Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

ТОВ "Котельні лікарняного ко мплексу" 26.12.2016р. звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про знесення самочинно збудованого майна . До участі у справі 27.01.2017р. ухвалою суду залучена Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у якості третьої особи. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 2006 р. є власником нежитлового приміщення площею 169, 9 м2 по [ADDRESS]. В даний час це приміщення здається в оренду для магазину торгівлі м'ясною продукцією. З серпня 2016 року на сусідній ділянці по [ADDRESS] розпочали будівництво без будь-яких дозвільних документів. На час подання позову будівництво продовжується, вирита траншея та котлован для фундаменту під будівлю, площею, яка значно перевищує площу колишнього гаража, до стіни будівлі позивача прибудовується інша споруда, розпочато будівництво стін. Неодноразово було викликано поліцію, оскільки роботи зі зведення самочинного завдавали майнової шкоди приміщенню та порушували нормальні виробничі умови діяльності магазину. [PERSON], яка є власником земельної ділянки на підставі договору купівлі - продажу від 22.04.2010р., на якій відбувається незаконне будівництво на письмову вимогу позивача припинити порушення не відреагувала. Наявність такого будівництва порушує права ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" як власника, оскільки: - При проведенні данних будівельних робіт був частково зруйнований фасад, вивіска магазину, пошкоджена знизу стіна нашого приміщення, а також перекритий вентиляційний отвір, спричинена майнова шкода та є загроза втрати платоспроможного орендаря. - Внаслідок спорудження самочинного будівництва відстань забудівель не відповідає Державним будівельним нормам 360-92**, додатку 3.1 таблиці 1, мінімальні протипожежні розриви між будівлями повинні становити не менше 6 метрів. Згідно НАПБ А.01.001-2014 "Правила пожежної безпеки в Україні" пункту 1.14 розділу ІІІ споруди торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення повинні розміщуватися на відстані не менше 10 метрів від інших будівель та споруд. - На скаргу до ДАБК від 03.10.2016 відповіддю № 1913/0/250-16 від 02.11.2016 було повідомлено наступне : дозволів на виконання будівельних та підготовчих робіт на сусідніх ділянках немає, наявні ознаки виконання робіт з улаштуванням траншеї, складовано плити перекриття і що на момент виїздів будівельні роботи не виконувалися. В судове засідання представник позивача з'явилась. Позов підтримала посилаючись на підстави в ньому викладені. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд розглядає справу заочно. Представник 3-ї особи в судовому засіданні надав письмові пояснення Інспекції ДАБК та документи в їх обгрунтування, надав аналогічні пояснення в судовому засіданні. Позов підтримав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10840439 від 05.06.2006р. є власником нежитловоїбудівлі літ. «А-1» загальною площею 169, 9 м2 по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2006р. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу [PERSON] Олександрівніна підставі договору купівлі-продажу належить гараж б/н загальною площею 19,2 кв.м. по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2010р.та земельна ділянка з цільовим призначенням для обслуговування індивідуального гаража б/н по [ADDRESS] площею 0,0071 га. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку. визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». В ході позапланової перевірки Інспеції ДАБК на об'єкті «Об'єкт будівництва по [ADDRESS]» (акт № 2-А від 12.01.2017 на підставі листа ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» від 16.12.2016) виходом на місце встановлено, що за адресою: м. Харків, [ADDRESS] розпочато будівництво будівлі. На момент перевірки були виконані будівельні роботи з влаштування фундаменту, частково виконані зовнішні стіни з піно блоку та цегляні колони висотою 2,0 м. Орієнтовні зовнішні розміри будівлі 4,5 х 10,0 м. Перекриття відсутнє, двірні та віконні отвори не заповнено. Будівля розташована впритул до існуючої нежитлової будівлі літ. «А-1» по [ADDRESS]. Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з урахуванням вищевказаних документів та за результатами візуального огляду об'єкту встановлено, що роботи з реконструкції нежитлової будівлі гаражу по [ADDRESS] виконується зі зміною зовнішньої конфігурації об'єкта, а саме збільшенням площі (площа гаражу згідно інформації з Державного реєстру 19,2 кв.м., згідно декларації про початок будівельних робіт - 65,0 кв.м.), без належно затвердженого проекту, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2, 3 ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», та в декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.11.2016 № ХК 083163332662 по об'єкту «Реконструкція нежитлової будівлі гаражу за адресою: [ADDRESS]» зазначено недостовірні дані щодо містобудівних умов та обмежень та затвердженої проектної документації. Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради за результатами позапланової перевірки в межах своїх законних повноважень у зв'язку з виявленням факту подання [PERSON] в декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних відомостей, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, як такий, що реконструйований без належно затвердженої проектної документації та з істотним порушенням будівельних норм і правил, згідно з Наказом Інспекції № 41 від 22.02.2017 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 29.11.2016 № ХК 083163332662 на об'єкт: «Реконструкція нежитлової будівлі гаражу за адресою: [ADDRESS]». Факт самочинного будівництва з порушенням вимог розділу ІІІ п.1.1. «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ № 1417 від 30.12.2014р., Державних будівельних норм 360-92**, додатку 3.1 таблиці 1 підтверджений також комісійним актом обстеження позивача від 25.01.2017р. та фотографіями з місця будівництва (наглядною фіксацією пошкоджень та порушень) та листуванням позивача та Інспекції ДАБК. Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Отже, при проведенні будівельних робіт відповідачем порушені наступні нормативно-правові акти: ДБН А.2.2-3-2012 встановлено порядок розробки, узгодження та затвердження проектної документації на нове будівництво та реконструкцію будівель та споруд, а також визначено, що будівництво починається після затвердження проектної документації; ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», якою передбачено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»; ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», відповідно до якої при здійсненні містобудівної діяльності повинна бути забезпечена розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; ст. 16 Закону України «Про основи містобудування», згідно якої будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини. Розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ № 1417 від 30.12.2014р., Державних будівельних норм 360-92**, додаток 3.1 таблиця 1 . Із матеріалів справи вбачається, що права позивача порушені діями відповідача, а саме: -збудована відповідачем споруда прибудована впритул до стіни нежитлової будівлі позивача, із-за чого частково зруйнований фасад, вивіска магазину, пошкоджена знизу стіна приміщення,перекритий вентиляційний отвір, -спричинена майнова шкода та збитки на суму від 7 тис.грн. до 12 тис.грн., що можуть збільшуватись; - є загроза втрати платоспроможного орендаря приміщення магазину. дщах самовільної будівлі відповідача має нахил в бік приміщення позивача, по якому всі опади у вигляді дощу або снігу будуть скочиватись на дах приміщення позивача та руйнувати його. Тобто порушення прав позивача на вільне та безпечне користування своєювласністю -нежитловою будівлею існує та продовжується, спричиняється майнова шкода та існує можливість подальших порушень законних прав, свобод та інтересів позивача. Також наявність будівлі з істотними порушеннями створює небезпеку для громадян - відвідувачів та працівників магазину позивача. Якщо технічна можливість перебудови об'єкту нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд незалежно від поважності причин відмови, за позовом органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення нерухомого майна. Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов'язання здійснити перебудову. Згідно матеріалів справи відповідач ніяк не реагував ні на вимоги позивача припинити порушення, ні на виклики поліції, ні на перевірки Інспекції ДАБК. Відсутність у відповідача проекту забудови виключає потребу перевірки судом можливості усунення порушень іншим ніж знесення будинку шляхом (перебудова тощо). Вищезазначені порушення є істотними порушеннями будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам, дії відповідача порушують встановлений законом порядок виконання будівельних робіт, порушують права та законні інтереси інших осіб, зокрема, власника сусіднього приміщення позивача, що може привести до заподіяння такими діями значної шкоди громадським інтересам, інтересам громадян та юридичних осіб тощо. Суспільна небезпека даних протиправних дій також полягає у порушенні під час проведення будівельних робіт правил пожежної безпеки, санітарного благополуччя населення, державних будівельних норм та стандартів, прав власника сусідньої будівлі, що може призвести до тяжких та непередбачуваних наслідків у зв'язку з чим можуть виникнути надзвичайні та аварійні ситуації, руйнування несучих конструкцій споруди, призвести до загрози загибелі чи травмування. До прав, що підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові та особисті немайнові права, належні суб'єктам цивільного права, що входять до змісту їх правоздатності. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Отже, чинне законодавство не визнає самочинне будівництво об'єктом правового захисту, крім передбаченого ч. 3 ст. 376 ЦК України випадку, а тому правовими наслідками самочинного будівництва в разі звернення до суду з позовом відповідного органу або іншої зацікавленої особи є або знесення такого будівництва або проведення відповідної його перебудови. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пп. 5, 17 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України), Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Така ж сама позиція міститься у правових висновках ВСУ викладених у постанові від 19.11.2014 у справі № 6-180цс14 згідно якої, за змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи, окрім органів місцевого самоврядування чи власників земельної ділянки, а також Інспекції ДАБК, можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved