Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

26 липня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 05 травня 2005 року, посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання та збереження сім"ї за фактичного припинення сімейних стосунків через різність поглядів на життя. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з чоловіком припинили спільне проживання на початку червня 2017 року через його негідну поведінку. Відповідач живе своїм життям, відповідальності перед сім"єю не має, потреби її забезпечує за бажання, систематично вживає спиртне, вільний час присвячує друзям. У сім"ї постійно виникають сварки та конфлікти, свідком яких є дитина, що негативно впливає на стан її психічного здоров"я. Відповідач у судове засідання не з"явився. Подав письмове клопотання в порядку ст.158 ЦПК України про розгляд справи за його відсутності. При цьому вказав, що позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 05 травня 2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №091047, виданим 05 травня 2005 року (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно записів свідоцтва про народження дитини серії 1-ФП №002176, виданого за актовим записом №9, проведеним 05 серпня 2005 року, місце реєстрації: Павлівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області (а.с.7). Позивачка ствердила про припинення з відповідачем сімейних та подружніх стосунків і роздільне проживання та заявила вимогу про розірвання шлюбу. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. Стаття 110 СК України визначає право дружини пред'явити позов про розірвання шлюбу. \~ В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ За розгляду позовних вимог встановлено, що чоловік та дружина сімейних і подружніх стосунків не підтримують, спільно не проживають за втрати почуттів, що були основою шлюбного союзу внаслідок негідної поведінки чоловіка. Враховуючи встановлені обставини, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення.\~ Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки шлюб існує формально. На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем "Боденко". \~ В порядку ст.ст.79,88 ЦПК України, суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки розміру судових витрат по сплаті судового збору при подачі позовної заяви. \~

Outcome: approved