Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.08.2017 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом, який неодноразово уточнювався, в останній редакції від 12.07.2018 року просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток розрахунку при звільненні за час затримки з 22.04.2014 року по 10.07.2017 року. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач зазначила,\~що працювала фельдшером вищої категорії здравпункту мартенівського цеху у [PERSON] акціонерному товаристві «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг») з 01.03.1997р. по 21.04.2014р. з погодинною оплатою праці за графіком, який набагато перевищував норму тривалості робочого часу. У звязку з тим, що оплата понадурочного часу не проводилася, вона у 2013 році звернулася до суду з позовом до ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про стягнення недоплаченої заробітної плати, який обєднано в одне провадження з позовом ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» до неї, третя особа Голова комісії про трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про скасування рішення комісії про трудових спорах та за її позовом до ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про стягнення недоплаченої заробітної плати за працю в понаднормовий час. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 24.02.2015 року позов ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» залишено без розгляду. Рішенням суду від 22.09.2016 року її позов задоволено, стягнуто з відповідача на її користь 20248,55 грн. Додатковим рішенням суду від 30.11.2016 року на її користь стягнуто у відшкодування компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати за період з 01.01.1998 р. по 31.03.2016 р. за час затримки при звільненні 92790,92 грн., у задоволенні вимог щодо стягнення середнього заробітку за період з 01.05.2014 р. по 31.06.2016 р. відмолено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22.09.2016 року та додаткове рішення від 30.11.2016 року скасовано та ухвалено нове, яким її, позивача, позовні вимоги задоволено частково - стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на її користь заробітну плату за надурочні години роботи за період з 01.03.1997р. по 21.04.2014р. 2740,84 грн., компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із порушенням строків її виплати 26736,49 грн., що разом становить 29477,33 грн. Як встановлено у рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 р. повного розрахунку при звільненні з нею проведено не було, тому вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути середній заробіток за період з 22.04.2014 р. по 10.07.2017 р. в сумі 148111,00 грн. ( із розрахунку 806 днів ( час затримки з 22.04.2014 р. по 10.07.2017 р. ) х 183,76 грн.(середньоденна заробітна плата) =148111,00 грн.). Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] [PERSON] ( довіреність від 26.11.2018 р., дійсна до 26.11.2021 року) підтримала позов, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, позов підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства "АрселорМіттал [PERSON]\~Ріг " [PERSON] ( довіреність від 16.04.2015 р., дійсна до 16.04.2018 року) заперечувала проти позову, зазначила, що не погоджується з розрахунком заборгованості , розмір задоволених вимог у порівнянні зі спірною сумою становив 35,5% (29477,33: 83039,47х100%=35,5%), на момент звільнення позивача існував спір з приводу оплати годин роботи відпрацьованих понаднормово та компенсації за несвоєчасну її виплату, у звязку з чим судом має бути застосований принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та зменшений розмір такого відшкодування відшкодування. Просила у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ\~внесено зміни до\~ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року. Відповідно до вимог частини 3\~статті 3 ЦПК України\~в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно п. 9 розділу\~ХІІІ\~Перехідних положень ЦПК України\~в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією\~\~Кодексу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч.4 ст.82 ЦПК України). Так судовими рішеннями встановлено та сторонами не оспорюється,\~що [PERSON] працювала фельдшером вищої категорії здравпункту мартенівського цеху у [PERSON] акціонерному товаристві «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг») з 01.03.1997 р. по 21.04.2014 р. /а.с.5/. Під час роботи на підприємстві позивач звернулася до КТС з заявою про вирішення індивідуального трудового спору. Рішенням КТС №69 від 17.10.2013 року її заява була задоволена та на виконання рішення на підставі наказу №458 від 28.03.2014 року сплачено 20203,73 грн. /а.с.6/. У жовтні 2013 року ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа, Голова комісії по трудових спорах ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", про скасування рішення КТС, у якому просив скасувати рішення комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» № 69 від 17.10.2013 року, винесене за заявою [PERSON] від 16.06.2013 року та відмовити [PERSON] у задоволенні її заяви до комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про зобов'язання адміністрації ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» здійснити оплату у подвійному розмірі всіх годин, відпрацьованих понад встановлену норму робочого часу за період з 01.03.1997 року /а.с.6/. [PERSON] у жовтні 2013 звернулася до суду із позовом до ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», в якому просила стягнути з відповідача на її користь недоплачену заробітну плату за працю в понаднормовий час відповідно до вимог трудового законодавства. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працювала у ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» фельдшером вищої категорії здравпункту мартенівського цеху з 01.03.1997р. по 21.04.2014р. з погодинною оплатою праці за графіком, який набагато перевищував нормативну тривалість робочого часу. Відповідач не оплачував роботу в надурочний час, що підтверджується рішенням комісії по трудовим спорам ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» №69 від 17.10.2013р. /а.с.6/. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2014 року обидва позови об'єднано в одне провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду міста [PERSON] від 24 лютого 2015 року первісний позов ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" до [PERSON] про скасування рішення комісії по трудових спорах - залишено без розгляду /а.с.6 зворот/. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" на користь [PERSON] у відшкодування недоплаченої\~\~заробітної плати\~\~20248,55 грн. За заявою позивача [PERSON] ухвалено додаткове рішення від 30 листопада 2016 року, яким стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" на користь [PERSON] на відшкодування компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.01.1998р. по 31.03.2014р. в розмірі 62790,92 грн. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2016 року - відмовлено. Стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" на користь держави судові витрати у розмірі 627,90 грн /а.с.6 зворот/ Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22.09.2016 року та додаткове рішення від 30.11.2016 року скасовано та ухвалено нове, яким її, позивача, позовні вимоги задоволено частково - стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на її користь заробітну плату за надурочні години роботи за період з 01.03.1997р. по 21.04.2014р. 2740,84 грн., компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із порушенням строків її виплати 26736,49 грн., що разом становить 29477,33 грн./а.с.10/. Рішення набрало законної сили 20.06.2017 року . Призначена рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року сума - 29477,33 грн. перерахована на рахунок позивача 11.07.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №0600023085 від 11.07.2017 року. У\~статті 233 КЗпП України\~передбачено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів: працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (частина перша); у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частина друга). Статтею 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Позивач звільнилася з посади 21.04.2014 року, виплату у відшкодування недоплаченої\~\~заробітної плати\~\~за надурочні години роботи за період з 01 березня 1997 року по 21 квітня 2014 рік та компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із порушенням строків її виплати за період з 01 січня 1998 року по 31 березня 2014 року - 29477,33 грн. сплачено 11.07.2017 року. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (з наступними змінами і доповненнями). За положеннями абз.3 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Порядку). У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно з довідкою ПАТ «АреселорМіттал [PERSON] Ріг» середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 183,76 грн.,середньомісячний заробіток 3858,96 грн. Довідка підготовлена за розрахунковий період згідно абз.3 п.2 розд. ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою КМУ від 08 лютого 1995 р. №100 із змінами та доповненнями /а.с.78/. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень\~статті 233 Кодексу законів про працю України\~у взаємозвязку з положеннями ст.ст.\~117,\~237-1\~цього\~Кодексу\~роз'яснив, що за\~ст. 47 КЗпП України\~роботодавець зобовязаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Згідно з розрахунком позивача, з яким суд погоджується, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 148111,00 грн. із розрахунку :806 днів (робочі дні затримки розрахунку з 22.04.2014р. по 10.07.2017р. ) х 183,76 грн. (середньоденний заробіток) =148111,00 грн./а.с.75/. Відповідач вважає, що у даному спорі підлягає застосуванню принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки на момент звільнення позивача існував спір щодо розміру сум оплати праці, який вирішено на користь працівника частково. Так, загальна сума позовних вимог [PERSON] щодо оплати за надурочні роботи та стягнення компенсації за порушення строків їх виплати склала 83039,47 грн., а сума задоволених вимог 29477,33 грн., що є підставою для застосування принципу співмірності. Така правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 р. у справі №311/136/16-ц. Проте, суд не погоджується з позицією відповідача, оскільки роботодавець зобовязаний своєчасно проводити розрахунок з працівниками при їх звільненні, проте даний обовязок не виконано саме з вини відповідача, внаслідок чого позивач вимушена була звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, що не є підставою для застосування принципу співмірності. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що відповідачем при звільненні позивача [PERSON] розрахунок проведене не в повному обсязі, остаточний розрахунок проведено 11.07.2017 року, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за з 22.04.2014 р. по 10.07.2017 р. в сумі 148111,00 грн. Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 1481,11 грн. На підставі\~викладено,\~

Outcome: approved