Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що він з 07.08.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З 18.08.1998 року, він проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Разом з ним зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] В 2014 році, йому стало відомо від відповідачів, що вони раніше приватизували квартиру в якій вони усі проживають. Відповідачі вимагали від нього звільнити квартиру, так як вони є власниками квартири. Вважає, що приватизація спірної квартири пройшла з порушенням Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". За таких обставин, просив скасування розпорядження голови Хортицької районної адміністрації № 1253 від 21.07.2004 року та свідоцтво про право спільної часткової власності від 22.07.2004 року на вказану квартиру. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], зазначені вимоги підтримав в повному обсязі, надавав пояснення аналогічні тим, що зазначені в позові. Також зазначив, що позивач [PERSON] з заявою про надання згоди на приватизацію спірної квартири до відділу приватизації житла Хортицької районної адміністрації не звертався. Представник відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому районну- Рибалкіна Я.М., проти позову заперечувала. Зазначала, що як розпорядження, так і свідоцтво про право власності на квартиру видане відповідно до норм діючого на той час законодавства, а тому підстав для задоволення позову немає. Крім того зазначила, що позивачем 15.07.2004 р. було подано до Хортицької районної адміністрації заяву, що він не заперечує щодо оформлення приватизації [ADDRESS], без його участі, оскільки він своє право на приватизацію використав у повному обсязі. Згідно з довідкою від Ленінської районної адміністрації (відділ приватизації житла) №207-П від 09.07.2004 р. [PERSON] приймав участь у приватизації квартири [ADDRESS], (квартира приватизована 09.11.1993 р.) та його житлові чеки використано повністю. Тому, 21.08.2004 р. було видано розпорядження голови районної адміністрації № 1253 р. "Про приватизацію житла за адресою: [ADDRESS]" на підставі якого було оформлено свідоцтво про право власності № 14470 від 22.07.2004 р. Просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що приватизація квартири відповідала відповідно до діючого законодавства. Згодом [PERSON] вимоги визнав та пояснив, що займався оформленням документів по приватизації квартири самостійно, без участі [PERSON] Просив суд, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явилася, надала заяву відповідно до якої, позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 07.08.1998 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Хортицьким відділом реєстрації актів громадянського стану м. Запоріжжя. З 25.06.1992 року, [PERSON] зареєстрована в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 02.02.1993 року. [PERSON], зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 18.08.1998 року. 20.07.2004 року , [PERSON] та [PERSON] подали заяву до відділу приватизації житла Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", в якій просили оформити передачу у приватну спільну часткову власність вищезазначеної квартири (а.с.54), додавши до заяви відповідну довідку про склад сім"ї (а.с.55). 15.07.2004 року, [PERSON] звернувся з заявою до відділу приватизації житла Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради, в якій зазначено, що [PERSON] використав своє право на приватизацію квартири розташованої за адресою : [ADDRESS] та дає згоду на приватизацію квартири [ADDRESS] без його участі. Згідно з довідкою Ленінської районної адміністрації (відділ приватизації житла) №207-П від 09.07.2004 р. [PERSON] приймав участь у приватизації квартири [ADDRESS], (квартира приватизована 09.11.1993 р.) та його житлові чеки використано повністю. Згідно розпорядження голови Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради № 1253 р. від 21.07.2004 року, прохання наймача [PERSON] на приватизацію найманої нею квартири задоволено та передано вказану квартиру у приватну спільну часткову власність: [PERSON], [PERSON] (а.с.53). 22.07.2004 року, Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження №1253 р. від 21.07.2004 року, було виготовлено свідоцтво про право власності на житло № 14470, яким Хортицька районна адміністрація Запорізької міської ради посвідчила, що квартира [ADDRESS] приватизована, на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та належить на праві приватної спільної часткової власності громадянам: [PERSON] та [PERSON]. У Законі України "Про Приватизацію державного житлового фонду" у редакції, яка діяла на час здійснення приватизації [ADDRESS] зазначено: ст. 1 - приватизація державного житлового фонду (далі -приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. ч. 1 ст. 4 - житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою. Безоплатна передача житла здійснюється в розрахунку 21 кв. м загальної площі на кожного наймача та додатково 10 кв. м на сім'ю. Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації на підставі заяви громадянина приймають рішення про приватизацію, згідно з яким житло передається у приватну власність. Така передача житла у власність громадян оформлюється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації та не потребує нотаріального посвідчення. Отже, Закон передбачає, по-перше, наявність волі громадянина на приватизацію житла; по-друге, прийняття відповідного рішення органом приватизації, який у конкретних правовідносинах впроваджує волю держави, що виражена у Законі. При цьому, органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком обмежень, що встановлені для приватизації деяких категорій житла ( квартири -музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, тощо). Тому лише громадянин може як відмовитись, так і погодитись на приватизацію найманого ним житла з державного житлового фонду. Його контрагенти - державні приватизаційні органи - у разі виявлення відповідної волі громадянина щодо приватизації житла мають лише обов'язок здійснити оформлення необхідних приватизаційних документів та, за малим винятком що стосується обмеження на приватизацію деяких категорій житла, не можуть відмовити у приватизації. Позивачем не було надано суду належних і допустимих доказів того, що [PERSON] та [PERSON] здійснювали приватизацію спірної квартири, без його відома. Не містить таких доказів і приватизаційна справа. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що в даному випадку орган приватизації здійснив передачу квартири у власність громадян [PERSON] та [PERSON] згідно рішення (розпорядження). [PERSON], як основний квартиронаймач, погодилась з такою передачею. На підставі оформленого розпорядження орган приватизації виготовив свідоцтво про право власності на житло. Виготовлене свідоцтво є правовстановлюючим документом, який засвідчує право власності на житло. Нормативними актами, якими врегульовано питання приватизації, передбачено, що при видачі власнику квартири (будинку) Свідоцтва про право власності на житло у паспортах усіх повнолітніх членів сім'ї власника і у свідоцтвах про народження неповнолітніх осіб робиться помітка про те, у якому обсязі ними використано право на безоплатну приватизацію житла. Це необхідно для підтвердження використання громадянином права на безоплатну приватизацію, яке надається лише один раз та для визначення невикористаної частки житлового чеку за яку можна отримувати акції приватизованих державних підприємств. Оскільки передача квартири [ADDRESS], із державного житлового фонду у приватну спільну часткову власність проведена на підставі заяви наймача та членів її сім"ї, з моменту подання відповідних документів на приватизацію квартири (разом із відповідною заявою про бажання приватизувати її) та до моменту видачі розпорядження (тобто до моменту прийняття рішення органом приватизації про приватизацію) як [PERSON] так і члени її сім"ї (син - [PERSON].) свого волевиявлення не змінювали, підстав для відмови у приватизації не було, тому розпорядження №1253 р. від 21.07.2004 року є таким, що видане з дотриманням норм чинного законодавства. Крім того, вищевикладені обставини та матеріали справи вказують на те, що правовстановлюючий документ, що виготовлявся в процесі приватизації зазначеної квартири, також відповідає вимогам чинного законодавства, у органів приватизації не було підстав для відмови в його оформленні. Сучасне законодавство не розглядає відносини приватизації як адміністративні, тобто не надає їм владного характеру, а навпаки вони за певними особливостями регламентуються ЦК України.Оскільки сторони в цивільних правовідносинах рівні, тому неможливо говорити про зобов'язання лише однієї із сторін, а необхідно досліджувати їх комплексно. При переході до процесу приватизації житла можна констатувати рівність правового статусу органу приватизації, якому державою у вигляді законодавчо регламентованої процедури кореспондується обов'язок щодо реалізації питань приватизації житла, і особи. Тобто, держава взяла на себе зобов'язання на платній або безоплатній основі надавати громадянам за їх бажанням в приватну власність житло і лише обмежила певні ситуації, коли приватизація неможлива. В даному випадку, факт оформлення документів (розпорядження та свідоцтва) дає підстави стверджувати, що органами приватизації було виконано всі зобов"язання в процесі здійснення приватизації квартири [ADDRESS], що покладені на них чинним законодавством. Суд не приймає доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що приватизація спірної квартири відбувалася без відома позивача [PERSON], так як зазначені доводи відповідачів спростовуються матеріалами справи. Суд не приймає доводи представника позивача -[PERSON] про те, що позивач [PERSON] з заявою про згоду на приватизацію квартири [ADDRESS] до відділу приватизації житла Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради не звертався, так як з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису [PERSON] сторони по справі до суду не зверталися. Таким чином, суд, визнає заяву [PERSON] від 15.07.2004 року, до відділу приватизації житла Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради про згоду на приватизацію квартири [ADDRESS] без його участі, належним та допустимим доказом по справі. За таких обставин, суд вважає, що для визнання свідоцтва про право власності на житло та розпорядження незаконними, а також їх скасування підстав немає. Разом з цим, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до вимог статті 3 цього Кодексу, статей 12, 13, 15, 20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З аналізу вище вказаних норм права вбачається, що судовому захисту підлягають тільки порушені, невизнані або оспорюванні цивільні права фізичної особи, на якій лежить обов'язок довести факт порушення цих прав. З матеріалів справи вбачається, що позивач не довів яким чином порушуються його права. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed