Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що громадяни [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] також має сина - [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів заявника. [PERSON] та [PERSON] з дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. За місцем реєстрації батьків умови для проживання малолітніх дітей не створені. [PERSON] з батьком дітей шлюбні стосунки не підтримує, постійно змінює місце свого проживання. [PERSON] та [PERSON] не працюють, на обліку в центрі зайнятості як такі, що шукають роботу, не зареєстровані. Жодних видів допомоги не отримують. Перебувають на обліку в наркологічному відділенні Лозівської міської лікарні з приводу зловживання алкогольними напоями. Громадяни [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували свої батьківські обов'язки по відношенню до дітей. Неодноразово були офіційно попереджені спеціалістами служби у справах дітей щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх, згідно із законодавством України. В жовтні 2013 року до служби у справах дітей Лозівської міської ради надійшло повідомлення від служби у справах дітей Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області про те, що [PERSON] 06.09.2013 року залишила свого малолітнього сина [PERSON] у гр- ки [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Зі слів [PERSON], мати пообіцяла забрати дитину через 2 дні, але так і не повернулась, залишивши сина без теплих речей у сторонніх осіб. За клопотанням служби у справах дітей Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області малолітнього [PERSON] влаштовано до Красноградського центру соціально- психологічної реабілітації дітей. За весь період перебування дитини в закладі, [PERSON] свого сина не відвідувала. Станом його здоров'я, розвитком та потребами не цікавилася. 19.09.2013 року, до служби у справах дітей надійшло повідомлення від центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді про те, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями. За місцем її тимчасового проживання за адресою: [ADDRESS], постійно збираються сторонні особи, які розпивають алкогольні напої. Цього ж дня родину було відвідано спеціалістами служби у справах дітей, центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та дільничним інспектором міліції. В помешканні було брудно, холодно, відчувався неприємний запах. Мати перебувала у нетверезому стані, мала неохайний вигляд. На підлозі в кімнаті спали сторонні чоловіки. Продуктів харчування не було, готової їжі також не було, електроплита не працювала. Малолітні [PERSON] та [PERSON] знаходились в цей час вдома. Діти були голодні, у брудному одязі. За направленням служби у справах дітей Лозівської міської ради діти були влаштовані до інфекційного відділення Лозівської міської лікарні. 23.09.2013 року [PERSON] написала заяви на влаштування дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення у зв'язку із тяжкими матеріальними та побутовими умовами. [PERSON] також написав заяви на влаштування дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення у зв'язку із тяжкими матеріальними умовами. Згідно з рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 29 жовтня 2013 року № 660 «Про влаштування дітей [PERSON] та [PERSON] до державних дитячих закладів» [PERSON] та [PERSON] були влаштовані на повне державне забезпечення до комунального закладу охорони здоров'я «Обласного будинку дитини №3», де перебувають до цього часу. За весь період перебування дітей в державному дитячому закладі [PERSON] та [PERSON] своїх малолітніх дітей не відвідували, станом їх здоров'я не цікавилися, хоча перед влаштуванням дітей до закладу були офіційно попереджені відповідно до ч. 2 ст. 219 Сімейного кодексу України. Адміністрація ОБД №3 повідомляла службу у справах дітей Лозівської міської ради про те, що батьки не цікавляться своїми дітьми. З моменту влаштування дітей до дитячого державного закладу їх батьки [PERSON] та [PERSON] не звертались до компетентних органів з заявою про повернення дітей на виховання. В поясненні на ім'я начальника служби у справах дітей [PERSON] повідомив, що дійсно не відвідувв своїх дітей жодного разу в ОБД № З, причин невідвідування не зміг пояснити. Також він надав письмову згоду про позбавлення його батьківських прав стосовно дітей. [PERSON] рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 30.11.2009 року позбавлена батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач прохав позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - Виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування позов підтримала, та надала пояснення відповідно до змісту своєї позовної заяви. Прохала уточнити дату відношення відповідачів до питання виховання дітей та направлення їх до державного закладу перебування дітей, а саме не 2014 рік, як зазначено у позові, а 2013рік. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що надала відповідну заяву (а.с. 100). Пояснила, що діти, народжені нею - [PERSON], [PERSON] перебувають у Комунальному закладі охорони здоров'я «Обласний будинок дитини № 3», та син [PERSON] у Красноградському центрі соціально - психологічної реабілітації дітей Харківської області. Далі пояснила, що не має матеріальної можливості утримувати дітей бо не працює, проживає на вокзалі. Жодного разу не відвідувала дітей за місцем їх перебування. Вказала, що позов визнає і вважає, що дітям дійсно буде краще виховуватися в дитячих закладах. Вважала за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав відповідну заяву (а.с. 101). Пояснив, що діти - [PERSON] та [PERSON] направлені за його згодою та заявою до Комунального закладі охорони здоров'я «Обласний будинок дитини № 3». Дітям краще виховуватися у цьому закладі, бо він, як батько не може дати дітям належного виховання та матеріального забезпечення, бо він не працює, зловживає спиртними напоями. Вважав за необхідне стягнути аліменти на утримання дітей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області підтримала позов та надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON], батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позбавити [PERSON], батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний будинок дитини № 3», надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності (а.с. 97). Представник третьої особи - Красноградський центр соціально - психологічної реабілітації дітей Харківської області, надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності (а.с. 94). В судовому засіданні прокурор, приймаючи участь у справі в інтересах малолітніх дітей, не заперечував проти позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав на підставі достовірно встановлених фактів ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Прохав позов задовольнити. Вивчивши позовну заяву, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON], мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] також має сина - [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів заявника, що підтверджується копіями паспорту та довідок про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] та [PERSON], свідоцтвами про народження дітей та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо народження (а.с. 5-17). [PERSON] та [PERSON] з дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. За місцем реєстрації батьків умови для проживання малолітніх дітей не створені. [PERSON] з батьком дітей шлюбні стосунки не підтримує, постійно змінює місце свого проживання , що підтверджується довідкою від 10.06.2014 року з місця проживання виданою Лозівським міським кварталом № 6, копіями актів обстеження родини та характеристик з місця проживання (а.с. 18, 19, 25, 26, 52, 53). [PERSON] та [PERSON] не працюють, на обліку в центрі зайнятості, як такі, що шукають роботу не зареєстровані, жодних видів допомоги не отримують, перебувають на обліку в наркологічному відділенні Лозівської міської лікарні з приводу зловживання алкогольними напоями, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 20, 47, 50). Громадяни [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують свої батьківські обов'язки по відношенню до дітей. Неодноразово були офіційно попереджені спеціалістами служби у справах дітей щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно із законодавством України, що підтверджується копіями пояснень та офіційних попереджень (а.с. 22, 23, 24, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 51). Згідно повідомлення служби у справах дітей Кегичівської районної державної адміністрації № 12-251699 від 03.10.2012 року (а.с. 40) [PERSON] 06.09.2013 р. залишила свого малолітнього сина [PERSON] у гр- ки [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Зі слів [PERSON], мати пообіцяла забрати дитину через 2 дні, але так і не повернулась, залишивши сина без теплих речей у сторонніх осіб. За клопотанням служби у справах дітей Кегичівської районної державної адміністрації малолітнього [PERSON] влаштовано до Красноградського центру соціально- психологічної реабілітації дітей, що підтверджується копією рішення Чапаєвської селищної ради та клопотання служби у справах дітей Кегичівської РДА (а.с. 39, 38). За весь період перебування дитини в закладі [PERSON] свого сина не відвідувала, станом його здоров'я, розвитком та потребами не цікавилася, що підтверджується інформацією про перебування дитини № 01-20/02/249 від 10.06.2014 року Красноградського центру соціально психологічної реабілітації дітей Харківської області (а.с. 46). Згідно повідомлення центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 787 від 11.06.2014 року (а.с. 48) [PERSON] зловживає алкогольними напоями. За місцем її тимчасового проживання за адресою: [ADDRESS], постійно збираються сторонні особи, які розпивають алкогольні напої. За направленням служби у справах дітей Лозівської міської ради діти були влаштовані до інфекційного відділення Лозівської міської лікарні. 23.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] написали заяви на влаштування дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення у зв'язку із тяжкими матеріальними та побутовими умовами, що підтверджується копіями заяв (а.с. 34, 35, 36, 37). Згідно з рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 29 жовтня 2013 року № 660 «Про влаштування дітей [PERSON] та [PERSON] до державних дитячих закладів» [PERSON] та [PERSON] були влаштовані на повне державне забезпечення до комунального закладу охорони здоров'я «Обласного будинку дитини №3», де перебувають до цього часу, що пірдверджується копією рішення виконкому Лозівської міської ради Харківської області та актів про факт передачі дітей до закладу додаються (а.с. 41-42, 43, 44). Установлено, що весь період перебування дітей в державному дитячому закладі [PERSON] та [PERSON] своїх малолітніх дітей не відвідували. Станом їх здоров'я не цікавилися. (а.с. 49, 29-32). З моменту влаштування дітей до дитячого державного закладу їх батьки [PERSON] та [PERSON] не звертались до компетентних органів з заявою про повернення дітей їм на виховання. В поясненні на ім'я начальника служби у справах дітей [PERSON] повідомив, що дійсно не відвідувв своїх дітей жодного разу в ОБД № З, причин невідвідування не зміг пояснити. Також він надав письмову згоду про позбавлення його батьківських прав стосовно дітей, що підтверджується копіями пояснень (а.с. 33, 51). [PERSON] рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 30.11.2009 р. позбавлена батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджеєтья копія рішення (а.с. 21). Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я її, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, зокрема, ст.170 СК України передбачає, що суд може постановити рішення про відібрання дітей від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Разом з тим, за правилами ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідачі порушують зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Такий обов'язок закріплений і в ст.180 Сімейного Кодексу України. Принцип № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: "Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що "Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини."Згідно статті №12 цього Закону вказано, що "Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці". Статтею 15 Закону встановлено, що "Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею". Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що він має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Суд виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дітей, - вважає можливим задовольнити позов і позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; та позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Суд роз'яснює відповідачам [PERSON] та [PERSON], що відповідно до ст.168 СК України "Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав". Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейногс кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до положення ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі ст.ст. 182 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини встановлюється судом як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, ще розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] не працюють, регулярного доходу не мають, тому відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд вважає за можливе розглянути питання про стягнення аліментів з відповідачів у твердій грошовій сумі - по 400 грн. щомісяця на кожну дитину з індексацією відповідно до закону на особисті рахунки дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд стягує на користь держави з відповідачів солідарно судовий збір, сплачений при зверненні із позовом до суду, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved