Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (далі - відповідач 1) відшкодування шкоди, заподіяної позивачу в результаті ДТП, що сталася 14.12.2019, а саме: матеріальної шкоди, завдану життю та здоров`ю в сумі 4 343,34 грн; матеріальної шкоди, спричинену пошкодженням автомобіля в сумі 527 584,79 грн; моральну шкоду в сумі 75 000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок ДТП, яка сталась 14.12.2019 близько 11 год. 00 хв. з вини [PERSON] , належний позивачу автомобіль марки «HAVAL», державний номерний знак [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, які відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи від 14.04.2020 № А04-16 становить 527 584,79 грн. Крім того, внаслідок зіткнення позивач отримав тілесні ушкодження та потребував лікування. Також у зв`язку із протиправними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 75 000,00 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. 10.03.2021 позивач надав до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області уточнену позовну заяву, в якій вказав відповідачами [PERSON] та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», в якій просить суд стягнути з [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» (далі - ПрАТ «СК «Саламандра», відповідач 2) відшкодування шкоди, заподіяної позивачу в результаті ДТП, що сталася 14.12.2019, а саме: матеріальної шкоди, завдану життю та здоров`ю в сумі 4 343,34 грн; матеріальної шкоди, спричинену пошкодженням автомобіля в сумі 527 584,79 грн; моральну шкоду в сумі 75 000,00 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 10.03.2021, залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра» у якості другого відповідача. Співвідповідачу визначено строк подання відзиву на позов протягом 15 днів із дня отримання цієї ухвали. 06.05.2021 на адресу суду від ПрАТ «СК «Саламандра» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 зазначив, що відповідно до умов поліса № АО/3846167, страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 100 000,00 грн, франшиза 1 000,00 грн, тому ПрАТ «СК «Саламандра» 28.09.2020 на користь позивача здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 99 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7229. Відтак всі спори щодо можливих доплат завданої майнової шкоди мають бути вирішені між позивачем та відповідачем 1. У частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 75 000,00 грн, відповідач 2, посилаючись на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зауважив, що потерпілому - фізичні особі відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, відтак розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Саламандра» не може перевищувати 217,17 грн (5 % від 4 343,34 грн). Також відповідач 2 зазначив, що судові витрати не підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Саламандра», оскільки позивач не звертався до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життя та здоров`ю в позасудовому порядку, тому недотримання [PERSON] процедури отримання страхового відшкодування не може свідчити про порушення його прав та інтересів з боку ПрАТ «СК «Саламандра». За таких обставин позовні вимоги просив задовольнити частково. Судове засідання з розгляду справи призначено на 07.10.2021 об 08 год. 00 хв. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника позивача - адвоката Шишки Р.І. до суду надійшла заява від 01.10.2021, в якій останній просив розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи в письмовому провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, матеріали справи містять заяву від 01.10.2021, в якій останній просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, повні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в письмовому провадженні. Відповідач ПрАТ «СК «Саламандра» явку свого представника у судовому засіданні не забезпечив, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] 14.12.2019 о 11 год. 00 хв. на 8 км автодороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, керуючи автомобілем ВАЗ 21140, д.н.з. [NUMBER] , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Renault, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та автомобілем Haval, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.06.2020 у справі № 695/792/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу марки HAVAL H6, д.н.з [NUMBER] є [PERSON] . Згідно з випискою з історії хвороби № 9643 КПН «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.12.2019 по 24.12.2019. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематома голови та обличчя. Розмір витрат, понесених позивачем на лікування підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями та складає 4 343,34 грн. З електронного повідомлення № 000018 від 31.03.2020 встановлено, що [PERSON] запропоновано прибути 07.04.2020 о 11 год. 00 хв. на огляд автомобіля HAVAL H6, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в ДТП, за адресою: [ADDRESS] . Відправник: автоекспертиза (м. Черкаси, вул. Гоголя, 339). Вказане повідомлення направлено [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується квитанцією ПАТ «Укпошта» від 31.03.2020. Відповідно до звіту № А04-16 від 14.04.2020 про оцінку автомобіля HAVAL H6, реєстраційний номер [NUMBER] , оцінку виконано фізичною особо-підприємцем [PERSON] на підставі договору та заяви [PERSON] від 07.04.2020. Згідно з висновком звіту № А04-16 від 14.04.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HAVAL H6, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] внаслідок ДТП станом на 14.04.2020 складає 527 584,79 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 68 від 14.04.2020, виданого ФОП [PERSON] вартість проведеної експертизи автомобіля HAVAL H6, реєстраційний номер [NUMBER] складає 3 000,00 грн. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Саламандра» №АО/3846167 від 31.05.2019 страхувальником є [PERSON] . Забезпеченим транспортним засобом за даним полісом є ВАЗ 211140, номерний знак [NUMBER] . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн, розмір франшизи 1 000,00 грн. Відповідно до страхового акта № 0024979.12.19/1 від 30.06.2020, складеного ПрАТ «СК «Саламандра», страхувальником є [PERSON] за полісом №АО/3846167 від 31.05.2019, потерпілим є [PERSON] , дата настання випадку 14.12.2019, страхова сума на момент події - 100 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 грн. Згідно з п.V страхового акта № 0024979.12.19/1 від 30.06.2020 вирішено: 1) вішкодувати збитки на підставі умов договору страхування №АО/3846167; 2) розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку становить 99 000,00 грн; 3) провести виплату відшкодування в розмірі 99 000,00 грн. З платіжного доручення № 7229 від 28.09.2020 судом встановлено, що ПрАТ «СК «Саламандра» перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування за ремонт автомобіля HAVAL H6, д.н.з. [NUMBER] на підставі страхового акта № 0024979.12.19/1 в сумі 99 000,00 грн. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну, суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічний висновок міститься постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № № 755/7666/19. Із матеріалів справи судом встановлено, що відносини між відповідачем 1 та ПрАТ «СК «Саламандра», яким було застраховано автомобіль ВАЗ211140, реєстраційний номер [NUMBER] , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Законом № 1961-IV. Так, договором (полісом) обов`язкового страхування № АО/3846167 визначено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн, крім того, вказаним договором передбачено франшизу в сумі 1 000 грн. Сплата страховиком ПрАТ «СК «Саламандра» потерпілому [PERSON] страхового відшкодування за ремонт автомобіля в сумі 99 000,00 грн підтверджується платіжним дорученням № 7229. Щодо вказаного факту позивачем заперечень не надавалось та спростовано не було. Таким чином, враховуючи, що вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений ПрАТ «СК «Саламандра» позивачу розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із відповідача 1 на користь позивача, суд приймає за основу ремонтну калькуляцію № 16 від 14.04.2020, додану до звіту №А04-16 про оцінку автомобіля, яка відповідачами не оспорювалась. Так, згідно із ремонтною калькуляцією № 16 від 14.04.2020, вартість матеріального збитку автомобіля HAVAL H6, д.н.з. [NUMBER] становить 527 584,79 грн. Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] становить 428 584,79 грн (із розрахунку 527 584,79 грн - 99 000,00 грн). Щодо позовної вимоги в частині стягнення з відповідачів майнової шкоди (матеріальних збитків), спричиненої ушкодженням здоров`я в сумі 4 343,34 грн, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься виписка з історії хвороби, згідно з якою [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.12.2019 по 24.12.2019, діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематома голови та обличчя. Витрати в сумі 4 343,34 грн, понесені позивачем на лікування підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. Відтак, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Щодо позовної вимоги в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 75 000,00 грн суд зазначає про таке. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи спір у даній частині, суд зауважує, що участь у ДТП, завдання тілесних ушкоджень безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, враховуючи глибину і тривалість страждань, яких зазнав позивач, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що на користь позивача з належить стягнути 25 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, згідно зі ст. 26-1 № 1961-IVстраховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи, що шкода, заподіяна здоров`ю позивача становить 4 343,34 грн, відтак з відповідача 2 на користь позивача слід стягнути 217,17 грн моральної шкоди (5 % від 4 343,34). Решту суми морального відшкодування, а саме 24 782,83 грн покласти на відповідача 1. Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково. Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з прохальною частиною позовної заяви в редакції від 10.03.2021, позивач просить суд стягнути з відповідачів понесені судові витрати, у тому числі на оплату судового збору, витрати на оплату професійної правничої допомоги, витрати за проведення авто товарознавчої експертизи. Згідно з матеріалами справи, позивачем при подачі позову сплачено 6 099 грн 28 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто в розмірі 4 574 грн 46 коп., з яких: з відповідача 1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 4 551 грн 66 коп.; з відповідача 2 - 22 грн 80 коп. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо), на підставі яких суд має об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт. Крім того, відповідно до правового висновку КЦС ВС, викладеного в постанові від 3 травня 2018 року у справі № 372/1010/16, при стягненні витрат та правову допомогу треба враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом чи іншим спеціалістом у галузі права. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про їх відшкодування. Водночас якщо надано договір, акт прийому-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату, розрахунок витрат, то в суду відсутні підстави для відмови в їх стягненні. Так, до матеріалів справи позивачем долучено договір про надання професійної правничої допомоги адвоката № 44 від 07.07.2020, укладений між адвокатом Шишкою Р.І. та Овдієнком В.М. Відповідно до акта виконаних робіт по наданню професійної правничої допомоги до угоди про надання професійної правничої допомоги адвоката № 44 від 07.07.2020, підписаним позивачем, як замовником, та адвокатом Шишкою Р.І., як виконавцем, виконавець надав, а замовник прийняв наступні роботи: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи; підготовка процесуальних документів; участь у судових засіданнях. Згідно з розрахунком суми гонорару за надання професійної правничої допомоги, загальна вартість наданих адвокатом Шишкою Р.І. юридичних послуг позивачу становить 12 712,00 грн Матеріали справи містять квитанцію від 13.04.2021 № 44 на суму 12 712,00 грн, за якою позивач оплатив послуги адвоката Шишки Р.І. Судом перевірено, що на дату ухвалення рішення [PERSON] є діючим адвокатом України; відомостей про зупинення дії його адвокатського свідоцтва чи про припинення його адвокатської практики судом не здобуто. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підставі викладеного та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, із відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню компенсація судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 534 грн 00 коп. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на проведення авто-товарознавчої експертизи, суд виходить з наступного. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. До матеріалів справи позивачем, на підтвердження понесених витрат на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 3 000,00 грн, долучено квитанцію № 68 від 14.04.2020. Таким чином, з відповідачів на користь позивача солідарно слід стягнути витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 3 000,00 грн.

Outcome: partial