Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про визнання незаконним наказу від 06.09.2017 року № 1167ок про звільнення, поновлення на попередньому місці роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він працював у відповідача по справі - у ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" у якості гірничого диспетчера. 7 вересня 2017 року позивачу було вручено наказ № 1667 від 06.09.2017 року про його звільнення з посади гірничого диспетчера (табельний номер 9578) відповідно до п. З ст. 40 КЗОТ України за систематичне невиконання робітником без поважних причин своїх трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо к робітнику раніш застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Підставою для цього наказу, відповідно до його тексту, стали наступні обставини: 26.08.2017 року начальником зміни по охороні праці [PERSON] було виявлено, що на ПК 226-230 на 4 північному конвеєрному штреку блоку 10 в результаті виходу з строю насосу, сталось затоплення гірничої виробки, що привело до погіршення провітрювання та могло привести до загазованості очисного забою. Про вихід з строю насосу та підтоплення гірничого вироблення нібито було сповіщено позивача по телефону начальником зміни по охороні праці [PERSON] Позивачу, відповідно до цього наказу, закидається те, що він порушив свою посадову інструкцію, а саме п. 4.17, 4.23, 4.24, а також пп. 1, 3 Правил внутрішнього розпорядку для робітників, інженерно - технічних працівників та посадовців ПАО "ШУ Покровське". Раніш до нього нібито застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, а саме - за період з вересня по грудень 2016 року - 3 дисциплінарних стягнення, та за період з січня по серпень 2017 року - 6 дисциплінарних стягнень, що свідчить про систематичне невиконання мною без поважних причин своїх посадових обов'язків. Вказані обставини і стали підставою для звільнення. З вказаним наказом погодитись не може, та вважає своє звільнення незаконним з наступних підстав. Відповідно до статті 40 п. З КЗпП України можливо звільнити працівника за систематичне невиконання робітником без поважних причин своїх трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо к робітнику раніш застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. При такому звільненні необхідно враховувати, що на працівника покладаються обов'язки які є: складовими його трудової функції; іншими обов'язками передбаченими правилами внутрішнього трудового розпорядку. При чому під систематичним невиконанням трудових обов'язків, трудове законодавство України розуміє як систематичне порушення трудової дисципліни за які працівник має стягнення, та порушив її знову, на протязі року, з дня застосування стягнення за перше порушення. Також, при звільненні працівника за цією статтею необхідно враховувати наявність вини працівника. Саме ці обставини необхідно було враховувати при звільненні позивача. Вважає, що відповідач порушив норми діючого законодавства при його звільненні. Так, з наказу про звільнення не ясно і в ньому не вказано в чому саме полягає порушення п. 4.17, 4.23 та 4.24 Посадової інструкції гірничого диспетчера, а також пп. 1, 3 Правил внутрішнього розпорядку. Якщо буквально читати вказані пункти посадової інструкції то позивач, відповідно до цих пунктів зобов'язаний: 4.17. інформувати перед закінченням зміни керівників зміни, дільниць та служб про стан виробничих процесів, техніки безпеки, аварія та простоїв технологічних ліній; 4.23. фіксувати на протязі зміни втрати робочого часу пов'язані з аваріями машин, механізмів, порушень затверджених технологій з вказівкою причин та часу простою; 4.24.інформувати керівництво шахтоуправління про хід робіт на протязі зміни. Але, як йдеться з наказу, то позивач, нібито, нікого не повідомив про вихід з строю обладнання та про затоплення гірничої виробки та не зафіксував цю інформацію. Тобто з наказу не відомо і не розуміло: -саме кому він мав би повідомити з керівництва про вихід з строю обладнання; -що саме таке є - вихід з строю обладнання (вихід з строю насосу), що це за строй, і куди з нього вийшло обладнання. Яким чином вихід з строю (когось - чи насосу, чи обладнання) спричинило затоплення гірничого вироблення та зменшення перерізу цього вироблення. З наказу взагалі не розуміло саме яке вироблення було затоплено, саме на скільки було зменшено переріз якої виробки. -коли саме, у який час, якої доби стався цей вихід з строю; саме коли, в який час, він мав би сповістити когось з керівництва про цей вихід. Якщо виходити з посадової інструкції, то про стан процесів та аварії позивач мав би інформувати керівників зміни, дільниць та служб перед закінченням зміни, якщо це про хід робіт то саме керівництво шахтоуправління на протязі зміни. Позивачу ставиться в провину, що саме він нікого не повідомив про вихід з строю обладнання, що не узгоджується з вимогами вказаних пунктів його посадової інструкції. При вирішення питання саме про порушення позивачем трудових обов'язків, то в цій частині наказ не відповідає вимогам статті 40 п. З КЗпП України, бо не вказує що саме, конкретно він порушив при виконанні своїх посадових обов'язків. Відносно систематичного не виконання без поважних причин своїх обов'язків необхідно відмітити наступне. З наказу не ясно, що саме за дисциплінарні стягнення були накладені на позивача в період з вересня по грудень 2016 року - 3 дисциплінарних стягнення, та за період з січня по серпень 2017 року - 6 дисциплінарних стягнень. В наказі не вказано за що позивача притягували до дисциплінарних стягнень за вказані періоди - за те, що він запізнився на роботу, за те, що він не виконував якісь пункти посадової інструкції та інше. З наказу взагалі не ясно що це за стягнення, чи був я про них повідомлений, чи оскаржувались вони чи ні. -чи вказані накази є діючими чи скасовані відповідно до вимог КЗпП України. -у чому полягає провина позивача при здійсненні дисциплінарного проступку. Тобто, вказаний наказ не відповідає вимогам діючого законодавства, є не законним, тому і звільнення відповідно до цього наказу є незаконним. Позивач вважає, що на цих підставах він підлягає поновленню на попередньому місці роботи у якості гірничого диспетчера. У зв'язку з тим, що він не працював з моменту звільнення, знаходився у вимушеному прогулі, тому, вважає, що з відповідача необхідно стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення. Позивач просить суд визнати незаконним наказ від 06.09.2017 року № 1167ок про звільнення, поновити його на попередньому місці роботи, стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В пояснення та запереченнях проти позову зазначив, що [PERSON] працював в ПАТ «ШУ «Покровське» з грудня 2001р. по 6.09.2017р. На посаді гірничого диспетчера позивач працював тричі: з 03.07.2010р. по 30.06.2012, з 22.02.2013 по 13.11.2013р. та з 17.02.2014р. по 6.09.2017р. Останній раз переведення позивача на посаду гірничого диспетчера здійснювалося на підставі заяви позивача та згідно з наказом № 371кп від 17.02.2014р. Під час роботи гірничим диспетчером позивач на виконання вимог Правил безпеки у вугільних шахтах (пп..14. п.3 розділу IV) пройшов навчання за програмою «Підготовка відповідальних керівників робіт з ліквідації аварій на шахтах» (підтверджується відповідними посвідченнями, зокрема № 88 від 22.05.2015р.). Факт ознайомлення позивача з посадовою інструкцією гірничого диспетчера підтверджується його підписом про таке ознайомлення на аркуші ознайомлення з посадовою інструкцією гірничого диспетчера. Аркуш ознайомлення з посадовою інструкцію, який серед інших має підпис позивача, пришито до самої посадової інструкції та скріплено печаткою підприємства. Трудові обовязки гірничого диспетчера серед іншого передбачені розділом 4 посадової інструкції та пунктом 3 Правил внутрішнього розпорядку для робітників, інженерно-технічних працівників та службовців ПАТ «ШУ «Покровське», які є додатком до Колективного договору. З колективним договором та правилами внутрішнього трудового розкладу [PERSON] був ознайомлений, про що свідчить його підпис на зворотній стороні особової картки працівника. Також обовязок всіх працівників щодо виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства закріплено в пункті 2.9 Колективного договору ПАТ «ШУ «Покровське». Правом застосовувати дисциплінарні стягнення в ПАТ «ШУ «Покровське», відповідно до статуту ПАТ «ШУ «Покровське» (п. 9.4.8) та відповідно до статті 147-1 КЗпП України, наділений директор ПАТ «ШУ «Покровське». Згідно з цією посадовою інструкцією гірничий диспетчер підпорядковується директору, головному інженеру, заступнику директора з виробництва, та головному інженеру при виникненні аварії згідно з ПЛА (п. 1.4.). Відповідно до змісту норм розділів 4 та 5 посадової інструкції та відповідно до норм Правил безпеки у вугільних шахтах гірничий диспетчер має як права, так і обовязки давати обовязкові для виконання вказівки іншим працівникам в свою зміну. На протязі з вересня 2016р. по 25 серпня 2017р. гірничий диспетчер [PERSON] 12 разів порушував трудову дисципліну, тобто 12 раз скоював дисциплінарні проступки, за кожний з яких наказами по підприємству притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Це підтверджується копіями наступних наказів «про накладення дисциплінарного стягнення»: від 19.09.2016р. № 3130; від 20.09.2016р. № 3201ПР; від 21.11.2016р. № [NUMBER]; від 31.01.2017р. № 331 ПР; від 22.03.2017р. № 845ПР; від 24.04.2017р. № [NUMBER]; від 23.05.2017р. № [NUMBER]; від 25.05.2017р. № [NUMBER]; від 30.06.2017р. № 2798ТБ; від 28.07.2017р. № [NUMBER]; від 17.08.2017р. № 3202ПР; від 26.08.2017р. № 3609ТБ; Перед усіма цими наказами [PERSON] давав письмові пояснення, в яких не заперечував (за виключенням наказу № 3609ТБ від 26.08.17р.) допущені порушення трудової дисципліни. З усіма цими наказами (за виключенням наказу № 3609ТБ від 26.08.17р.) [PERSON] був ознайомлений під підпис і під час ознайомлення він не зазначав про будь-яку незгоду із змістом цих наказів. Він відмовився ознайомитися під підпис лише з одним наказом № 3609ТБ від 26.08.17р., про що було складено відповідний акт. Всі вищевказані стягнення були накладені з дотриманням встановлених КЗпП України строків. Жодного з вищевказаних наказів «про накладення дисциплінарного стягнення» позивач не оскаржив. Відповідно до статей 40 та 147 КЗпП України систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обовязків, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, є підставою для звільнення працівника з ініціативи адміністрації. Другий на протязі року дисциплінарний проступок дає підприємству підстави для звільнення працівника. 26.08.2017р. гірничим диспетчером [PERSON] (після раніше скоєних ним 12 порушень на протязі року), знову було скоєно дисциплінарний проступок, який виявлявся у наступному: 26.08.2017р. начальником зміни з охорони праці [PERSON], який знаходився в шахті, було виявлено, що на ПК 226-230 на 4 північному конвейерному штреці блоку 10 в результаті виходу з ладу насосу відбулося затоплення гірничої виробки, в результаті чого було зменшено перетин даної виробки, що потягло погіршення провітрювання та могло привести до загазування очисного вибою. Зазначений випадок з урахуванням неможливості оперативного усунення причин затоплення гірничої виробки повинен був мати наслідком необхідність прийняття управлінських рішень з боку керівників виробничої та технічної служб, зокрема, направлених на зменшення навантаження на вибій, а також на своєчасну доставку запасних частин для ремонту насосу. Про вихід з ладу насосу та підтоплення гірничої виробки начальником зміни з охорони праці [PERSON] було по телефону повідомлено гірничому диспетчеру [PERSON] Отримавши зазначену інформацію, гірничий диспетчер [PERSON] нікого не повідомив про вихід із ладу обладнання та про підтоплення гірничої виробки, ніяк не зафіксував зазначену інформацію, чим порушив свої посадові обовязки, передбачені в пунктах 4.17; 4.23; та 4.24 «Посадової інструкції гірничого диспетчера», а також обовязки, передбачені в пп..1 п. 3 Правил внутрішнього розпорядку для робочих, інженерно-технічних працівників та службовців ПАТ «ШУ «Покровське». В пояснювальній записці за даним фактом (ці письмові пояснення позначені [PERSON] як доповідна записка) гірничий диспетчер [PERSON] послався на те, що про вихід насосу з ладу він повідомляв начальнику дільниці № 4, механіку дільниці № 4 та заступнику директора [PERSON], однак зазначені особи в своїх поясненнях зазначену інформацію не підтвердили. Той факт, що пояснювальна (доповідна) записка [PERSON] від 26.08.17р. містить недостовірні відомості, підтверджується змістом доповідної записки [PERSON] та документу з назвою представлення на звільнення від 26.08.17р. вих.№ 2455/1, яке підписано представниками адміністрації ПАТ «ШУ «Покровське» на імя Голови профспілкового комітету ПАТ «ШУ «Покровське» щодо надання згоди на звільнення позивача. Так, в цьому документі описаний зміст дисциплінарного проступку, який скоїв [PERSON] 26.08.17р., та вказано, що [PERSON] про факт виходу з ладу насосу нікого не повідомив і цей документ серед інших представників адміністрації підписаний заступником директора з виробництва [PERSON] Тобто якщо особа, на яку [PERSON] послався як на особу, яку він начебто повідомляв про вихід насосу з ладу, підписує це подання то вона цим підтверджує те, що [PERSON] її не повідомляв про вихід насосу з ладу. Також зазначені обставини підтверджуються доповідною запискою заступника директора з виробництва [PERSON] Представник відповідача звертає увагу, що в своїй пояснювальній записці сам гірничий диспетчер [PERSON] визнав, що 26.08.17р. в 14год 00 хв. [PERSON] повідомляв йому про несправність на ПК 226 насосу, який повинен відкачувати воду. [PERSON] заперечував лише те, що [PERSON] повідомляв йому про затоплення виробки. Також про те, що пояснювальна (доповідна) записка [PERSON] від 26.08.17р. містить недостовірні відомості, свідчить той факт, що під час розгляду профспілковим комітетом питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON], 6.09.17р. сам [PERSON] не задав жодного питання ні заступнику директора [PERSON], ні начальнику зміни з охорони праці [PERSON], які були запрошені та були присутні на засіданні профспілки. Також про те, що пояснювальна (доповідна) записка [PERSON] від 26.08.17р. містить недостовірні відомості, свідчить той факт, що самому [PERSON] на протязі тривалого часу було властиво скоювати саме такі порушення трудової дисципліни, які аналогічні проступку, який він скоїв 26.08.2017р. Це підтверджується великою кількістю пояснювальних записок позивача наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Так, наприклад, в пояснювальній записці від 4.09.2016р. до наказу № [NUMBER] (копія додана до матеріалів справи) сам [PERSON] власноруч визнає свою провину в тому, що він не повідомив директора про вихід з ладу редуктора комбайна КСП-42 і що такий його проступок є порушенням посадової інструкції гірничого диспетчера. В пояснювальній записці від 9.03.17р. до наказу № 845 ПР від 22.03.2017р. сам [PERSON] власноруч визнає свою провину в тому, що він не повідомив головному механіку про аварію на дільниці КТ-7 на ТСВП № 274. З більшості інших пояснювальних записок до всіх інших на протязі року наказів «про накладення дисциплінарного стягнення» видно, що сам [PERSON] власноруч визнає той факт, що він або не повідомив когось про аварію чи вихід з ладу обладнання, або несвоєчасно повідомив, або не зафіксував відповідну інформацію в документах. Також із змісту цих пояснювальних записок витікає, що [PERSON] знав кого саме на шахті та коли він повинен повідомляти про ти чи інші події, інформацію про які він отримує з шахти. Представник відповідача просив врахувати, що поза межами року до дати звільнення [PERSON], сам [PERSON] теж притягувався до дисциплінарної відповідальності наказами по підприємству і перед виданням цих наказів він писав письмові пояснення, із змісту яких ясно, що самому [PERSON] було добре відомо кого саме на шахті та про які події в шахті він повинен повідомляти. В пояснювальній записці від 13.02.2016р. [PERSON] власноруч вказує на те, що він не повідомив директору про аварійний простой забоя Мацюка, чим порушив розпорядження директора. В деяких випадках, окрім [PERSON], за аналогічні з ним порушення притягувалися до дисциплінарної відповідальності інші гірничі диспетчери. Із змісту письмових пояснювальних записок цих диспетчерів також зрозуміло, що гірничим диспетчерам добре відомо кого саме на шахті та про які події в шахті вони повинні повідомляти. Звертає увагу, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за те, що насос вийшов з ладу, а за те, що цю інформацію він нікому не передав та не вжив заходів для того, що цю неполадку була усунено. Враховуючи викладене, а також враховуючи систематичність, тяжкість скоєного [PERSON] дисциплінарного проступку, враховуючи попередню роботу позивача, обставини, за яких позивачем було вчинено дисциплінарний проступок адміністрацією ПАТ «ШУ «Покровське», 26.08.2016р. зроблено звернення до профспілкового комітету ПАТ «ШУ «Покровське» з проханням розглянути питання про надання згоди на звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Зазначене звернення має вих. № 2455/1 від 26.08.17р. 26.08.17р. [PERSON] був під підпис ознайомлений із запрошенням на засідання профспілкового комітету з розгляду питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП України, яке було заплановане на 28.08.2017р. 28.08.17р. [PERSON] на засідання профкому не зявився і на роботу не вийшов. 28.08.17р. на всі відомі адреси [PERSON] було направлено поштою запрошення на засідання профспілкового комітету з розгляду питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП України, яке було заплановане на 4.09.17р. Але на це засідання профспілки [PERSON] також не зявився і йому поштою було направлено запрошення на засідання профспілкового комітету, яке було заплановане на 11.09.17р. Зазначені вище повідомлення [PERSON] отримував, бо письмово відповів на шахту, що він на лікарняному. 6.09.2017р. [PERSON] вийшов на роботу і в цей же день його було запрошено на засідання профкому з розгляду питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП України, яке було заплановане на 6.09.2017р. на 17 год 30 хв. тобто на час після закінчення робочого дня [PERSON] Про отримання зазначеного повідомлення свідчить підпис позивача на його екземплярі про те, що екземпляр повідомлення він отримав. 6.09.2017р. відбулося засідання профспілкового комітету ПАТ «ШУ «Покровське», на якому було розглянуто питання про надання згоди на звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Профспілковим комітетом одностайно було проголосовано за те, щоб надати згоду на звільнення [PERSON] згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України. На засіданні профспілкового комітету були заслухані голова профспілки, заступник директора з правових питань, сам [PERSON], який загальними фразами сказав, що він не згоден з представленням адміністрації на звільнення. Також [PERSON] на засіданні профкому сказав очевидну для всіх неправду про те, що він завжди добре виконував свої посадові обовязки. Під час розгляду профспілковим комітетом питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON] 6.09.17р., сам [PERSON] не задав жодного питання ні заступнику директора [PERSON], ні начальнику зміни з охорони праці [PERSON], які були запрошені та були присутні на засіданні профспілки. Одразу після засідання профкому по ПАТ «ШУ «Покровське» 6.09.2017р. було видано наказ «Про звільнення» № 1167 ок від 6.09.2017р., відповідно до якого позивача було звільнено 6.09.2017р. (останній день роботи) згідно п. 3 ст 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обовязків, покладених на нього трудовим договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. В наказі «Про звільнення» № 1167 ок від 6.09.2017р. з розумним ступенем деталізації зазначено: - в чому саме полягає допущене позивачем порушення, - які саме пункти порушені та яких саме документів, в яких містяться трудові обовязки працівника та які складають зміст трудової функції працівника та зміст трудових відносин (тобто трудового договору) між працівником та підприємством, - що працівник систематично на протязі року порушував трудову дисципліну, бо мав 9 дисциплінарних стягнень (3 з вересня по грудень 2016р. та 6 за період з січня по серпень 2017р.) Після засідання профкому 6.09.17р. у вечорі [PERSON] уїхав з шахти і тому адміністрація не змогла вручити йому під підпис копію наказу про звільнення. Вранці наступного дня, тобто 7.09.2017р. ПАТ «ШУ «Покровське» направило позивачу поштою листа від 6.09.17р., в якому позивачу повідомлялося, що його звільнено і, що якщо в нього були якісь обставини, які виключають його звільнення, то йому було запропоновано зявитися на підприємство та про ці обставини повідомити шахту письмово. Про будь-які обставини, що виключають звільнення [PERSON], він підприємству не повідомляв. 7.09.2017р. [PERSON] приїхав до відділу кадрів ПАТ «ШУ «Покровське» де під підпис отримав копію наказу про своє звільнення та трудову книжку. Представник відповідача вважає, що звільнення позивача було єдиною можливою адекватною і вимушеною реакцією адміністрації підприємства на систематичні порушення трудової дисципліни з боку позивача. Підприємство могло звільнити [PERSON] за п. 3 ст 40 значно раніше, але не робило цього, бо сподівалося, що позивач буде більш добросовісно відноситися до своїх обовязків. Але [PERSON] на протязі тривало часу не припинив порушувати трудову дисципліну. В січні 2017р. відносно [PERSON] підприємство спробувало стимулювати його до кращою праці тим, що повернуло йому доплати (премію), якої його було позбавлено за раніше допущені порушення. Згідно з цим наказом відносно [PERSON] скасовуються деякі раніше застосовані до нього накази, але тільки в частині позбавлення премії та доплат, але не в частині догани як дисциплінарного стягнення. З огляду на трудову функцію гірничого диспетчера, залишення [PERSON] на роботі створювало ризик настання негативних наслідків для шахтарів у випадку аварії та негативних наслідків для підприємства в цілому в частині ефективного управління виробничими процесами. Такий висновок представник відповідача обґрунтовує наступним: Трудові обовязки гірничого диспетчера за критерієм часу їх виконання умовно поділені на обовязки в процесі приймання зміни, перед початком зміни (п. 4.1. 4.8 посадової інструкції), в процесі чергування (п. 4.9. 4.35. посадової інструкції). Зазначені трудові обовязки кореспондуються з обовязкам гірничого диспетчера, які передбачено в Правилах безпеки у вугільних шахтах та в довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 5. Добувна промисловість) та згідно з яким обовязки гірничого диспетчера також поділено на обовязки, які існують до початку чергування та в процесі зміни тобто в процесі чергування. Аналіз змісту трудової функції гірничого диспетчера, згідно з його посадовою інструкцією та згідно з Правилами безпеки у вугільних шахтах, які затв. наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 62 від 22.03.2010р. вказує на те, що гірничий диспетчер на шахті є не тільки ключовою посадовою особою в питаннях управління виробництвом, а і посадовою особою, до якої на протязі зміни технічно стікається вся оперативна інформація як про хід виробничого процесу, так і про стан охорони праці та безпеки на робочих місцях в підземних гірничих виробках. Відповідно до визначення на 81-й (1994 р.) сесії Міжнародної організації праці (розділ 1, § 1): «Вугільна шахта являє собою унікальну складну виробничу систему з особливо небезпечними умовами (вибухонебезпечне, пожежонебезпечне, викидонебезпечне, небезпечне за обвалами і проривами води та газів підприємство), де непередбачені і раптові зміни геологічних умов або природних сил, недотримання цих Правил або неправильні дії навіть одного працівника можуть призвести до катастрофічних наслідків численних людських\~ жертв і серйозної шкоди навколишньому середовищу». Саме від того, наскільки гірничим диспетчером обєктивно та своєчасно сприймається та/або передається іншим керівникам на шахті інформація, яка надходить із шахти, залежить зокрема і ефективна робота шахти, і безпека працівників. Якщо гірничий диспетчер, наприклад, деколи забуває зафіксувати (зокрема в диспетчерському журналі) інформацію, яка може свідчити про виникнення небезпеки для працівників та/або про порушення нормального ходу виробничого процесу та забуває передати цю інформацію працівникам, які повинні усунути існуючі порушення, то це може потягти зупинення робіт, стан простою, аварію, або тяжкі наслідки у вигляді нещасних випадків чи навіть загибелі людей. В процесі ліквідації аварії шахтарі можуть отримати від керівників з поверхні шахти або від диспетчера вказівки про вихід з аварійної дільниці (наприклад в разі спалаху газу метану) саме через гірничу виробку, яка виявилася затопленою і про необхідність ліквідації затоплення якої на протязі зміні гірничий диспетчер [PERSON] нікому не передав інформацію. Зазначені висновки кореспондуються із змістом наступних норм Правил безпеки у вугільних шахтах, змістом посадової інструкції гірничого диспетчера та Правил внутрішнього розпорядку: - (пп..17. п.1 розділу IV Правил безпеки у вугільних шахтах) У разі виявлення порушень цих Правил та інших нормативних документів особа, яка виявила порушення, зобов'язана припинити роботи, довести до відома керівництво дільниці та гірничого диспетчера. У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я умов праці директор шахти (уповноважена особа) зобов'язаний повідомити про це відповідний орган Держгірпромнагляду України відповідно до вимог Закону України "Про охорону праці", він звертається до зазначеного органу з клопотанням про встановлення необхідного строку для виконання заходів щодо приведення умов праці на конкретному виробництві чи робочому місці до нормативних вимог. Порушення, які можуть призвести до загрози життю та здоров'ю працівників, є грубими порушеннями цих Правил. - (пп..8. п.3 розділу IV Правил безпеки у вугільних шахтах) У випадку виникнення аварії на шахті будь-якої форми власності негайно запроваджується в дію план ліквідації аварії. Відповідальним керівником робіт з ліквідації аварії є головний інженер шахти (уповноважена особа), а до його прибуття - гірничий диспетчер. Їх розпорядження для всіх осіб і організацій, які беруть участь у ліквідації аварії, обов'язкові до виконання. - (пп. 1. п.5 розділу IV Правил безпеки у вугільних шахтах) працівник шахти зобовязаний: … повідомляти про помічені чи виявлені небезпеки безпосередньому керівнику робіт або гірничому диспетчеру; - (пп. 11. п.5 розділу IV Правил безпеки у вугільних шахтах) Під час роботи працівник зобов'язаний стежити за безпечним станом місця роботи, дотриманням пилогазового режиму, справністю обладнання, що обслуговується, пристосувань, засобів захисту та контролю. У разі виявлення ознак небезпеки він повинен негайно припинити роботу, попередити працівників поруч і вийти в безпечне місце, повідомивши про це змінному керівнику робіт або гірничому диспетчеру. У випадку несправності машин і обладнання працівник зобов'язаний вжити заходів щодо їх усунення. Якщо усунути несправність самотужки неможливо, він повинен повідомити про неї змінного керівника робіт або гірничого диспетчера. - пунктів 4.1; 4.5; 4.6; 4.9-4.10; 4.11, 4.17; 4.20; 4.24; 4.35 Посадової інструкції гірничого диспетчера в ПАТ «ШУ «Покровське»; - підпункту 1 пункту 3 Правил внутрішнього розпорядку для робітників, інженерно-технічних працівників та службовців ПАТ «ШУ «Покровське» (які є частиною Колективного договору) працівники, інженерно-технічні працівники та службовці зобовязані : ….приймати заходи щодо негайного усунення умов, що перешкоджають або ускладнюють нормальне виконання робіт (простій, аварія). У випадку відсутності можливості усунути ці причини своїми силами негайно довести цю інформацію до відома адміністрації. Характер систематичних порушень трудової дисципліни з боку [PERSON] свідчить про те, що він не виявляв (як вказано в науково-практичному коментарі до КЗпП України) належну дбайливість та турботу про виконання своїх трудових обовязків. Незалежно від того чи настали негативні наслідки від того, що [PERSON] постійно як диспетчер не передавав керівникам шахти інформацію, чи ні, сама по собі системність порушення позивачем своїх посадових обовязків, створює наприклад, за умов спалаху газу метану, ризик настання таких наслідків. Не передавши іншим особам достовірну інформацію та не прийнявши заходів для ліквідації тих порушень, які створюють, наприклад, перепони для вільного пересування працівників гірничими виробками внаслідок затоплення, гірничий диспетчер не зможе ефективно управляти ліквідацією аварії. Представник відповідача вважає, що саме з огляду на ці обставини профспілковий комітет (який складався з колишніх колег [PERSON], бо останній раніше працював за робочими професіями) одноголосно дав згоду на звільнення [PERSON] Як витікає з чисельних наказів про дисциплінарні стягнення [PERSON] за 2016 та 2017 роки, він працював погано на протязі тривалого часу. Негативне відношення до [PERSON] з боку керівництва склалося виключно лише внаслідок його поганої роботи на протязі тривалого часу. Якщо б відносно [PERSON] на протязі року не було багато стягнень за порушення трудових обовязків, то звільнити його у будь-якому випадку було б неможливо. Дійсними підстава для звільнення [PERSON] стало те, що він систематично скоює дисциплінарні порушення. Систематичним нехтуванням своїми посадовими обовязками [PERSON] як гірничий диспетчер створював загрозу для безпеки великої кількості шахтарів (одночасно під керівництвом [PERSON] в шахті знаходяться в одну зміну біля 1 тис. осіб, а між змінами 1, 3 тис. осіб). Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працював на ПАТ «ШУ «Покровське», а саме в період з 17.02.2014р. по 06.09.2017р. на посаді гірничого диспетчера зайнятого на підземних роботах 50 та більше відсотків робочого часу на рік. 6.09.2017 року звільнений згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення (а.с.5-9). Наказ від 6 вересня 2017 року за № 1667ок «Про звільнення» (а.с.10). Згідно з даним наказом 26.08.2017р. начальником зміни з охорони праці [PERSON] було виявлено, що на ПК 226-230 на 4 північному конвейерному штреці блоку 10 в результаті виходу з ладу насосу відбулося затоплення гірничої виробки, в результаті чого було зменшено перетин даної виробки, що потягло погіршення провітрювання та могло привести до загазування очисного вибою. Зазначений випадок з урахуванням неможливості оперативного усунення причин затоплення гірничої виробки повинен був мати наслідком необхідність прийняття управлінських рішень з боку керівників виробничої та технічної служб, зокрема, направлених на зменшення навантаження на вибій, а також на своєчасну доставку запасних частин для ремонту насосу. Про вихід з ладу насосу та підтоплення гірничої виробки начальником зміни з охорони праці [PERSON] було по телефону повідомлено гірничому диспетчеру [PERSON] Отримавши зазначену інформацію, гірничий диспетчер [PERSON] нікого не повідомив про вихід із ладу обладнання та про підтоплення гірничої виробки, ніяк не зафіксував зазначену інформацію, чим порушив свої посадові обовязки, передбачені в пунктах 4.17; 4.23; та 4.24 «Посадової інструкції гірничого диспетчера», а також обовязки, передбачені в пп..1 п. 3 Правил внутрішнього розпорядку для робочих, інженерно-технічних працівників та службовців ПАТ «ШУ «Покровське». В пояснювальній записці за даним фактом гірничий диспетчер [PERSON] послався на те, що про вихід насосу з ладу він повідомляв начальнику дільниці № 4, механіку дільниці № 4 та заступнику директора [PERSON], однак зазначені особи в своїх поясненнях зазначену інформацію не підтвердили. Протягом року до гірничого диспетчера [PERSON] неодноразово застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, а саме: за період з вересня по грудень 2016 р. [PERSON] мав 3 дисциплінарних стягнення, за період з січня по серпень 2017р. [PERSON] має 6 дисциплінарних стягнення, що свідчить про систематичне невиконання даним працівником без поважних причини своїх трудових обовязків. 6.09.2017 р. профспілковий комітет первинної організації профспілок працівників вугільної промисловості ПАТ «ШУ «Покровське» дав згоду на звільнення [PERSON] згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Директор ПАТ «ШУ «Покровське» приймаючи до уваги систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обовязків, наказує звільнити гірничого диспетчера [PERSON] 6.09.2017р. (останній день роботи) згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення (а.с.10-11). Відповідно до протоколу № 85 засідання профспілкового комітету ПАТ «ШУ «Покровське» від 06.09.2017 року, на засіданні розглядалось подання адміністрації підприємства про надання згоди на звільнення гірничого диспетчера [PERSON] за п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с.40). За надання згоди на звільнення присутні на засіданні 17 членів профспілки проголосували одностайно. [PERSON] був присутній на засіданні (а.с.37). Подання на звільнення [PERSON] направлено до профспілки 26.08.2017р. Як вбачається з матеріалів справи подання розглянуто відповідно до статті 43 КЗпП України, та в присутності [PERSON] Начальник зміни з ОП [PERSON] в докладній записці від 26.08.2017р. зазначає, що ним 26.08.17р. було виявлено, що насос знаходиться несправному стані, внаслідок чого не відкачується вода. Про дане порушення по телефону було повідомлено гірничого диспетчера [PERSON] о 14 годині 15 хвилин. Більше нікому не повідомляв, тому що до обовязків диспетчера входить доводити дану інформацію до керівництва (а.с.14). [PERSON] в доповідній записці від 26.08.2017р. зазначає, що 26.08.17р. в 14 годині ним була отримана інформація від [PERSON] про несправність насоса. Про несправність він повідомив начальнику дільниці та механіку, заступнику директора (а.с.42). Начальник дільниці [PERSON] в пояснювальній записці від 26.08.2017р. зазначає, що [PERSON] про несправність не повідомляв (а.с.43). Механік дільниці [PERSON] про несправність дізнався від начальника дільниці (а.с.44). В наказі про звільнення зазначається, що позивач порушив пункти 4.17; 4.23; та 4.24 «Посадової інструкції гірничого диспетчера» (а.с. 45-54). Пункт 4.17 Посадової інструкції гірничого диспетчера, яка затверджена директора ПАТ «ШУ «Покровське» передбачає, що гірничий диспетчер зобовязаний інформувати перед закінченням зміни керівників зміни, дільниць, служб про стан виробничих процесів, техніки безпеки, аваріях та простоях технологічних ліній. Пункт 4.23 передбачає, що гірничий диспетчер зобовязаний фіксувати протягом зміни втрати робочого часу, повязані з аваріями машин, механізмів, порушень затвердженої технології з вказанням причин та часу простоїв. Пункт 4.24 передбачає, що гірничий диспетчер зобовязаний інформувати керівництво шахтоуправління про хід робіт протягом зміни. А також обовязки, передбачені в пп.1 п. 3 Правил внутрішнього розпорядку для робочих, інженерно-технічних працівників та службовців ПАТ «ШУ «Покровське» в якому зазначено, що працівники, ІТР та службовці зобовязані приймати заходи до негайного усунення умов, які перешкоджають або утруднюють звичайне виробництво роботи (простій, аварія). У випадку відсутності можливості усунути ці причини самотужки негайно довести дану інформацію до відома адміністрації (а.с.56-57). Згідно наказу від 26.08.2017р. за № 3609ТБ [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пунктів 4.17; 4.23; та 4.24 «Посадової інструкції гірничого диспетчера» та пп.1 п. 3 Правил внутрішнього розпорядку для робочих, інженерно-технічних працівників та службовців ПАТ «ШУ «Покровське». Цим же наказом звернуто увагу [PERSON] на те, що систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх посадових обовязків, покладених на нього трудовим договором та правила внутрішнього трудового розпорядку є підставою для звільнення працівника згідно п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с.58-59). Накази про накладення дисциплінарного стягнення на гірничого диспетчера [PERSON]: № 2728ПР від 28.07.2017р. (а.с.64-65), № 3202ПР від17.08.2017р. (а.с68-69), № 2798ТБ від 30.06.2017р. (а.с.72-75), № 1684ПР від 23.05.2017р. (а.с.82), № 1428ПР від 29.04.2017р. (а.с.84-85), №1768ПР від 25.05.2017р. (а.с.87-88), № 845 ПР від 22.03.2017р. (а.с.90-91), № [NUMBER] від 20.09.2016р. (а.с.93-94), № [NUMBER] від 19.09.2016р. (а.с.96-97), № [NUMBER] від 21.11.2016р. (а.с.99-100), № 331ПР від 31.01.2017р. (а.с.102-103). Таким чином за період з вересня 2016 року по серпень 2017 року [PERSON] одинадцять разів притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення «Посадової інструкції гірничого диспетчера». [PERSON] не заперечував, що у наказах про притягнення до дисциплінарної відповідальності є його підпис про ознайомлення. Відмовлявся ставити підпис у наказі від 26.08.2017р., про що було складено акт. Наказом № 349ПР від 31.01.2017р. скасовані накази № 352 ПР від 1.02.16р., № 633ПР від 24.02.2016р., № 1619ТБ від 20.05.2016р., № 3130ПР від 19.09.2016р., № [NUMBER] від 21.11.2016р. в частині позбавлення доплат гірничого диспетчера [PERSON] Скасовано дію п. 2 наказу № 199 ПР від 26.01.2016р. в частині позбавлення доплат та премії (а.с.164). Суд звертає увагу, що дані накази скасовані тільки в частині позбавлення доплат та премії, що не є зняттям дисциплінарного стягнення в розумінні статті 151 КЗпП України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працює електрослюсарем підземним 4 дільниці ПАТ «ШУ «Покровське». 26.08.2017р. билі 17 години дізнався від грозів про те, що на 4 північному конвейєрному штреці блоку 10 в результаті виходу з ладу насосу відбулося затоплення гірничої виробки. До ремонту приступив приблизно о 18 годині. Коли прийшов до місця події побачив, що води зібралось по пояс. Така кількість води могла зібратися приблизно за дві години. У випадку несвоєчасного усунення несправності та у випадку аварії така кількість води могла створити перешкоду при використанні запасним виходом. Свідок [PERSON] суду показав, що з березня по грудень 2017 року він працював начальником дільниці №4 . 26.08.2017 року приблизно о 16 годині дізнався про несправність насосу. Від [PERSON] інформації не отримував. Свідок подзвонив механіку [PERSON] та сказав про несправність. Несвоєчасне усунення несправності насоса у випадку аварії могло потягнути тяжкі наслідки. Свідок [PERSON], суду показав, що працює начальником зміни з охорони праці. 26.08.2017р. приблизно о 13.40 13.45 ним було виявлено, що на ПК 226-230 затоплена виработка, в наслідок чого не відкачується вода. Свідок підійшов до першого телефону та повідомив [PERSON] про виявлену несправність. Це було через 20 хвилин. Коли виїхав з шахти о 15.30 повідомив свого безпосереднього керівника. Несвоєчасне усунення такої несправності у випадку аварії могло привести до затоплення запасного виходу. Відповідно до статті 76 ЦПК України \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до статті 89 ЦПК України \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У статті 90 ЦПК України зазначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Враховуючи статті 76, 89, 90 ЦПК України, у суду відсутні підстави для не прийняття показів свідків до уваги, оскільки вони не протирічать змісту пояснювальних записок, які наявні в матеріалах справи (а.с.41, 43, 44). Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до п.3 ч. 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадк у систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на те, що в газеті в серпні 2017 року була надрукована інформація про його народження за кращі трудові показники, оскільки це не знімає ані дисциплінарні стягнення ані скасовує підстави для його звільнення. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що дії керівництва ПАТ «ШУ «Покровське», щодо винесення наказу про звільнення від 6.09.2017 року, є послідовними та законними. З матеріалів справи, пояснень сторін, показань свідків вбачається, що [PERSON] допускав в своїй роботі порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції, за що його неодноразово протягом року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та як наслідок, звільнено згідно п. 3 ч. 1 статті 40 КЗпП України. Суду позивачем не надано жодного доказу який би спростовував показання свідків з боку відповідача, та документи надані стороною відповідача. Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання незаконним наказу від 06.09.2017 року № 1167ок про звільнення, поновлення на попередньому місці роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, тому в задоволенні позовних вимог відмовляє. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed