Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Заявленими вимогами в уточненій редакції (а.с.81-83) позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідачів збитків заподіяних дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування заявленого позивачем зазначено наступне. Внаслідок страхового випадку, що мав місце під час дорожньо-транспортної пригоди, позивачеві спричинено шкоду, яку частково відшкодувала страхова компанія. Решту шкоди слід стягнути як із страхової компанії так і з винуватця пригоди. [PERSON] направив відзив, яким заперечував вимоги позивача наступним. Цивільна відповідальність відповідача застрахована на суму 100 тисяч гривень. Решту, у випадку браку коштів, має сплачувати винуватець. Позивачеві сплачено розмір збитків спричинених пригодою та визначений страховою компанією. Встановлення іншої суми збитків проведено без його участі та у непередбачений законом спосіб. За таких обставин, [PERSON] вважає вимоги позивача безпідставними. Страхова компанія вважає вимоги позивача безпідставними та такими, які не ґрунтуються на вимогах закону, а отже задоволеними бути не можуть. Проаналізував позиції сторін та надані ними матеріали судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 18 червня 2017 року о 16 годині 20 хвилин в м. Житомирі по проспекту Миру, 45 відбулось зіткнення автомобілів марки "ГАЗ 31029" реєстраційний номер " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки "ОПЕЛЬ Монтерей" реєстраційний номер " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] Винуватцем даного зіткнення за рішенням суду, що набуло законної сили визнано [PERSON] (а.с.4). У 2017 році позивачем замовлено звіт про незалежну оцінку транспортного засобу пошкодженого від дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача. Таким звітом визначено, що вартість матеріального збитку завданого позивачеві згадуваною пригодою становить 158 314,50 гривень (а.с.5-43). Автомобіль відповідача станом на день пригоди був застрахований у страховій компанії "ДОМІНАНТА" (а.с.69), яка виплатила страхового відшкодування позивачеві на суму 49 597,13 гривень (а.с.111-114). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Аналіз зазначених фактичних обставин справи та норм законодавства дає підстави робити наступні висновки. Не оспорюваним є факт застрахованості відповідальності відповідача [PERSON] на момент виникнення даної пригоди. За таких обставин цивільна відповідальність відповідача має покриватися страховою компанією на суму 100 тисяч гривень. Обсяг такої шкоди мав би бути встановленим і виплачений страховою компанією. Шкода, яка не покривається страховою компанією і перевищує ліміт стягується з винуватця пригоди. Однак, надані позивачем матеріали справи не містять таких відомостей. Так, шкода встановлена і виплачена страховою компанією складає майже 50 тисяч гривень і позивачем не заявлено вимог до страхової компанії щодо незаконності дії по встановленню дійсного обсягу шкоду як і не заявлено вимог до такої компанії про стягнення решти 50 тисяч у межах суми ліміту страхового відшкодування. Відсутні і вимоги позивача до винуватця пригоди про стягнення шкоди, яка не покривається лімітом відповідальності. Вимоги позивача сформульовані до усіх відповідачів про стягнення шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля. Аналіз таких матеріалів та законодавства України дає підстави суду стверджувати про відсутність підстав для задоволення позову адже такі вимоги не ґрунтуються на законодавстві. Приймаючи рішення у даному обсязі суд керується і наступними положеннями процесуального законодавства в рамках якої і вирішується даний спір. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). За таких обставин суд підсумовує, що позивач не довів обґрунтованість заявлених вимог до зазначених відповідачів. Крім цього, суд не приймає як доказ висновок дослідження, яким визначено розмір збитку спричиненого, начебто, позивачеві згадуваною пригодою з огляду на те, що такі матеріали отримані не у спосіб визначений процесуальним законом. Так, ч. 2 ст. 76 ЦПК України визначає як доказ, зокрема, висновок експертизи. Звіт про незалежну оцінку транспортного засобу такий перелік не містить, а отже не може бути прийнятий судом як доказ. Клопотання про призначення експертизи судом позивачем не заявлялось. Результати вирішення спору не дозволяють розподіляти витрати понесені позивачем. Відповідачами судові витрати не заявлялись. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed