Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування вимог в заяві зазначено, що органом опіки встановлено неодноразові ухилення від виконання батьківських прав відповідачами по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В серпні 2018р. [PERSON] звернулася із заявою про тимчасове влаштування дитини. Оскільки остання має серйозні вади здоров`я, потребує постійного медичного догляду, який вдома забезпечити неможливо. У лютому 2019р. термін перебування дитини у закладі закінчився, проте сім`ї не вдалося подолати складні життєві обставини та забезпечити проживання дитини вдома, у зв`язку з чим термін знаходження дитини у закладі було продовжено. Батьки не можуть створити належних умов проживання для нормального росту та розвитку дитини, яка постійно потребує медичного догляду. Під час соціального супроводу сім`ї було проведено ряд заходів, що відповідають плану супроводу для подолання родинною складних життєвих обставин. Родина продовжує перебувати у складних життєвих обставинах. В судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надійшла заява від [PERSON] про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, від відповідача [PERSON] надійшла телефонограма про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника та відсутність заперечень проти позову. Дослідивши письмові докази (копію свідоцтва про шлюб , про народження дитини, відповідь скуби від 26.09.2019р. №399, довідка сільської ради від 22.08.2018р., відповідь поліції від 21.10.2019р., довідка про виплати допомоги на дітей, заява про тимчасове влаштування дитини, розпорядження від 23.08.2018р., повідомлення від 22.20.2019р, акт від 22.08.2018р., 23.04.2019р., висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 27.11.2019р.), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" №-2402-111, сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. При розгляді справи встановлено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини. Відповідачі протягом тривалого часу не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не проводять підготовку до самостійного життя, в тому числі: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на розвиток дитини як складову виховання; не спілкуються в достатній мірі; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляють інтересу до внутрішнього світу. Батьки не підтримують родинних стосунків з дитиною взагалі та не приймають участі в матеріальному забезпеченні, уже тривалий час умисно ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання батьками обов`язків щодо виховання їх дітей. Зазначені фактори, враховуючи винну поведінку [PERSON] , [PERSON] суд розцінює як ухилення від виховання дитини . На думку суду, діями відповідачів тривалий час порушуються права їх дитини на отримання належного виховання та матеріального забезпечення. Зокрема, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони навмисно ухиляються від виконання своїх обов`язків. Зазначений захід сімейно-правової відповідальності є надзвичайною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дітей. Зазначені обставини є підставою для задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідачів без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Інших доказів, які б спростовували вищенаведене суду не надано. За таких обставин вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідачів на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved