Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди, уточнивши свої позовні вимоги 06.08.2019 року остаточно просить суд: стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 36 303 грн на відшкодування майнової шкоди; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2018 року о 09-40 годині по вул. Перемоги, 67 в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Caddy д/з [NUMBER] здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel Kadett д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньої - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.\~ Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до полісу № АМ/\\5554838, автомобіль Volkswagen Caddy д/з [NUMBER] , власником якого є [PERSON] застрахований ПАТ «СГ «ТАС». Внаслідок ДТП йому було завдано матеріальної шкоди, та згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 163/18, вартість матеріального збитку заподіяного власнику Opel Kadett д/з [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП, що мала місце 18.06.2018 року становить 32 053 грн. Окрім того, відповідного до накладної № 243 від 18.06.2018 року перевозка транспортного засобу становила 3150 грн. З урахуванням вартості експертного дослідження у сумі 1100 грн, вказує на завдання йому матеріальної шкоди у розмірі 36 303 грн. Окрім того, ним понесена і моральна шкода, оскільки з часу скоєння ДТП та на даний час порушено значний життєвий уклад та звичайне дозвілля, він пережив морально-психологічний стрес та шок, у зв`язку з чим значно погіршилось його самопочуття, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням. Моральну шкоду оцінює в розмірі 30 000 грн. На підставі вищевикладеного, він і звернувся до суду з даним позовом. 03 червня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду /суддя Боярський О.О./ провадження по справі було відкрито. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 20 вересня 2019 року вказана справа була перерозподілена судді Прийомової О.Ю. 25 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду вказана справа була прийнята до провадження судді Прийомової О. Ю. та призначена до підготовчого судового розгляду. 06 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. В судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача, представника позивача, про що свідчать їх заяви, суд ухвалою від 10 березня 2020 року на місці, перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Зі згоди позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутність третьої особи, належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи. Вислухавши вступне слово позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 18 червня 2018 року о 09:40 год. по вул. Перемоги, 67 в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області, водій [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen Caddy д/з [NUMBER] здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel Kadett д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньої - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2018 року по справі\~ №495/6213/ визнано [PERSON] , [INFO] , винним в здійсненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, на користь держави. /л.с.9/.\~ У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на момент вчинення ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «ТАС», що підтверджується Полісом № АМ/5554838 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. /л.с.41/ Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку про вартість матеріального збитку та вартості КТЗ з урахуванням фактичного стану, викладеного у Звіті № 163/18 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Opel Kadett д/ [NUMBER] [NUMBER] , вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ - автомобіля Opel Kadett д/ [NUMBER] [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП, яка мала місце 18.06.2018 року становить 32053 грн. /л.с.8/ За проведення визначення вартості матеріального збитку позивач сплатив 1100 грн, що підтверджується копією квитанції, наявної в матеріалах справи. /л.с.6/. З матеріалів справи також вбачається, що згідно накладної № 243 від 18.06.2018 року, за транспортування автомобіля Opel Kadett д/з [NUMBER] , з с. Санжейка Овідіопольського району до с. Бритівка позивач сплатив 3150 грн . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",\~ страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. У Постанові ВСУ від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц зроблено наступний правовий висновок:\~ у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з матеріалів справи, згідно полісу № АМ/ 5554838, страхова сума /ліміт відповідальності/ на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Таким чином, враховуючи встановлену правову позицію Верхового суду України з приводу покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страховика, заподіювача шкоди, з урахуванням розміру матеріального збитку та ліміту відповідальності згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5554838, суд вважає позовні вимоги\~ [PERSON] в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" документально підтвердженої матеріальної шкоди у розмірі 36 303 грн, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. Позивач посилається на те, що з часу скоєння ДТП та на даний час порушено значний життєвий уклад та звичайне дозвілля, він пережив морально-психологічний стрес та шок, у зв`язку з чим значно погіршилось його самопочуття, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 30 000 грн. Разом з тим,\~ у системному аналізі вищенаведених норм чинного законодавства можливо дійти висновку, що законодавець застосував інститут стягнення моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, саме з винної особи, заподіювача шкоди. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Моральна шкода зі страховика визначена положеннями ст. ст. 23, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте позивачем не надано суду жодного належного та об`єктивного доказу ушкодження його здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди або заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПАТ «СГ «ТАС» моральної шкоди є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволені бути не можуть. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial