Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги, тим, що 19 травня 1998 року в с.Ракова Томашпільського району Вінницької області помер її співмешканець [PERSON] з яким вони проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу з 1990 року.В останні роки ,з 1996 року і по день смерті, позивачка перебувала на його утриманні . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно , зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , розташовану на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницькорї області , посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 012775 виданим 11 червня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією .Однак нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку та не підтвердженням родинних відносин із спадкодавцем , а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду , який просить ухвалити рішення про встановлення факту перебування на утриманні спадкодавця та визнання за нею права на вищевказану спадщину. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася , надіслала до суду заяву в якій просить розглянути справу по суті у її відсутності , позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав. Від відповідача , Раківської сільської ради надійшла заява, в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності представника сільської ради, з позовними вимогами згідна. Суд , розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи , вважає позов обгрунтованим ,який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до роз"яснень даних у п.2 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 "7 "Про судову практику у справах про спадкування " справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження ,якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення ,які можуть вплинути на спадкові права й обов"язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення\~ права\~ на спадкування залежить від доведення певних\~ фактів,\~ особа\~ може\~ звернутися\~ в\~ суд\~ із\~ заявою\~\~ про встановлення\~\~ цих\~\~ фактів,\~\~ яка,\~\~ у\~ разі\~ відсутності\~ спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку\~ суди\~ повинні\~ розглядати заяви про встановлення родинних відносин\~ із\~ спадкодавцем,\~ проживання\~ з\~ ним\~\~ однією\~\~ сім'єю, постійного\~ проживання\~ разом\~ із\~ спадкодавцем\~ на\~ час відкриття спадщини,\~ прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.531 ЦК УРСР, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 1990 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, які припинено у зв"язку із смертю останнього 19.05.1998 року в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області (а.с.6, 9). Як убачається з довідки виконкому Раківської сільської ради №618 від 23.07.2016 року [PERSON] і [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу в с. Ракові і [PERSON] помер 19.05.1998 року. Останні два роки перед смертю спадкодавця, [PERSON] перебувала на його утриманні (а.с.9). З часу відкриття спадщини пройшло більше вісімнадцяти років, відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори від 30.08.2016 року №293/0116 спадщину ніхто не прийняв, а згідно довідки Раківського сільвиконкому від 23.07.2016 року №618 сільська рада не володіє відомостями про спадкоємців будь-якої черги після смерті [PERSON], окрім утриманки [PERSON] (а.с. 9, 11). Таким чином суд уважає доведеним, що єдиним спадкоємцем за законом спадщини [PERSON] є позивачка. Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Пленум Верховного Суду України у пунктах 10,11 своєї постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз»яснив, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Судом встановлено, що спадкодавцеві на підставісертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №012775 виданого 11 червня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13 червня 1996 року за №280 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Після смерті спадкодавця протягом шести місяців [PERSON] прийняла спадщину, так як фактично вступила у володіння спадковим майном. За змістом розділу VП ЦК УРСР прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст. 550 ЦК , якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Визнання позову відповідачем не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved