Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

В січні 2014 року до суду надійшла позовна [PERSON] до Інспекції ДАБК у Полтавській області, [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво, виділення частини домоволодіння в окремий об'єкт нерухомого майна. Позивач вказує, що є власником 1/2 частин житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] Співвласницею іншої частини будинку є [PERSON] Позивачем з метою покращення житлових умов самочинно побудовано прибудову до належного йому житлового будинку літ. "Ж-1", у складі гаражу ІV площею 21,8 кв.м, веранди V площею 7,3 кв.м, тамбуру VІ площею 0,9 кв.м, а також мансарди літ. "Ж1-1" у складі кімнати (1-7) площею 13,7 кв.м, коридору (1-8) площею 9,4 кв.м, а також самочинно збудовано господарську будівлю - сарай літ. "З", проте ДАБК роз'яснив, що ввести в експлуатацію самочинно збудоване нерухоме майно можливо лише після визнання на нього права власності в судовому порядку. Крім того, вказує, що в даний час виникла необхідність виділити свою частину домоволодіння в окремий об'єкт нерухомого майна й це технічно можливо згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 193 від 29.10.2013 року. Просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані приміщенні по [ADDRESS], а саме: в житловому будинку літ. "Ж-1" - веранду V площею 7,3 кв.м, тамбур VІ площею 0,9 кв.м, гараж ІV площею 21,8 кв.м, кімнату 1-7 площею 13,7 кв.м, коридор 1-8 площею 9,4 кв.м, а також на сарай літ. "З" площею 3,2 кв.м; виділити в окремий об'єкт нерухомого майна частину житлового будинку літ. "А-1" у складі приміщень: кімната 1-2 площею 5,9 кв.м, кімната 1-3 площею 16,0 кв.м, коридор 1-4 площею 8,2 кв.м, сіни І площею 8,5 кв.м, кладова ІІ площею 2,2 кв.м; житловий будинок літ. "Ж-1" у складі приміщень: коридор 1-1 площею 2,8 кв.м, санвузол 1-2 площею 3,3 кв.м, сауна 1-3 площею 2,1 кв.м, кімната 1-4 площею 22,1 кв.м, кухня 1-5 площею 18,9 кв.м, кімната 1-6 площею 27,5 кв.м, тамбур І площею 2,8 кв.м, коридор ІІ площею 3,4 кв.м, басейн площею 3,8 кв.м, веранда V площею 7,3 кв.м, тамбур VІ площею 0,9 кв.м, кімната 1-7 площею 13,67 кв.м, коридор 1-8 площею 9,4 кв.м, гараж ІV площею 21,8 кв.м; господарські будівлі і споруди: сарай літ. "Б", погріб літ. "Д", сарай літ. "З", дворовий водогін № 1, огорожа № 2, хвіртка № 3, фонтан № 4, огорожі №№ 5, 6, 7, хвіртка № 8, розташовані на земельній ділянці площею 692 кв.м по [ADDRESS] В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] доповнив позовні вимоги, у лютому 2014 року надав суду заяву, в якій просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] згідно Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 193 від 29.10.2013 року, виконаного судовим експертом Федоровою І.О., виділивши в його користування земельну ділянку площею 692 кв.м, а в користування співвласника [PERSON] - земельну ділянку площею 624 кв.м. Ухвалою суду від 18.02.2014 року до участі в справі в якості третьої особи залучено Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, звернувшись з заявами про розгляд справи без їх участі, представник Інспекції ДАБК у Полтавській області зазначив в заяві, що проти задоволення позову заперечує, відповідач [PERSON] - про те, що з позовними вимогами згодна. Представники третіх осіб - виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування № 1437 від 16.07.1971 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, реєстр. № 1437, є власником 1/2 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель по [ADDRESS]. Власником іншої 1/2 частини по [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право на спадщину № 704 від 23.07.2013 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, реєстр. № 704, є [PERSON]. Згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № 521 від 09.08.1954 року за домоволодінням за адресою: [ADDRESS], зареєстрована земельна ділянка площею 1316 кв. м, що підтверджується даними довідки ПП ПБТІ "Інвентаризатор" № 5406 від 04.06.2013 року. Земельною ділянкою вищевказаного розміру фактично користуються співвласники домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] відповідно до даних, що містяться в технічному паспорті, виготовленому станом на 20.08.2013 року та кадастрового плану земельної ділянки, виконаного ТОВ "Земресурс". Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП "Полтавське міське бюро технічної інвентаризації" Полтавської міської ради станом на 20.08.2013 року, він складається з: житлового будинку літ. А-1" в складі приміщень: квартира [NUMBER]: кімната 1-2 площею 5,9 кв.м, кімната 1-3 площею 16,0 кв.м, коридор 1-4 площею 8,2 кв.м, сіни І площею 8,5 кв.м, кладова ІІ площею 2,2 кв.м; квартира [NUMBER] - коридор 2-2 площею 8,5 кв.м, кімната 2-3 площею 17,2 кв.м, кімната 2-4 площею 7,4 кв.м, сіни ІІІ площею 8,5 кв.м, кладова ІV площею 2,3 кв.м, тамбур V площею 4,2 кв.м; житлового будинку літ. "Ж-1" в складі приміщень: 1-й поверх - коридор 1-1 площею 2,8 кв.м, санвузол 1-2 площею 3,3 кв.м, сауна 1-3 площею 2,1 кв.м, кімната 1-4 площею 22,1 кв.м, кухня 1-5 площею 18,9 кв.м, кімната 1-6 площею 27,5 кв.м, тамбур І площею 2,8 кв.м, коридор ІІ площею 3,4 кв.м, басейн ІІІ площею 3,8 кв.м, веранда V площею 7,3 кв.м, тамбур VІ площею 0,9 кв.м, мансарда - кімната 1-7 площею 13,67 кв.м, коридор 1-8 площею 9,4 кв.м, а також гараж ІV площею 21,8 кв.м; господарських приміщень і споруд - сараю літ. "Б", погребу літ. "Д", сараю літ. "З", дворового водогону № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3, фонтану № 4, огорожі №№ 5, 6, 7, хвіртки № 8. З метою поліпшення умов проживання [PERSON] здійснив самовільну прибудову до належної йому частини будинку: літ. Ж-1 у складі гаражу ІV площею 21,8 кв.м, веранди V площею 7,3 кв.м, тамбуру VІ площею 0,9 кв.м, а також мансарди літ. "Ж1-1" у складі кімнати (1-7) площею 13,7 кв.м, коридору (1-8) площею 9,4 кв.м, а також самочинно збудовано господарську будівлю - сарай літ. "З". Листом № 7/16-03/1-15/1037 від 03.12.2013 року Інспекція ДАБК у Полтавській області роз'яснила [PERSON], що прибудувавши прибудову (літ. "а2"), тамбур літ. ("а1"), веранду і тамбур (літ. "ж4"), гараж (літ. "ж") та добудувавши мансарду на житловому будинку (літ. "ж-1") ним були виконані будівельні роботи з реконструкції житлового будинку. Після закінчення зазначених будівельних робіт житловий будинок потребує прийняття в експлуатацію в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року. Водночас, враховуючи, що будівництво було проведено самовільно, до розгляду зазначеного питання можливо повернутися лише після вирішення судом питання щодо права власності на нього на підставах, передбачених ст. 376 ЦПК України. Згідно ст 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочине будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно змісту заяви [PERSON] від 21.01.2014 року, підпис якої посвідчений головою селищного комітету с. Залізничників Ленінського району м. Полтави, вона як співвласник житлового будинку по [ADDRESS], які належить 1/2 його частину, підтверджує, що виконане самочинне будівництво за вказаною адресоб здійснено іншим співвласником [PERSON] і зазначені в технічному паспорті від 20.08.2013 року та інші споруди, які раніше були збудовані, не порушують її житлових, земельних чи інших прав як співвласника та вона не заперечує проти їх узаконення. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 193 від 29.10.2013 року, виконаного судовим експертом Федоровою І.О., конструктивна система прибудованих та надбудованих приміщень до житлового будинку літ. "Ж-1" відповідає вимогам п. 2.8 ДБН В.2.2-15.2005, а також загальним умовам міцності за ДБН В.1.2-6-2008 "Основні вимоги до будівель і споруд. Механічний опір та стійкість" та конструктивної надійності за ДБН В.1.2-12-2009 "Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ". Враховуючи викладене, суд приходить до обгрунтованості позовних вимог [PERSON] в частині визнання за ним права власності на самочинне будівництво та необхідніості їх задоволення. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 367 ЦК України встановлено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст. 85 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна власність). За змістом ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Між співвласниками тривалий час існує певний порядок користування домоволодінням - спільною земельною ділянкою загальною площею 1316 кв.м, житловим будинком та господарськими спорудами, при цьому, згідно даних кадастрового плану земельної ділянки та Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 193 від 29.10.2013 року, виконаного судовим експертом Федоровою І.О., у користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка для обслуговування частини домоволодіння, площа якої за фактичним користуванням складає 692 кв.м, земельна ділянка для обслуговування частини домоволодіння, що знаходиться у користуванні [PERSON], за фактичним користуванням складає 624 кв. м. Вказані земельні ділянки окремо виділені,, мають окремі входи, площі загального користування відсутні. План користування земельною ділянкою наведений у Додатку № 1 до висновку. Відповідно до Висновку експертного земельно-технічного дослідження № 193 від 29.10.2013 року, виконаного судовим експертом Федоровою І.О., на підставі проведених досліджень вона зробила висновок, що частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS], до складу якої входить квартира [NUMBER] житлового будинку літ. "А-1", житловий будинок літ. "Ж-1", господарські будівлі і споруди, які належать на праві приватної власності [PERSON], має окремий вхід, квартира [NUMBER] житлового будинку літ. "А-1" та житловий будинок літ. "Ж-1" мають необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, що відповідають будівельно-технічним нормам. Виділити у самостійний об'єкт нерухомого майна 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], технічно можливо за умови виділення земельної ділянки площею 692 кв.м згідно плану фактичного користування (додаток № 1). При цьому, до складу частини домоволодіння, що можливо виділити самостійний об'єкт нерухомого майна, входять наступні складові: земельна ділянка площею 692 кв.м, квартира [NUMBER] житлового будинку літ. "А-1", житловий будинок літ. "Ж-1", господарські будівлі і споруди: сарай літ. "Б", погріб літ. "Д", сарай літ. "З", дворовий водогін № 1, огорожа № 2, хвіртка № 3, фонтан № 4, огорожа №№ 5, 6, 7, хвіртка № 8. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво, виділення належної йому частини домоволодіння в самостійний об'єкт нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved