Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить позбавити батьківських прав відповідача, [PERSON], [INFO], у відношенні неповнолітніх дітей відповідача - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки та спільне проживання між сторонами припинено з липня 2014р., відповідач разом із своїми особистими речами переїхав до іншого місця проживання, він цілком припинив спілкування з позивачем та спілкування з дітьми. Під час останнього спілкування відповідача з позивачем він повідомив, що орендує квартиру в м. Павлоград, але адресу приховував. Впродовж майже три роки відповідач не лише не бачив дітей жодного разу, він самоусунувся від участі у розвитку та вихованні дітей, не сплачує аліменти на утримання дітей за рішенням суду, не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча йому відомо, що син [PERSON] потребує додаткової уваги з боку батьків, оскільки дитина, знаходячись з 09.07.2012 року на обліку у психоневрологічному диспансері, має додаткові потреби. Розмір заборгованості по аліментам станом на 28.03.2017 р. складає 30 385,70 грн. Крім того, для отримання дитиною [PERSON] лікування кожного разу позивач, як матір дитини, стикається не лише із проблемою матеріального характеру, а найголовніше із проблемою заяви - згоди від батька дитини на лікування, дану згоду щоразу потрібно пред'являти до лікарні. Дитина [PERSON] також позбавлена можливості приймати участь у виставах, оскільки для виїзду дитини за межі України знов таки потрібна письмова згода батька, яку діти не можуть отримати за відсутності спілкування із батьком. За вищевикладених обставин в інтересах дітей позивач просить позбавити батька дітей батьківських прав відносно обох дітей. Представник позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся через розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», до суду не прибув, жодних заяв, клопотань не надав. Представники третіх осіб подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, наполягали на позбавленні батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис за №317 від 01.04.2009 (а.с. 7). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис за №356 від 10.04.2012 (а.с. 6). Згідно із висновком Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради від 05.05.2017 №1731/0/2-17, оскільки батько злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків, матеріально дітей не утримує, байдужих до їх подальшої долі, враховуючи інформації КЗ «Центр Первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда», довідки відділу державної виконавчї служби, характеристик дошкільних навчальних закладів, діючи виключно в інтересах дітей, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр.. [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] (а.с. 14). Згідно із направленням від 31.03.2017 на виїзну обласну психолого-медико-педагогічну консультацію для визначення подальшого освітнього маршруту дитини [PERSON], який має психолого-педагогічний висновок: помірна розумова відсталість, обстеження відбувається за письмовою згодою обох батьків. (а.с. 25). Відповідно до довідки від 07.04.2017р. вих: № 707/1, виданої КЗ "Дніпропетровського наркологічного диспансеру" Дніпропетровської обласної ради", позивач не перебуває на обліку у лікаря - нарколога (а.с. 21). Відповідно до довідки від 06.04.2017р., видана КЗ "Павлоградська міська лікарня №1» ДОР психоневрологічного диспансерного відділення", позивач не перебуває на обліку у лікаря - психіатра та за останні 5 років за медичною допомогою до вказаного лікаря не зверталась (а.с. 22). Згідно із довідкою №27 від 13.04.2017, виданої ДНЗ №5 «Ластівка» Павлоградської міської ради, мати займається навчанням та розвитком [PERSON], батько дитини не відвідував батьківські збори, вихователі з ним не знайомі(а.с. 28). Відповідно до характеристики вихованки групи №4 ДНЗ №60 «Ювілейний» [PERSON] від 06.04.2017, та відповіді на запит від 11.04.2017 №35, за час відвідування дитиною дитячого садочка вихователі не мали змоги познайомитися з батьком, [PERSON], остіннй батьківські збори не відвідував (а.с. 29,31). Згідно із довідкою про реєстрацію та склад сім'ї від 24.03.2017 [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], склад сім'ї: [PERSON], [INFO], батько позивача, [PERSON], [INFO], донька позивача, [PERSON], [INFO],син позивача(а.с. 33). Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мешкають разом з позивачем та перебувають у останнього на утриманні. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про них та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дітей, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити його батьківських прав відносно дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved