Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В провадженні судді знаходиться вищевказана позовна заява. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що: заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 84154,53грн. Зазначене рішення суду відповідачем не оскаржено та набуло законної сили 11.01.2019. На виконання вказаного рішення суду 19.02.2019 видано виконавчий лист. 10.04.2019 Головним державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58849485. Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4643/18 не виконав, порушене право позивача не відновив. У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 05.10.2018 по день ухвалення рішення у цій справі. Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 72210,90 грн. Зазначене рішення суду не оскаржувалося відповідачем та на його виконання 13.12.2018 судом видані виконавчі листи, відкрито виконавче провадження. Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4642/18 не виконав, порушене право позивача не відновив. У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 05.10.2018 по день ухвалення рішення у цій справі. Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 83 238,35грн. Зазначене рішення суду відповідачем не оскаржено та набуло законної сили 11.01.2019. На виконання вказаного рішення суду 25.02.2019 видано виконавчий лист, на підставі чого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак вказане рішення не виконано. У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 03.10.2018 по день ухвалення рішення у цій справі. Крім того, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 71400,33 грн. На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, а державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 у справі №210/3945/18 не виконав, порушене право позивача не відновив. У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 03.10.2018 по день ухвалення рішення у цій справі. Також, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2018 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 140 281,64 грн. На виконання вказаного рішення суду 19.02.2019 видано виконавчий лист (копія додається). 19.03.2019 Головним державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2018 у справі №210/4854/18 не виконав, порушене право позивача не відновив. У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 02.10.2018 по день ухвалення рішення у цій справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.07.2019 об`єднано в одне провадження цивільну справу №210/3206/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення боргу, цивільну справу №210/3205/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення боргу, цивільну справу №210/3184/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення боргу, цивільну справу №210/3405/19 за позовом за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення боргу та цивільну справу №210/3673/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд"про стягнення боргу. Вказаній цивільній справі наданий єдиний номер №210/3184/19. Ухвалою суду від 11.07.2019 року судом прийнято уточнення (збільшення) позовних вимог, згідно яких позивачі просять суд покласти обов`язок на відповідача нарахувати та виплатити індексацію на нараховану, але не виплачену заробітну плату: 1) [PERSON] з наступного дня після його звільнення (28.11.2017)до дати ухвалення рішення суду від 04.10.2018 у справі №210/4643/18; 2) [PERSON] з наступного дня після його звільнення (20.02.2018)до дати ухвалення рішення суду від 04.10.2018 у справі №210/4642/18; 3) [PERSON] з наступного дня після її звільнення (26.04.2018)до дати ухвалення рішення суду від02.10.2018 у справі №210/3944/18; 4) [PERSON] з наступного дня після її звільнення (26.04.2018)до дати ухвалення рішення суду від 02.10.2018 у справі №210/3945/18; 5) [PERSON] з наступного дня після його звільнення (27.04.2018) до дати ухвалення рішення суду від 01.10.2018 у справі №210/4854/18; на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач повідомлявся судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв`язку з чим йому було роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідач повідомлявся судом про перебування в провадженні суду вказаної цивільної справи за об`єднаними позовами. Однак, відзив на позовні заяви не надав. Крім того, позивачі заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості винести останнє в заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Так, з письмових матеріалів встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4643/18 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 84154,53грн, зокрема: 1) нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 12593,41 грн; 2) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 66856,32 грн; 3) моральну шкоду в сумі 1 000,00 грн; 4) судовий збір у сумі 704,80 грн; 5)судові витрати на правову допомогу 3 000,00 грн. (Т. 1, а.с. 28-32) Зазначене рішення суду відповідачем не оскаржено та набуло законної сили 11.01.2019 згідно з ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2019 (копія додається), якою у задоволенні заяви ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" про перегляд заочного рішення від 04.10.2018 у справі №210/4643/18 відмовлено (Т. 1, а.с. 33-35). На виконання вказаного рішення суду 19.02.2019 видано виконавчий лист (копія додається) (Т. 1, а.с. 36). 10.04.2019 Головним державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58849485 (Т. 1, а.с. 37,38-40). Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4643/18 не виконав, порушене право позивача не відновив. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4643/18 встановлено, що [PERSON] з 06.07.2006 працював у ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" та був звільнений 27.11.2017 відповідно ч.1 ст.38 КЗпП України. Згідно довідки №505 від 08.08.2018 заборгованість по заробітній платі склала 12593,41грн. Як вбачається з довідки про середній заробіток №60 від 08.08.2018, виданої відповідачем, середнього динна заробітна плата за два останні місяці перед звільненням позивача [PERSON] 36,43 грн. (Т. 1, а.с. 27). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4642/18 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 72210,90 грн, зокрема: 1)нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 22624,34 грн; 2)середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 44881,76 грн; 3)моральну шкоду в сумі 1000,00 грн; 4)судовий збір у сумі 704,80 грн; 5)судові витрати на правову допомогу 3 000,00 грн. (Т. 5, а.с. 15-19). Зазначене рішення суду не оскаржувалося відповідачем та на його виконання 13.12.2018 судом видані виконавчі листи. 20.12.2018 приватним виконавцем Лисенком Юрієм Олександровичем було відкрите виконавче провадження №57954578 по примусовому виконанню рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4642/18 на загальну суму 72210,90 грн. (Т. 5, а.с.20-26). В подальшому, з метою більш ефективного виконання зазначеного рішення суду позивачем [PERSON] було вирішено звернутися до державного виконавця за місцем знаходженням боржника. 10.04.2019 Головним державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58848918. Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4642/18 не виконав, порушене право позивача [PERSON] не відновив. Як вбачається з довідки про середній заробіток №61 від 26.06.2018 (копія додається), виданої відповідачем, середньомісячна заробітна плата за два останні місяці перед звільненням протягом грудня 2017 та січня 2018 року позивача [PERSON] склала в цілому 4954,29 грн, а середньогодинна - 36,43 грн. (Т. 5, а.с. 14). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2018 у справі №210/4642/18 встановлено, що позивач з 16.06.1994 працював у ЗАТ"Криворіжіндустрбуд", яке перейменовано у ПАТ "Криворіжіндустрбуд", потім - ПрАТ "Криворіжіндустрбуд", звільнений 20.02.2018 відповідно ст.38 ч.1 КЗпП України. Згідно довідки №336 від 09.07.2018 заборгованість по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку склала 22 624,34 грн. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 у справі №210/3944/18 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 83 238,35грн, зокрема: 1) нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 38 727,07 грн; 2) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 35 806,48 грн; 3) моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн; 4) судовий збір у сумі 704,80 грн; 5) судові витрати на правову допомогу 3 000,00 грн. (Т. 3, а.с. 27-31). Зазначене рішення суду відповідачем не оскаржено та набуло законної сили 11.01.2019 згідно з ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2019 (копія додається), якою у задоволенні заяви ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" про перегляд заочного рішення від 02.10.2018 у справі №210/3944/18 відмовлено (Т.3, а.с. 32-34). На виконання вказаного рішення суду 25.02.2019 видано виконавчий лист (Т.3, а.с. 26). 12.03.2019 Головним державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58599763(Т. 3, а.с. 37-40). Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 у справі №210/3944/18 встановлено, що позивач [PERSON] з 07.07.2014 працювала у ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" та була звільнена 26.04.2018 відповідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки № 134 від 19.06.2018 заборгованість по заробітній платі склала 38727,07грн. Як вбачається з довідки про середній заробіток довідки № 44 від 06.06.2018, виданої відповідачем, середньогодинна заробітна плата за два останні місяці перед звільненням позивача [PERSON] 41,83 грн. (т. 3, а.с. 36). Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 у справі №210/3945/18 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 71400,33 грн, зокрема: 1) нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 34567,37 грн; 2) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 28 128,16 грн; 3) моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн; 4) судовий збір у сумі 704,80 грн; 5) судові витрати на правову допомогу 3 000,00 грн. (Т. 2, а.с. 25-29). На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист №210/3945/18 2/210/1788/18 від 02.10.2018. На підставі зазначеного виконавчого листа 09.11.2018 Головним державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57649491 (Т.2, а.с. 33). Надалі відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 02.10.2018 у справі №210/3945/18, внаслідок чого ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2019 у її задоволенні відмовлено (Т.2, а.с. 34-41). В апеляційному порядку рішення суду відповідач не оскаржував. Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 у справі №210/3945/18 не виконав, порушене право позивача [PERSON] не відновив. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 у справі №210/3945/18 встановлено, що позивач з 24.05.2007 працювала у ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" та була звільнена 26.04.2018 відповідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки №117 від 18.06.2018 заборгованість по заробітній платі склала 34567,37 грн. Як вбачається з довідки про середній заробіток довідки №46 від 11.06.2018, виданої відповідачем, середньогодинна заробітна плата за два останні місяці перед звільненням позивача [PERSON] 32,86 грн. (Т.2, а.с. 24). Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2018 у справі №210/4854/18 задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" про стягнення коштів у сумі 140 281,64 грн, зокрема: 1) нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 69 759,57 грн; 2) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 43 461,60 грн; 3) вихідну допомогу у сумі 22 355,70 грн; 4) моральну шкоду в сумі 1 000,00 грн; 5) судовий збір у сумі 704,80 грн; 5) судові витрати на правову допомогу 3 000,00 грн. (Т. 4, а.с. 14-19). Зазначене рішення суду відповідачем не оскаржено та набуло законної сили 11.01.2019 згідно з ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2019 (копія додається), якою у задоволенні заяви ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" про перегляд заочного рішення від 01.10.2018 у справі №210/4854/18 відмовлено (Т. 4, а.с. 20-22). На виконання вказаного рішення суду 19.02.2019 видано виконавчий лист (Т.4, а.с. 24). 19.03.2019 Головним державним виконавцем Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58655044(Т. 4, а.с. 25-28). Втім, до цього часу відповідач рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2018 у справі №210/4854/18 не виконав, порушене право позивача [PERSON] не відновив. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2018 у справі №210/4854/18 встановлено, що позивач [PERSON] з 03.08.2005 працював у ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" та був звільнений 27.04.2018 відповідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки №504 від 08.08.2018 заборгованість по заробітній платі склала 69759,57 грн. Як вбачається з довідки про середній заробіток №523 від 16.08.2018, виданої відповідачем, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становить 413,99 грн. (Т. 4, а.с. 13). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 43Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР№ 2148-VIIIвід 19.10.1973 р., держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Нормами ст.47 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно до ст.116КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства по оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України міститься у постановах від 24.10.2011 р. у справі № 6-39 цс 11, від 21.11.2011 р. у справі № 6-60 цс 11, від 03.07.2013 р. у справі № 6-60 цс 13, від 20.11.2013 р. у справі № 6-114 цс 13, від 05.10.2016 р. у справі № 6-2405 цс15, від 13.03.2017 р. у справі № 6-259цс17. Приймаючи до уваги вказані положення законодавства та факт нездійснення з позивачем остаточного розрахунку при звільненні на момент ухвалення даного рішення, позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний позивачем період. При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Формула для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передбачена у п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, і є наступною: розмір середньоденної заробітної плати помножений на кількість робочих днів затримки розрахунку. Середньоденна заробітна плата визначається так: сума зарплати за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділена на кількість відпрацьованих робочих днів за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата. Абз. 1 п. 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. (Абзац перший пункту 8 Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №1398 від 30.07.1999 року). При розрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні на момент винесення рішення - з 05.10.2018 року по 23 вересня 2019 року відносно позивача [PERSON] , суд погоджується з розрахунком позивача за період з 05.10.2018 року по дату підписання позовної заяви - 08.06.2019р.: 36,43 грн (середньогодинна заробітна плата позивача) Х1336 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (167 робочих днів Х 8 годин) = 48 670,48 грн. В зазначеному періоді заборгованості на момент звернення до суду 247 календарних дня, 167 з яких - робочі, 71 з яких - вихідні, 11 з яких - святкові. Крім того, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на користь позивача [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 05.10.2018 по день винесення рішення - 23 вересня 2019 року, а отже сума заборгованості за період з 09.06.2019 року по 23.09.2019 року складатиме 21275,12 грн., виходячи з такого розрахунку: 36,43 грн (середньогодинна заробітна плата позивача) X 584 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (73 робочих днів X 8 годин) Отже, з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненій за період часу з 05.10.2018 по 23.09.2019 року у розмірі 69945,60 грн. При розрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні на момент винесення рішення - з 05.10.2018 року по 23 вересня 2019 року відносно позивача [PERSON] , суд погоджується з розрахунком позивача за період з 05.10.2018 року по дату підписання позовної заяви - 05.06.2019р.: 36,43 грн (середньогодинна заробітна плата позивача) Х1320 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (167 робочих днів Х 8 годин) = 48 087,60 грн. В зазначеному періоді заборгованості на момент звернення до суду 224 календарних дня, 165 з яких - робочі, 70 з яких - вихідні, 11 з яких - святкові. Крім того, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на користь позивача [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 05.10.2018 по день винесення рішення - 23 вересня 2019 року, а отже сума заборгованості за період з 06.06.2019 року по 23.09.2019 року складатиме 21858 грн., виходячи з такого розрахунку: 36,43 грн (середньогодинна заробітна плата позивача) X 600 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (75 робочих днів X 8 годин) Отже, з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненій за період часу з 05.10.2018 по 23.09.2019 року у розмірі 69945,60 грн. При розрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні на момент винесення рішення - з 03.10.2018 року по 23 вересня 2019 року відносно позивача [PERSON] , суд погоджується з розрахунком позивача за період з 03.10.2018 року по дату підписання позовної заяви - 10.06.2019р.: 41,83грн (середньогодинна заробітна плата позивача) Х1360 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (170 робочих днів Х 8 годин) = 56 888,80грн. В зазначеному періоді заборгованості на момент звернення до суду 251 календарних днів, 170 з яких - робочі, 72 з яких - вихідні, 11 з яких - святкові. Крім того, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на користь позивача [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 03.10.2018 по день винесення рішення - 23 вересня 2019 року, а отже сума заборгованості за період з 11.06.2019 року по 23.09.2019 року складатиме 24094,08 грн., виходячи з такого розрахунку: 41,83грн (середньогодинна заробітна плата позивача) X 576 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (72 робочих днів X 8 годин) Отже, з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненій за період часу з 03.10.2018 по 23.09.2019 року у розмірі 80982,88 грн. При розрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні на момент винесення рішення - з 03.10.2018 року по 23 вересня 2019 року відносно позивача [PERSON] , суд погоджується з розрахунком позивача за період з 03.10.2018 року по дату підписання позовної заяви - 10.06.2019р.: 32,86грн (середньогодинна заробітна плата позивача) Х1360 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (170 робочих днів Х 8 годин) = 44 689,60 грн. В зазначеному періоді заборгованості на момент звернення до суду 251 календарних днів, 170 з яких - робочі, 72 з яких - вихідні, 11 з яких - святкові. Крім того, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на користь позивача [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 03.10.2018 по день винесення рішення - 23 вересня 2019 року, а отже сума заборгованості за період з 11.06.2019 року по 23.09.2019 року складатиме 18927,36 грн., виходячи з такого розрахунку: 32,86грн (середньогодинна заробітна плата позивача) X 576 год. (робочих годин за період затримки розрахунку при звільненні (72 робочих днів X 8 годин) Отже, з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненій за період часу з 03.10.2018 по 23.09.2019 року у розмірі 63616,96 грн. При розрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні на момент винесення рішення - з 02.10.2018 року по 23 вересня 2019 року відносно позивача [PERSON] , суд погоджується з розрахунком позивача за період з 02.10.2018 року по дату підписання позовної заяви - 10.06.2019р.: 413,99 грн (середньо денна заробітна плата) х 171 робочих днів = 70 792,29грн В зазначеному періоді заборгованості на момент звернення до суду 252 календарних дня, 171 з яких - робочі, 72 з яких - вихідні, 11 з яких - святкові. Крім того, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" на користь позивача [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 02.10.2018 по день винесення рішення - 23 вересня 2019 року, а отже сума заборгованості за період з 11.06.2019 року по 23.09.2019 року складатиме 29,807,28 грн., виходячи з такого розрахунку: 413,99 грн (середньо денна заробітна плата) X 72 робочих днів Отже, з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненій за період часу з 02.10.2018 по 23.09.2019 року у розмірі 100599,57 грн. Що стосується позовних вимог щодо індексації заробітної плати, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України, розгляд заяви про винесення додаткового судового рішення здійснено в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, додаткове рішення у справі може бути ухвалено, якщо (зокрема), стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Перевіривши матеріали цивільної справи суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.5 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. За змістом ст.ст. 33, 34 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Частиною 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» оплату праці (грошове забезпечення) визначено як об`єкти індексації грошових доходів населення. Об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України «Про оплату праці»). Суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за №114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати - додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що за вищевказані періоди позивачам не було виплачено нарахованої заробітної плати, що призвело до виникнення заборгованості. Таким чином, відповідно до приписів чинного законодавства, підлягає нарахуванню та виплаті індексація на нараховану заробітну плату, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення прозову в частині вимог про зобов`язання приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» нарахувати та виплатити позивачу індексацію на нараховану, але не виплачену заробітну плату: 1) [PERSON] з наступного дня після його звільнення (28.11.2017)до дати ухвалення рішення суду від 04.10.2018 у справі №210/4643/18; 2) [PERSON] з наступного дня після його звільнення (20.02.2018)до дати ухвалення рішення суду від 04.10.2018 у справі №210/4642/18; 3) [PERSON] з наступного дня після її звільнення (26.04.2018)до дати ухвалення рішення суду від 02.10.2018 у справі №210/3944/18; 4) [PERSON] з наступного дня після її звільнення (26.04.2018)до дати ухвалення рішення суду від 02.10.2018 у справі №210/3945/18; 5) [PERSON] з наступного дня після його звільнення (27.04.2018) до дати ухвалення рішення суду від 01.10.2018 у справі №210/4854/18; на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Позивачі, окрім іншого, просили суд відшкодувати судові витрати, а саме - сплачений судовий збір за майнову вимогу у розмірі 768,40 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. Вирішуючи по суті вказану позовну вимогу суд доходить до наступного висновку. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду ( ч.1,3 ст.133 ЦПК України). Частиною 3 ст.138 ЦПК України встановлено, що граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Норма щодо обмеження або граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу ст.137 ЦПК України не передбачена. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що витрати на правничу допомогу складають 4000 гривень кожного з позивачів. Крім того, кожним із позивачів сплачено судових збір за вимогу майнового характеру, в розмірі 768,40 грн. Отже, в розумінні ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Outcome: approved