Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

11.02.2015 року Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника [PERSON] за межі України. Головний державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ Шеремет Ю.М. мотивує подання тим, що на виконанні знаходиться виконавчий лист № 755/14668/14-ц від 07.10.2014 року виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1603871,69 грн. Виконавчий документ виданий для добровільного виконання боржником не виконано. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України ,,Про виконавче провадження" державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Державним виконавцем вжито заходи на примусове виконання рішення суду. 13.10.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 10.11.2014 року було винесено постанову про арешт коштів боржника. 30.10.2014 року було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля Lexus RX 350. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстрована квартира [ADDRESS] , яка перебуває в іпотеці. Протягом 3 місяців рішення суду не виконано. Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Головний державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з'явився. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність державного виконавця відповідно до вимог ст.ст. 169, 377-1 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали подання , приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий лист № 755/14668/14-ц від 07.10.2014 року виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1603871,69 грн. Боржником виконавчий документ виданий для добровільного виконання не виконано. Державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Протягом трьох місяців рішення суду не виконано. Державним виконавцем вжито заходів на примусове виконання рішення суду. Відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну - громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Слід зауважити, що Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлено порядок здійснення права громадян України на виїзд з України та в'їзду в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначаються випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлюється порядок розв'язання спорів у цій сфері. Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянину, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 зазначеного Закону. Проте, державним виконавцем не надано суду доказів тому, що у боржника [PERSON] є закордонний паспорт. В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Враховуючи відсутність фактичних обставин, що б свідчили про намір боржника виїхати за межі держави , суд приходить до висновку про недоцільність обмеження останньої у праві виїзду за кордон, виходячи з чого подання задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed