Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», Приватного підприємства «Смартком» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди та витрат на правову допомогу та уточнивши позовні вимоги просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на його користь страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 гривень, моральну шкоду у розмірі 2\~500,00 гривень, стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 135 446,14 гривень, моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 3 897,60 гривень, стягнути з Приватного підприємства «Смартком» на його користь грошові кошти у розмірі 100,00 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 серпня 2010 року о 08 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу під керуванням [PERSON]. Винною в порушенні правил дорожнього руху була [PERSON], у відношенні якої було відкрито кримінальне провадження за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «НФСК «Добробут», згідно інформації з централізованої бази даних МТСБУ, тому [PERSON]В, звернувся до ПрАТ «НФСК «Добробут» з вимогою виплатити йому страхове відшкодування спричинених збитків, яка склало 77 181,69 гривень, згідно звіту про вартість матеріального збитку № 641-11-10. Також позивач поніс витрати за проведення Звіту №641-11-10 у розмірі 180,00 гривень, та витрати, пов`язані з евакуацією автомобіля з місця ДТП, його зберіганням на арешт майданчику та подальшій евакуацією до місця зберігання у розмірі 2\~017,00 гривень. Отже загальний розмір страхового відшкодування становив на момент звернення позивача із позовом до суду 79 378,69 гривень. Далі позивач звернувся з письмовою заявою стосовно виплати йому страхового відшкодування, але жодних відповідей стосовно прийнятого рішення про виплату страхового відшкодування від ПрАТ «НФСК «Добробут» не надходило. Оскільки, з незрозумілих причин страхова компанія не виплатила йому страхове відшкодування, [PERSON] вимушений був звернутися з наступним позовом до суду. Позовні вимоги до [PERSON] обrрунтовує тим, що згідно п. 9.2. ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Проте сума страхового відшкодування, яка сплачується ПрАТ «НФСК «Добробут» є недостатньою для відшкодування завданої шкоди. Отже первинно [PERSON] звернувся до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] суми різниці між страховим відшкодуванням та матеріальним збитком у розмірі 29 378,69 грн. (79 378,69 грн. 50000 грн. = 29 378,69 грн.) В подальшому позивач збільшив позовні вимоги до [PERSON], аргументуючи це тим, що у зв`язку із коливанням курсу долару США по відношенню до гривні України зростають ціни на вартість запчастин на автомобілі іноземного виробництва, на підставі чого позивач звернувся до ТОВ «Феміда та Немезіда» з метою переоцінення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], дорожньо-транспортною пригодою від 03 серпня 2010 року, згідно курсу долару, діючого на дату 22 квітня 2015 року. Згідно висновку фахівця № 22/04/15-1, складеного 22 квітня 2015 року оцінювачем ТОВ «Феміда та Немезіда», [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить 185 446, 14 гривень. У зв`язку із тим, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50\~000,00 гривень на одного потерпілого, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму, недостатню для повного відшкодування шкоди у розмірі 135 446,14 гривень. Також своєю позовною заявою позивач вимагає від [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 гривень. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що у зв`язку із пошкодженням його майна, а саме автомобіля «Опель Астра», д/н [NUMBER] в результаті ДТП від 03.08.2015 року, позивач зазнав душевних страждань. В результаті ДТП, позивач отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритого вивиху правої плечової кістки, що ускладнився розвитком посттравматичного правостороннього брахіоплексита з порушенням функції правої верхньої кінцівки, що підтверджується довідкою № 19, виданою Саратською центральною районною лікарнею. З метою відновлення свого порушеного права, позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась неодноразово, про причини неявки суд не повідомила, заперечення не надала. Представник відповідача, Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надавав. Представник відповідача, Приватного підприємства «Смартком» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2010 року о 08 годині 20 хвилинах, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», д/н 00395ОК, рухалась по проїзної частині 1-ого Курортного провулку в с. Усатове Біляївського району Одеської області з боку вул. Вернидуба в напрямку санаторію «Хаджибей», та наближаючись до нерегульованого перехрестя з головною дорогою автодорогою М 0501 «Обхід м. Одеса» виїхала на головну дорогу та зупинилася на проїзної частині, після чого поновила рух, та не переконавшись в безпечності свого маневру, не надала перевагу у русі автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, з боку смт. Авангард у напрямку с. Котовка Біляївського району Одеської області. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні [PERSON] було відкрито кримінальне провадження за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області, [PERSON], від 08 серпня 2014 року по справі № 496/1261/14-к закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Постановою Пленуму ВСУ від 01.03.2013 року № 4 передбачено, що відсутність складу злочину (у разі закриття кримінального провадження) не значить відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурору про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватись та оцінюватись судом у цивільній справі. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 08 серпня 2014 року по справі № 496/1261/14-к передбачено, що до Біляївського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відносно [PERSON] підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 03.08.2010 року приблизно о 08-20 годині водій [PERSON] грубо порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому [PERSON], тілесні ушкодження середньї тяжкості, а саме пункти 2.3. «б», 8.4. «б»,10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України. Порушення виразилось у тому, що у зазначений день та час водій [PERSON]К,, керуючи на підставі доручення технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21063», державний номерний знак 00395ОК, рухалась в умовах необмеженої видимості по проїзної частині 1-го Курортного провулку в с. Усатове Біляївського району Одеської області з боку вул. Вернидуба в напрямку санаторію «Хаджибей». Наближаючись до нерегульованого перехрестя з головною дорогою-автодорогою М-0501 «Обхід м. Одеса», про це інформував дорожній знак пріоритету «2.1» (дати дорогу), проігнорувала його вимоги, своєчасних заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжила, виїхала на головну дорогу та зупинилася на проїзної частині, після чого поновила рух, але не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись зі швидкістю близько 10-12 км/год уважною не була, за дорожньою обстановкою не слідкувала, не надала перевагу у русі автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, з боку смт. Авангард у напрямку с. Котовка Біляївського району Одеської області, у правій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 73 км/год, наближаючись до автомобіля марки «ВАЗ-21063», д/н 00395ОК з правого боку. При відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, [PERSON] своєчасно швидкість руху керованого нею транспортного засобу не зменшила, внаслідок чого допустила зіткнення автомобіля марки «ВАЗ-21063», д/н 00395ОК з автомобілем [NUMBER]. Наведене дає суду підстави, вважати винною у ДТП , що відбулось 03 серпня 2010 року о 08 годині 20 хвилинах, [PERSON]. В ході розгляду справи встановлено, що між [PERSON] та ПрАТ «НФСК «Добробут» укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається зі звіту № 641-11-10, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 77181,69 гривень. Також позивач поніс витрати за проведення Звіту №641-11-10 у розмірі 180,00 гривень та витрати, пов`язані з евакуацією автомобіля з місця ДТП, його зберіганням на арешт майданчику та подальшій евакуацією до місця зберігання у розмірі 2 017,00 гривень. Отже загальний розмір страхового відшкодування становив на момент звернення позивача із позовом до суду 79 378,69 гривень. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Однак у зв`язку із коливанням курсу долару США по відношенню до гривні України, зросли ціни на автозапчастини для автомобілів іноземного виробництва. З цих підстав, Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда та Немезіда», з метою переоцінення матеріального збитку, завданого власнику «Nissan Almera», державний номерний знак [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно до діючого на той момент курсу долару. На підставі заяви [PERSON], від 20 квітня 2015 року, оцінювачем ТОВ «Феміда та Немезіда», [PERSON], було зроблено переоцінку матеріального збитку, завданого власнику «Nissan Almera», д/н [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно до діючого на той момент курсу долару, та викладено його у висновку фахівця №22/04/15-1. Відповідно до даного висновку, сума відновлювального ремонту автомобіля становить 185 446,14 гривень. Відповідно до п.9.2. ст.. 9 Закону № 1961-IV розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів. Таким чином, аналіз вищенаведених норм законодавства дає суду право присудити до стягнення з ПрАТ «НФСК «Добробут» на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 50 000,00 гривень. Згідно ст. 1188 ЦК України [PERSON], повинна відшкодувати шкоду потерпілому. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 1194 ЦК України [PERSON] несе відповідальність за заподіяну шкоду у разі недостачі страхової виплати. Таким чином, аналіз вищенаведених норм законодавства дає суду право присудити до стягнення з [PERSON] на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 135 446,14 гривень (185 446,14 грн. 50\~000,00 грн.) Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON] стосовно відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику з справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особою неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, сума завданої моральної шкоди оцінюється у розмірі 50 000,00 гривень, та сплачується на користь позивача [PERSON] Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Згідно п.9.3 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. В результаті ДТП, позивач отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритого вивиху правої плечової кістки, що ускладнився розвитком посттравматичного правостороннього брахіоплексита з порушенням функції правої верхньої кінцівки, що підтверджується довідкою № 19, виданою Саратською центральною районною лікарнею. Отже сума моральної шкоди, яка повинна бути стягнута на користь [PERSON] з ПрАТ «НФСК «Добробут», становить 5 000,00 гривень, відповідно до ст.. 26-1 Закону України № 1961-IV. Також між Позивачем та Приватним підприємством «Смартком» було укладено договір поруки №15Ю. У відповідності до цього Договору Поручитель, поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (скорочена назва ПрАТ«НФСК «Добробут»), щодо виконання усіх його зобовязань за договором. А у разі порушення Боржником обов'язку за основним зобовязанням обсяг відповідальності поручителя перед кредитором становить 100 гривень 00 копійок. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи витрати на правову допомогу. Згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. [PERSON] уклав договір з адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» про надання правової допомоги від 09.04.2014 року № 59у/04/2014, про що зазначено у квитанції від 09.04.2014 року № 59у/04/2014. Згідно цієї квитанції, за надання правової допомоги позивач сплатив 6 000,00 гривень. Згідно ст. 1 Закон України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р. встановлено : Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визнається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік», який складає 1218,00 грн. на січень 2015 року - грудень 2015 року, то вартість одного часу роботи адвоката складає не більш 487,20 грн. З урахуванням кількості судових засідань у суді першої інстанції, кількості клопотань, уточнень до позову, запитів та інших документів, що були виготовлені та надані представником [PERSON], суд приходить о висновку про доцільність стягнення з [PERSON], ПрАТ «НФСК «Добробут» на користь [PERSON] відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати на правову допомогу у розмірі 3 897,60 гривень (згідно розрахунку витрат часу на правову допомогу від 29.09.2015 року).

Outcome: approved