Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія "РАНТЬЄ" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, свої вимоги мотивували тим, що що між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та відповідачкою був укладений кредитний договір № Р20.185.71203 від 15.07.2013 р., на підставі якого вона отримала кредит в сумі 35000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,9 % річних з кінцевим терміном повернення до 15.07.2016 року. У порушення умов договору, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 30.09.2015 р. у неї виникла заборгованість в сумі 32972.96 грн., яка складається з наступного: 25713, 17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7259,79 грн.\~заборгованість по відсоткам та комісії. 30.09.2015 року між ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" та публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" було укладено договір факторингу № 30/09-1, у відповідності до умов якого ПАТ "Ідея Банк" відступило ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" право вимоги від боржників коштів, право на одержання яких належить ПАТ "Ідея Банк", а ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" набуло право вимоги грошових коштів. Таким чином, на даний час кредитором за кредитним договором № Р20.185.71203 від 15.07.2013 р. є ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ". Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Тому просили стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість по кредиту в сумі 32972.96 грн. та судовий збір 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за її відсутності та відповідно до вимог\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦК України, внаслідок неявки осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом установлено, що між публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та відповідачкою був укладений кредитний договір № Р20.185.71203 від 15.07.2013 р., на підставі якого вона отримала кредит в сумі 35000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,9 % річних з кінцевим терміном повернення до 15.07.2016 року. У порушення умов договору, відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 30.09.2015 р. у заборгованість відповідача становить 32972.96 грн., яка складається з наступного: 25713, 17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7259,79 грн.\~заборгованість по відсоткам та комісії. 30.09.2015 року між ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" та публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" було укладено договір факторингу № 30/09-1, у відповідності до умов якого ПАТ "Ідея Банк" відступило ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" право вимоги від боржників коштів, право на одержання яких належить ПАТ "Ідея Банк", а ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ" набуло право вимоги грошових коштів. Таким чином, на даний час кредитором за кредитним договором № Р20.185.71203 від 15.07.2013 р. є ТОВ "Факторингова компанія "РАНТЬЕ". ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЄ» було направлено відповідачці повідомлення про сплату заборгованості, однак відповідачкою з № Р20.185.71203 від 15.07.2013 р. не було здійснено жодної проплати. Відповідно до вимог ст.ст.525,\~526,\~527,\~530,\~625 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України; боржник зобовязаний виконати свій обовязок; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено\~ст.1054 ч.1 ЦК України. Позивачем неодноразово надсилались відповідачу листи\~вимоги з пропозицією погасити прострочену заборгованість, які Відповідач проігнорував не вчинивши жодних дій спрямованих на виправлення становища. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Таким чином, у зв'язку із порушенням відповідачем умов договору, в нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved