Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO], стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття та призначення опікуном та піклувальником старшу сестру [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є рідним батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO], матір дітей померла. Батько ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню дітей, не приділяє їм належної уваги, не створює умови для їх нормального життя та повноцінного розвитку. Батько самоусунувся від виховання дітей, має іншу сім»ю, довгий час дітей не бачив, вважає себе біологічним батьком лише [PERSON], спочатку бажав взяти її на виховання, однак, жодних дій для реалізації бажання не здійснив. Останнім часом діти проживають разом з старшою сестрою [PERSON] та перебувають на її утриманні, сестра бажає взяти дітей під опіку та пілування. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю та додатково пояснила, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідач життям своїх дітей не цікавиться, належних умов для дітей не створив. Відповідач в судове засідання не з"явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та телефонограма, які містяться в матеріалах справи. В телефонному режимі повідомив, що прибути в судове засідання не може та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно молодшої доньки, в решті позовних вимог заперечив проти задоволення. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що на даний час опікується та піклується про своїх сестер, які проживають разом з нею, бажає, щоб її призначили опікуном та піклувальником. Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та, відповідно до ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року, її батьком є [PERSON], матір»ю - [PERSON] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, її батьком є [PERSON], матір»ю - [PERSON] (а.с.5). [PERSON] - матір дітей, померла 23 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER] (а.с.6). Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що діти довгий час не бачили і не спілкувалися з батьком, проживали разом з матір»ю, батько проживає окремо в Донецькій області, не відвідує дітей. Відповідно до довідки виданої виконкомом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 06.07.2015 року № 2349 до складу сім»ї [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], входять: дочка [PERSON], 2014 року народження, сестра [PERSON], 2007 року народження та сестра [PERSON], 1999 року народження (а.с.14). Як вбачається з акту обстеження умов проживання сім»ї [PERSON] від 30.07.2015 року за адресою: [ADDRESS], умови проживання родини задовільні, в кімнатах чисто, наявні необхідні меблі, продуктами харчування забезпечені, наявна присадибна ділянка, яка оброблена та засаджена (а.с.17). Згідно довідки Рівнянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів від 18.11.2015 року за №327 батько [PERSON] не відвідує свою доньку [PERSON], яка є ученицею 10 класу, протягом останніх двох років, весь час дитиною, до моменту смерті, опікувалася її мати [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки Рівнянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів від 18.11.2015 року за № 328, батько [PERSON] не відвідував свою доньку [PERSON], яка є ученицею 2 класу, жодного разу, весь час дитиною, до моменту смерті, опікувалася її мати [PERSON] (а.с.9). З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дочки, створенню умов для її гармонійного і всебічного розвитку, забезпеченню її інтересів, матеріального утримання. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно із п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору між батьками, зокрема, і про позбавлення батьківських прав. Відповідно до висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації від 30.11.2015 року № 01-25/78/1, районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON], 1999 року народженнята [PERSON], 2007 року народження (а.с.10). Суд, погоджується з висновком районної державна адміністрація та вважає за можливе його прийняти як доказ неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов"язків. Враховуючи наведені вище обставини, суд, вважає, що доводи позивача щодо свідомого ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків, а також те, що останній не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, зокрема, не приділяє їм належної уваги, не створює умов для їх нормального життя та повноцінного розвиту, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дітям, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, втратив зв»язок з дітьми, матеріально не утримує, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, про що свідчать докази, зібрані у справі, а тому позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньок [PERSON] та [PERSON], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В частині встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] та опіки над малолітньою [PERSON], суд встановив наступне. Статтею 243 СК України передбачено що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, зокрема опіка встановлюється над дитиною у віці до 14 років, піклування встановлюється - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. У відповідності до ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. На підставі ст. 60 ч. 3-4 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна, піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Позивач просить призначити опікуном над малолітньою [PERSON] та піклування над неповнолітньою [PERSON] їх старшу сестру [PERSON]. Відповідно до висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 30.11.2015 року № 01-25/77/1, районна державна адміністрація вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном, піклувальником над малолітньою сестрою [PERSON] ть неповнолітньою сестрою [PERSON] (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, проживає у власному будинку за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON], 2014 року народження, сестрою [PERSON], 2007 року народження та сестрою [PERSON], 1999 року народження, обробляє присадибну ділянку, має позитивну характеристику за місцем проживання, медичних протипоказань для призначення її опікуном, піклувальником не має, до кримінальної відповідальності не притягувалася, з обов'язками опікуна, піклувальника ознайомлена, зобов'язалася виконувати обов'язки опікуна, піклувальника в повному обсязі, може надати необхідні умови для виховання та утримання малолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON]. За наведених обставин, суд вважає, що [PERSON] може бути призначена опікуном [PERSON], 2007 року народження та піклувальником над неповнолітньою [PERSON], 1999 року народження, оскільки вона може надати необхідні умови утримання, що буде відповідати інтересам дітей. Згідно із ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач нікому аліменти не сплачує, інших утриманців не має,зокрема, доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, суд вважає за доцільне стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], 1999 року народження та малолітньої [PERSON], 2007 року народження на користь [PERSON], як їх опікуна, піклувальника, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення доньками повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved