Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] 05.08.2020 р. звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із заявою про встановлення факту постійного проживання, заінтересовані особи: [PERSON] , Головне управління ДМС у Харківській області, згідно якого просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , з грудня 1989 року до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Заяву обґрунтовує наступним. Наприкінці 1989 року вона, [PERSON] , переїхала до України, вступивши у фактичні шлюбні стосунки з громадянином України [PERSON] , та з того часу і по теперішній проживає на території України безперервно. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України», є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.1999 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] на території України на момент набуття чинності Законом України «Про громадянство України» - 13 листопада 1991 року, що стало підставою для оформлення належності [PERSON] до громадянства України з 2000 року. ЇЇ син - [PERSON] звертався до Куп`янського районного відділу Головного управління ДМС у Харківській області щодо оформлення громадянства України на підставі ст. 8 Закону України «Про громадянство України» й отримав від спеціаліста міграційної служби усні роз`яснення щодо необхідності одержання рішення суду щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] (матері [PERSON] , [INFO] ) з грудня 1989 року до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Рішенням Куп`янського міського суду Харківської області від 18.064 999 встановлено факт постійного проживання [PERSON] з 17 червня 1991 року на території України. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», є підставою для набуття громадянства України за територіальним походженням сином [PERSON] . Син [PERSON] - громадянин Узбекистану [PERSON] (заінтересована особа по справі) з 2014 року регулярно відвідує матір на території України, допомагає родині, має намір постійно проживати й працювати на території України. На даний час [PERSON] має посвідку на постійне проживання в Україні № [NUMBER] від 06.03.2020, а також спільну адресу проживання з матір`ю. Без встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), її син [PERSON] не може реалізувати своє право на набуття громадянства України за територіальним походженням. За таких обставин, заявниця [PERSON] зірнулася до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 07.08.2020 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Гордієнко А.О. підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення - факту постійного проживання, та просили суд її задовольнити. Представник по довіреності заінтересованої особи - Головного управління ДМС у Харківській області, Зінченко М.Б. не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа, [PERSON] , подав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі, проти задоволена заяви [PERSON] не заперечує. Його представник адвокат Гордієнко А.О. просила задовольнити заяву [PERSON] . Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно рішення Куп`янського міського суду Харківської області від 18.06.1999 року у справі № 2-1110, що набрало законної сили 29.06.1999 р., установлено факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на момент набрання законної сили Закону України від 13.11.1991 року «Про громадянство України» (а.с.8). Як убачається з копії архівної довідки № 01-63/286 від 07.10.2019 р., виданої архівним відділом Куп`янської РДА, [PERSON] 04.07.1991 р. була прийнята у члени колгоспу ім. Петровського с. Глушківка Куп`янського району Харківської області та працевлаштована змінною дояркою на МТФ № 1 (а.с.10). [PERSON] за липень-вересень та грудень 1991 року була нарахована заробітна плата та вихододні, що підтверджується копією архівної довідки № 01-23/50 від 07.10.2019 р., виданою комунальним підприємством Куп`янської районної ради Харківської області «Куп`янський районний трудовий архів» (а.с.13). 03.10.2019 р. складено Акт проживання громадянина за місцем його реєстрації комісією у складі мешканців будинку № 21, та [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , представника підприємства надавача послуг [PERSON] , про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 20.12.1989 року по 24.08.1991 року (а.с.14). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Ташкент, Узбекистан, який є громадянином Узбекистану, [INFO] документований посвідкою на постійне проживання в Україні, місце його проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-17). 29.07.2020 року за № 5/29-07/20 від 29.07.2020 року Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області на адвокатський запит щодо набуття громадянства України громадянином [PERSON] , [INFO] , за територіальним походженням, повідомило, що відповідно до долученої копії рішення Куп`янського міського суду Харківської області по справі № 2-1110 від 18 червня 1999 року встановлено факт постійного проживання матері [PERSON] на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13.11.1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 24.08.2001 року «про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянам України. Таким чином, в даному випадку громадянину [PERSON] для набуття громадянства України за територіальним походженням необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання його матері на території, яка стала територією України станом до 24 серпня 1991 року (а.с.33). У судовому засіданні свідок [PERSON] , який проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу у фактичних шлюбних відносинах з заявницею [PERSON] , зазначив, що дійсно [PERSON] з грудня 1989 року і по теперішній час постійно проживає в Україні, у селищі Ківшарівка, Харківської області, в тому числі, постійно проживала і до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Свідки [PERSON] та [PERSON] , сусідки заявниці [PERSON] , які підписали Акт від 03.10.2019 р. про проживання [PERSON] за місцем реєстрації і підтримали його у судовому засіданні, та свідок [PERSON] , сусідка заявниці [PERSON] , у судовому засіданні, кожна окремо, підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з грудня 1989 року до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». У суду немає підстав не довіряти показанням вказаних вище свідків. Статтею 4 Закону України «Про громадянство України» визначено, що питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. Отже, правовідносини щодо набуття громадянства України, оформлення та припинення громадянства врегульовані Конституцією України, Законом України «Про громадянство», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27.03.2001 р. № 215 ( в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 р. № 588/2006) та іншими нормативними актами. Стаття 4 Конституції України визначає, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України». За змістом ст. 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. У відповідності до п.27 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складуУкраїнської Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP)(частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Згідно п.44 Розділу II Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подасться відповідне рішення суду. У відповідності до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Куп`янського міського суду Харківської області від 18.06.1999 р., що набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання [PERSON] з 17 червня 1991 року на території України. Таким чином, фактично встановленим є постійне проживання [PERSON] на території України з липня 1991 року, в т.ч. й на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року). Встановлення факту постійного проживання [PERSON] на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» є підставою для набуття громадянства України за територіальним походженням сином заявника - [PERSON] . В силу ст.8 Закону України «Про громадянство України» син заявниці [PERSON] , який є заінтересованою особою у справі - [PERSON] має право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Без встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), її син [PERSON] не може реалізувати своє право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що надані докази є належними, достовірними, допустимими та достатніми для встановлення факту, що має юридичне значення. Факт постійного проживання заявниці на території, яка стала територією України відповідно до закону «Про правонаступництво України», до 24 серпня 1991 року, а саме в період з грудня 1989 року по 24 серпня 1991 року, доведений у судовому засіданні. Іншого порядку встановлення такого факту законом не визначено. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved