Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Представник Святошинської окружної прокуратури м. Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом, уточненим в ході розгляду справи, в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] оформлену записом, вчиненим 09.07.2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною за № 30393688 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0284 площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 967865680386. Витребувати у [PERSON] на користь Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, код ЄДРПОУ 22883141) земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0284 площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2014 року у справі № 759/10966/13-ц задоволено позов прокурора Святошинського району м. Києва, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради № 863/1919 від 09.07.2009 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ». Визнано недійним державний акт серії ЯЖ № 912789 на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] ., кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0284, виданий 17.06.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ім`я [PERSON] та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03771. Зобов`язано [PERSON] повернути спірну земельну ділянку на користь Київської міської ради. Вказане рішення суду набрало законної сили. Разом з тим, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказану спірну земельну ділянку зареєстровано 08.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. за [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.11.2009 у справі № 2-4360/2009 (вказане рішення відсутнє у ЄДРСР). Надалі, 30.08.2016 право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ТОВ «Голд Брайд» на підставі протоколу серії та номер № 2, виданого 21.07.2016 та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 31155598 від 30.08.2016) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. В подальшому, 03.08.2017 право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ТОВ «Лірейн Україна» на підставі акту оцінки вартості та приймання - передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «Лірейн Україна», виданого 31.07.2017 ТОВ «Голд Брайд», ТОВ «Артонус Сістемс» та ТОВ «Лірейн Україна» та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 36499371 від 07.08.2017) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Н.О. На даний час право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 8 000 000 000:75:670:0284 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2018, укладеного між ним та ТОВ «Лірейн Україна», посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 230. Спірна земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади міста та після скасування рішення Київради від 09.07.2009 № 863/1919 повторно не вибувала, інше рішення про повторне відчуження спірної ділянки Київрадою не приймалось, державний акт на право власності на землю не видавався. Тобто в порушення земельного законодавства спірна земельна ділянка незаконно вибула з власності територіальної громади без відповідного волевиявлення її законного власника - Київради . Ухвалою суду від 08.08.2019 року відкрито провадження у вказаній справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженську Кароліну Сергіївну. Ухвалою суду від 21.10.2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог ТОВ "Голд Брайд", ТОВ «Лірейн Україна». Ухвалою від 11.03.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 справа передана в провадження судді Коваль О.А. після судді Марко Я.Р. у зв`язку з закінченням терміну повноважень. Розпорядження № 165 від 03.04.2020 року. Ухвалою від 10.04.2020 суддею Коваль О.А. прийнято справу в своє провадження, постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Представник третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни направив до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що 08.07.2016 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни звернувся гр. [PERSON] для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку за кадастровим номером 8 000 000 000:75:670:0284. Підставою для набуття права власності на вказаний об`єкт у [PERSON] є рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.11.2009 року у справі № 2-4360/2009. Згідно п.п. 2 ч. 3 Прикінцевихта перехідних положень Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що постійне внесення судових рішень місцевих загальних судів до Єдиного державного реєстру судових рішень повинно відбутись не пізніше 01.01.2007 року. Проаналізувавши Єдиний державний реєстр судових рішень можна зробити висновок, що судові рішення за 2007-2009 до реєстру вносились вкрай рідко. Крім того, до сьогоднішнього часу більшість судових рішень тих років в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні. Приватний нотаріус Меженська К.С. встановила відповідність поданих документів вимогам законодавства та наявність підстав для проведення реєстраційних дій та прийняла відповідне рішення здійснити реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку за кадастровим номером 8 000 000 000:75:670:0284 за [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.11.2009 року у справі № 2-4360/2009. Всі необхідні документи були подані заявником, а тому витребовувати додаткові відомості не було необхідності. Прокурор в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Представник Київської міської ради в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що жодних рішень щодо відчуження спірної земельної ділянки або передачу у власність будь-яким особам Київською міською радою не приймалося, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався, а тому земельна ділянка (кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0284) належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва після скасування рішення Київської міської ради від 09.07.2009 № 863/1919 Святошинським районним судом м. Києва у справі № 759/10966/13ц. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся неодноразово належним чином, відзиву до суду не направив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений неодноразово належним чином, представник відповідача [PERSON] неодноразово заявлял клопотання про відкладення розгляду справи для надання відзиву на позов, про день та час слухання справи повідомлений неодноразово належним чином, аде в судове засідання не з`явився, відзиву на позов або пояснень до суду не надав. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська Кароліна Сергіївна, ТОВ "Голд Брайд", ТОВ «Лірейн Україна» в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши у судовому засіданні пояснення з"явившихся сторін, вивчивши поданий сторонами письмові пояснення, дослідивши у їх сукупності та співставленні надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огяду на таке. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2014 року у справі № 759/10966/13-ц задоволено позов прокурора Святошинського району м. Києва, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради № 863/1919 від 09.07.2009 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ». Визнано недійним Державний акт серії ЯЖ № 912789 на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] ., кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0284, виданий 17.06.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ім`я [PERSON] та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03771. Зобов`язано [PERSON] повернути спірну земельну ділянку на користь Київської міської ради. Вказане рішення суду набрало законної сили. Як вбачається з Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2019 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером № 8 000 000 000:75:670:0284 № 52-а по [ADDRESS] , площею 0,1 зареєстровано 08.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. за [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.11.2009 у справі № 2-4360/2009. Надалі, 30.08.2016 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «Голд Брайд» на підставі протоколу серії та номер № 2, виданого 21.07.2016 та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 31155598 від 30.08.2016) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. В подальшому, 03.08.2017 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «Лірейн Україна» на підставі акту оцінки вартості та приймання - передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «Лірейн Україна», виданого 31.07.2017 ТОВ «Голд Брайд», ТОВ «Артонус Сістемс» та ТОВ «Лірейн Україна» та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 36499371 від 07.08.2017) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Н.О. На даний час право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 8 000 000 000:75:670:0284 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2018, укладеного між ним та ТОВ «Лірейн Україна», посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 230. Згідно відповіді в.о. голови суду Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.07.2019 року в суді наявна справа № 2-4360/2009, але з іншим предметом спору, а саме про стягнення аліментів. Згідно алфавітного покажчика за 2009 рік справи, стороною у яких був [PERSON] , в суді відсутні. Згідно ст. 131 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону за рішенням суду. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. (ст. 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Віндикація - це позов неволодіючого власника про витребування майна від володіючого не власника. Негаторний позов - це позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, їх одночасне пред`явлення є неможливим, оскільки такі за своїм правовим змістом є різними. До того ж однією з умов застосування як індикаційного, так і негаторного позову є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки у такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів. Слід зазначити, що така позиція висловлена Верховним Судом України, яка міститься в його рішенні та викладена в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, який також був зроблений Верховним Судом України. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 04.02.2019) державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 1 частини шостої ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У судовому засіданні встановлено, що спірна земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади міста та після скасування судом рішення Київради від 09.07.2009 № 863/1919 повторно не вибувала, інше рішення про повторне відчуження спірної ділянки Київрадою не приймалось, державний акт на право власності на землю не видавався. Тобто в порушення земельного законодавства спірна земельна ділянка незаконно вибула з власності територіальної громади без відповідного волевиявлення її законного власника - Київради . Встановлено в судовому засіданні і те, що правова підстава для виникнення права власності у [PERSON] (після якого право власностій на спірну земельну ділянку прейшло ТОВ «Голд Брайд», а потім ТОВ «Лірейн Україна», а потім [PERSON] ), відсутня, оскільки рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.11.2009 у справі № 2-4360/2009 на підставі чого таке право власності за [PERSON] було зареєстровано, насправді з цього питання не приймалося. А отже наступний перехід права власності до інших осіб на спірне майно є також неправомірним. Отже, оскільки, спірна земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером 8 000 000 000:75:670:0284 за адресою: [ADDRESS] вибула з власності територіальної громади міста не з її волі іншим шляхом та з порушенням порядку встановленого чинним законодавством щодо передачі земельних ділянок у власність, тому вона підлягає витребуванню від [PERSON] в порядку ст. 388 ЦК України на користь Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, код ЄДРПОУ 22883141), якрозпорядника майнатериторіальної громади м. Києва. З огляду на викладене рішення (індексний номер 30393688 від 09.07.2016) про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 8 000 000 000:75:670:0284 площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 967865680386, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною, підлягає скасуванню. Отже, з огляду на вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суд обгрунтовувати своє рішення, його не можна тлумачити, як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року). З огляду на вказане, суд навів всі необхідні та ключові мотиви вказаного рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved