Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.06.2008 року, який було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з позивачем. З 2012 року відповідач ніяким чином не піклується про сина, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його здоров"ям та духовним розвитком, не спілкується з дитиною по телефону, не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх сина. Позивач в судове засідання не з'явилась, представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради - служба у справах дітей в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Дитина є неповнолітньою, постійно проживає разом із матір"ю [PERSON]. Відповідно до висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради підтверджено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] Крім того, факт небажання та ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини підтверджується заявою, в якій [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], справжність підпису на вказаній заяві засвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.1,2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON]

Outcome: approved