Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (далі - позивач, страховик) звернулось до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність позову тим, що внаслідок допущених відповідачем порушень правил дорожнього руху під час керування автомобілем марки «Мазда» державний номерний знак [NUMBER], був пошкоджений застрахований позивачем автомобіль DAF, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Вина відповідача доведена судовим рішенням. Позивач оплатив страхувальнику вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 13 654, 44 гривень, однак відповідач у добровільному порядку на вимогу страховика не повертає виплачене страхове відшкодування, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 19.12.2018 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявляв, тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 20.07.2015 між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТзОВ «Транс - Сервіс1» було укладено договір страхування №640513106.15, за умовами якого страховик зобов'язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням або знищенням автомобіля марки «DAF FT XF 105.460» рік випуску 2011, реєстраційний номер [NUMBER]. 22.10.2015 о 19:00 год. в м. Київ на Південному мосту сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки MAZDA, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля DAF, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], у зв'язку з чим було пошкоджено транспортні засоби. Постановою Голосіївського районного суду м. Київ від 23.12.2015 (а.с.24), [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили. За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі рахунку-фактури № ТС-0000087 від 10.12.2015, Акту виконаних робіт від 29.12.2015, вартість виконаних ремонтних робіт транспортного засобу DAF, державний номерний знак [NUMBER], склала 22 654,44 грн. (а.с.40, 41). Згідно Страхового акту №136738 від 28.01.2016 встановлено, що сума фактичної вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, яка підлягає відшкодуванню встановлена в розмірі 13 654,44 грн.(а.с.42). Відповідно до платіжного доручення №725 (а.с.47), ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» виплатила Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс-1» страхове відшкодування автомобіля DAF, державний номерний знак [NUMBER] відповідно до договору від 20.07.2015 №640513106.15 у розмірі 13 654,44 грн. 15.03.2016 позивач надсилав відповідачеві претензію №857 з пропозицією врегулювати питання в досудовому порядку, утім жодних виплат відповідачем не було проведено, у зв'язку із чим позивач просить суд стягнути вказану суму страхового відшкодування із відповідача в порядку регресу. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Регрес - це коли страховику надається право стягнути суму виплаченого страхового відшкодування зі свого ж страхувальника або застрахованої особи. Регрес в страхуванні не є поширеним і передбачений законом лише для окремих випадків. Встановлені судом обставини в контексті вказаних правових норм та підтверджених доказами, які містяться в матеріалах цивільної справи вказують на те, що відповідач не є страхувальником або застрахованою особою, отож з нього на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в порядку суброгації, а не регресу як просить позивач, а оскільки розмір виплаченого страхового відшкодування доведений та це не змінює суті позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved