Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року було задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Провідна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з рішення суду, в останньому не було вирішено питання щодо витрат на правову допомогу, а тому виникла необхідність в ухваленні додаткового рішення в цій частині. В судовому засіданні представник позивача не заперечував щодо ухвалення додаткового рішення в даній частині та стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили. Так як неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суд продовжив судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо - судом не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено в судовому засіданні, 26.07.2018 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Провідна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю з Деснянського районного суду м.Києва. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 30 790,49 грн.; моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму 27 060 гривень 79 копійок та 415,90 грн. судового збору. Як вбачається з рішення суду, судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні. Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч. 3 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, ст. 136 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 136 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду Договір про надання правової допомоги № 4 від 11.05.2018 року, укладений між АБ «Чабанов та партнери» в особі керуючого - [PERSON] та позивачкою [PERSON] . Так, відповідно до вказаного договору, зокрема п. 4.1, за правову допомогу Адвокатського бюро, клієнт сплачує гонорар, розмір якого завчасно узгоджується Сторонами після одержання від Клієнта замовлення/звернення про необхідність надання конкретизованої правової допомоги та вказується у відповідному рахунку. Пунктом 4.2 даного договору встановлено, що оплата за Договором здійснюються у строки та на умовах, зазначених у відповідному рахунку. У разі, якщо рахунок не містить інформації щодо строків та умови оплати за відповідний вид правової допомоги, оплата за даним договором здійснюється не пізніше трьох банківських днів, з моменту отримання Клієнтом рахунку адвокатського бюро. При цьому, згідно до п. 4.7 Договору, Адвокатське Бюро надає Клієнту або відповідному суду детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатським бюро, із зазначенням часу на таке виконання та здійснених Адвокатським Бюро витрат, необхідних для надання правової допомоги. Разом з тим, відповідно до рахунку-фактури № 5 від 11.05.2018 року надання правничої допомоги в суді у даній цивільній справі складає 10 000 грн. При цьому, строк оплати даної суми, також, визначено у вказаному рахунку, зокрема: передплата у розмірі 5000,00 грн. здійснюється клієнтом до 20.05.2018 року; залишкова частина у розмірі 5000,00 грн., протягом 10 календарних з дати винесення ухвали про відкриття провадження по справі. Водночас, стороною позивача було надано три детальних описи робіт (наданих послуг), в яких зазначені проведені дії щодо правової допомоги та кількість годин, зокрема: № 1 від 05.06.2018 року на загальну кількість годин -10 год. 10 хв., № 2 від 11.10.2018 року - на 7 год. 25 хв. та № 3 від 30.05.2019 року - 12 год. 50 хв. Крім того, згідно виписки по рахунку Адвокатського Бюро «Чабанов та Партнери», 17.05.2018 року на зазначений рахунок було перераховано вищевказані вказані кошти у сумі 5000,00 грн. за рахунком № 5 від 11.05.2018 року. Водночас, залишок суми у сумі 5000,00 грн. було зараховано на рахунок Адвокатського Бюро 12.09.2018 року, про що свідчить відповідна виписка. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, суду було надано Акт надання послуг (правничої допомоги у даній справі [PERSON] ) від 30.05.2019 року на загальну суму 10 000 грн. Отже, оскільки з врахуванням вимог чинного законодавства, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді та підготовки клопотань, а також того, що стороною позивача були надані відповідні розрахунки та докази надання таких адвокатських послуг, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, при цьому, зменшивши суму витрат до 7 000 грн., у відповідності до положень ч. 5 ст. 136 ЦПК України, так як, в даному випадку не вбачає співмірності розміру судових витрат на правничу допомогу, заявлених стороною, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved