комітетом розрахунків, розмір коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м.Бердянськ [PERSON] у звязку із введенням в експлуатацію обєкта за адресою: м.Бердянськ, вул.Дюміна, 72-а складає 7669,20 грн. Вважають, що позовні вимоги [PERSON] міської ради є обґрунтованими, просили позов задовольнити. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Як зазначено у частині 6 вказаної статті встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків. Відповідно до ч.ч. 8, 9 вказаної статті розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Відповідно до ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта будівництва. [PERSON] з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.14-17), яка була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 18.02.2013 року за №ЗП 14213036042, відповідачем [PERSON] було введено в експлуатацію реконструкцію із розширенням магазину за адресою: м.Бердянськ, вул. Італійська (раніше- вул.Дюміна), буд. 72-а, загальною площею 259,30 кв. м., загальною вартістю будівництва 697200,00 гривень. 20.02.2013р. [PERSON], на виконання вимог ст. 39 Закону, надіслала на адресу [PERSON] міської ради повідомлення про прийняття обєкта в експлуатацію і копію самої декларації (а.с.165). Однак, на виконання вимог ст. 40 цього ж Закону, відповідач заяви про укладення договору про пайову участь і документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта з техніко-економічними показниками органу місцевого самоврядування до прийняття обєкта в експлуатацію не подавала. У січні 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету [PERSON] міської ради за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р. [PERSON] ревізії від 17.03.2016 №08-21/2 (а.с.170-178), зокрема, з питання дотримання вимог законодавства щодо визначення розміру та сплати пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянськ (розділ 4) було встановлено, що значна кількість замовників об'єктів будівництва, які здали свої обєкти в експлуатацію у 2013 році, до пайової участі не залучено. Розмір пайової участі замовників за цей рік за розрахунком держфінінспекції мав становити 657302,22 грн. Контролюючий орган вказав на те, що несплата забудовниками пайової участі є порушенням п.4-1 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України, ч.2, 3 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038VI, п. 1.3. Порядку №58, п.1.3., 4.6., 5.10. Порядку №35, що призвело до недоотримання бюджетом міста [PERSON] (а саме бюджетом розвитку) коштів за період з 01.01.2013р. по 01.01.2016р. в загальній сумі 1594826,52 грн., чим завдано збитків міському бюджету. 06.03.2017 року виконкомом [PERSON] міської ради направлено на адресу відповідача лист № 04-1434/40 з двома примірниками проекту договору №213 від 06.03.2017р. про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON] (а.с.23-27). Однак договір про пайову участь до цього часу відповідачем так і не укладено (а.с.158). 24.05.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію №1294/01-Н-884 про сплату 7669,20 грн. пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON] (а.с.18-19), яка також відповідачем не виконана. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, в порушення вимог ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", не виконала свого обов'язку щодо укладення до введення в експлуатацію приміщення магазину відповідного договору про пайову участь. У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року була висловлена правова позиція з приводу застосування норми ст. 40 Закону, згідно якої замовник будівництва зобов'язаний укласти договір про пайову участь, у тому числі після прийняття об'єкта будівництва до експлуатації. [PERSON] міській раді, як розпоряднику бюджетних коштів, про порушення відповідачем вимог ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині не укладення договору про пайову участь і недоотримання внаслідок цього бюджетом міста коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста [PERSON] стало відомо тільки у березні 2016 року. Відтак, позивач звернувся із цим позовом до суду в межах загальної позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача грутуються на Законі. Із аналізу зазначених положень Закону випливає, що участь замовників у розвитку інфраструктури населеного пункту має відбуватися на підставі відповідного договору, в якому сторонами визначаються, зокрема, розмір пайової участі та строк (графік) сплати пайової участі, укладення якого для забудовника є обов'язковим. Виникнення такого обов'язку безпосередньо з акта цивільного законодавства, рішень органів місцевого самоврядування передбачено ч. ч. 3, 4 ст. 11 ЦК України, і по своїй суті, з урахуванням положень ст. 509 цього Кодексу, ці правовідносини між сторонами є зобов'язальними. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст. 623 ЦК України). [PERSON] з ч. ч. 2, 4 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України. При з'ясуванні розміру пайової участі, яка підлягає сплаті відповідачем, суд приймає до уваги те, що станом на час введення спірного обєкта в експлуатацію рішенням [PERSON] міської ради від 31.01.2013р. №58 був прийнятий Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ (далі - Порядок), який був оприлюднений 07.02.2013 року (а.с.22). Саме цей Порядок має бути застосований при розрахунку розміру пайової участі, а не Порядок, який був прийнятий пізніше у листопаді 2014 року рішенням міської ради №35, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони скасовують або помякшують відповідальність. Так, пунктом 1.3 Порядку встановлено, що саме на замовника покладено обов'язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ визначається у договорі, укладеному з виконавчим комітетом [PERSON] міської ради (відповідно до встановленого цим Порядком розміру пайової участі) з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, наданої замовником будівництва, визначеної згідно з державними будівельними нормами і правилами, та не може перевищувати граничного розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ. При цьому, не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій, (п. 2.2 Порядку). Відповідно до п. 2.3. Порядку базова ставка розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянськ з урахуванням інших передбачених законом відрахувань становить у відсотках від загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта: будівлі та/або споруди комерційного використання - 1 %, будівлі та/або споруди некомерційного використання - 0,5 %. Загальна кошторисна вартість робіт з будівництва, яка зазначена у затвердженій у встановленому порядку декларації від 18.02.2013 року про готовність об'єкта до експлуатації, становить 697200,00 грн. З вказаної суми необхідно відрахувати витрати відповідача на придбання земельної ділянки у сумі 29198,00 грн. відповідно до договору купівлі- продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 16.10.2009 року. Таким чином, розмір пайової участі буде становити 6680,02 грн. ((697200,00-29198,00)х1%=6680,02). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки у розмірі 6680,02 грн. [PERSON] із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (87%) у сумі 1392,00 грн. На підстав викладеного,

Outcome: partial