Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КЛПЗ „Чернігівська обласна лікарня" і просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати медико-соціальну експертну комісію провести повторну експертизу з метою встановлення причинно-наслідкового зв'язку його стану здоров'я відповідно до даних обстеження і отриманої виробничої травми, встановивши відповідність травм на рентген знімках 2006 року і рентген знімках 2011 року з урахуванням його стану здоров'я на час звернення. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 20.11.2006 року під час роботи на пилорамі в АК „Снов" з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, проведено медичне експертне обстеження, але визначений при цьому процент втрати працездатності в розмірі 5% не відповідав фактичному проценту втрати ним працездатності, який повинен становити 75%. Оскільки 29.02.2015 року йому було відмовлено у видачі направлення на МСЕК для повторного проходження огляду, то він і звернувся до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.04. 2015 року за клопотанням позивача було замінено відповідача КЛПЗ „Чернігівська обласна лікарня" на Комунальний медичний заклад „Обласний центр медико-соціальної експертизи" Чернігівської міської ради. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково і зобов'язано Комунальний медичний заклад „Обласний центр медико-соціальної експертизи" організувати і провести експертизу хворого [PERSON] з метою визначення ступеня обмеження його життєдіяльності, причини і часу її настання, групи інвалідності, ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), а також компенсаторно-адаптаційні можливості позивача. В апеляційній скарзі комунальний медичний заклад „Обласний центр медико-соціальної експертизи" просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення згідно чинного законодавства. Незаконність рішення суду апелянт обгрунтовує невідповідністю висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову фактичним обставинам справи. Комунальний медичний заклад „Обласний центр медико-соціальної експертизи" посилається, що будь-яких порушень прав позивача відповідачем допущено не було, оскільки останній діяв в межах вимог чинного законодавства. Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2006 року з [PERSON] за місцем роботи - Агропромисловий кооператив „Снов" стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що підтверджується Актом №1 від 18 лютого 2011 року (а.с.12). Також 18 лютого 2011 року було складено Акт розслідування нещасного випадку, що стався 20 листопада 2006 року о 11 год. 00 хв. в агропромисловому кооперативі „Снов" (а.с.17-19). За наслідками виробничої травми позивач був оглянутий 16.08.2011 року на Чернігівській міжрайонній МСЕК, інвалідом не визнаний, встановлено 5% втрати професійної працездатності (зроблено залік з 08.08.2011р.) В зв'язку з оскарженням рішення Чернігівської міжрайонної МСЕК [PERSON], він був оглянутий 14.09.2011 року на вищій обласній МСЕК №1 в присутності представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові. В результаті огляду попереднє рішення не змінено, група інвалідності не встановлена, визначено 5% втрати професійної працездатності. 9 липня 2012 року [PERSON] направлявся на Чернігівську міжрайонну МСЕК для встановлення групи інвалідності. Згідно рішення комісії від 17.07.2012 року інвалідом не визнаний. 09 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до головного лікаря Городнянської ЦРЛ з заявою, в якій просив направити його на МСЕК для встановлення інвалідності та відсотку втрати працездатності. У результаті огляду лікарем неврологом Городнянської ЦРЛ [PERSON] направлений на обласну лікарську консультативну комісію для видачі консультативного висновку доцільності направлення на МСЕК. 13.02.2015 року ним отримано консультаційні висновки спеціалістів КЛПЗ „Чернігівська обласна лікарня" про відсутність на день огляду медичних показань для направлення на МСЕК, також рекомендовано вирішити питання працездатності через ЛКК за місцем проживання. Таким чином, як встановлено судом, висновки про відсутність медичних показань для направлення позивача на МСЕК було зроблено спеціалістами КЛПЗ „Чернігівська обласна лікарня", а не Комунальним медичним закладом „Обласний центр медико-соціальної експертизи", до якого [PERSON] з заявою в 2015 році не звертався, а відповідно останнім і не розглядалося питання наявності чи відсутності правових підстав для проведення повторної експертизи. Зазначені обставини в суді апеляційної інстанції підтвердили як представники відповідача, так і представник позивача, яка просила апеляційний суд зобов'язати представників відповідача надати їй таку відповідь в процесі розгляду справи апеляційним судом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України судовому захисту в порядку цивільного судочинства підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно частин 1, п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відповідно до засад, на яких ґрунтується правовий порядок в Україні, ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, в судовому порядку підлягають доказуванню як наявність порушеного права позивача, так і порушення такого права внаслідок дій чи бездіяльності відповідача всупереч вимогам закону, та встановлено заборону примушування до дій, які не входять до компетенції відповідної особи чи органу державної влади. Відповідно до Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" медико-соціальні експертні комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я України, тобто у віданні органу державної влади. Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, а також порядок оскарження рішень медико-соціальних експертних комісій передбачені Положенням про медико-соціальну експертизу (далі - Положення), затвердженим постановою КМУ №1317 від 03 грудня 2009 року. Так, згідно п.23 Положення у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської медико-соціальної експертної комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або інвалід має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров'я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров'я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до Міністерства охорони здоров'я України далі - МОЗ). МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер. Згідно п.24 Положення, Рішення Кримської республіканської обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до Міністерства охорони здоров'я. Міністерство охорони здоров'я за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській, Севастопольській міській або обласній комісії іншої установи повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів. Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер. Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку (п.25). Проведення повторного огляду передбачено Пунктом 22 Положення, згідно якого повторний огляд інвалідів з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів здоров'я, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один -три роки. Повторний огляд інвалідів, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого інваліда, інших заінтересованих осіб у разі настання зміни у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду чи прокуратури. Як встановлено судом апеляційної інстанції, необхідність проведення повторного огляду МСЕК позивач пов'язує із встановленням рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 січня 2014 року та рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 6 травня 2014 року юридичних фактів, які існували на час проведення МСЕК в минулі роки, але з об'єктивних причин не були враховані при прийнятті комісією рішення, та які можуть бути підставою для іншого висновку комісії. Проте, з такими вимогами позивач до МСЕК не звертався, що було визнано представниками сторін в суді апеляційної інстанції. Таким чином, оскільки ні позивач, ні інші заінтересовані особи не зверталися до відповідача з приводу повторного огляду, рішення відповідачем про відмову в проведенні такого огляду не приймалося, а попереднє рішення МСЕК є чинним, то висновок суду про незаконність дій відповідача та задоволення позовних вимог не ґрунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам закону. З врахуванням викладеного, за відсутності доведеності незаконності дій відповідача, посилання суду в обґрунтування підстав для задоволення позову на право суду направлення особи - потерпілої від нещасного випадку на виробництві на медико-соціальну експертизу, передбачене п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, ґрунтується на невірному тлумаченні вказаного положення без врахування інших норм права, зокрема і процесуального, якими врегульовано правові підстави для вчинення судом таких дій.

Outcome: partial