Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Петропавлівського районного суду з позовом про визнання протиправними та скасування: рішення комісії з питань захисту прав дитини при Петропавлівській районній державній адміністрації (протокол №10 від 03.10.2017 року) та розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року та повернути під опіку вилучених у неї дітей. В обґрунтування позову зазначила, що Розпорядженнями голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніропетровської області № Р-182-11 від 04.05.2011 року та № Р-423-11 від 18.08.2011 року позивач була призначена опікуном над малолітніми: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Розпорядженнями голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніропетровської області № Р-257/0/350-16 від 23.06.2016 року позивач була призначена піклувальником над неповнолітньою: [PERSON] , [INFO] ; та була призначена опікуном над малолітньою: [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року «Про припинення піклування над неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .» з позивача знято обов`язки піклувальника. Розпорядження № Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року№ Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року прийнято на підставі Рішення комісії з питань захисту прав дитини при Петропавлівській райдержадміністрації (протокол № 10 від 03.10.2017 року), заяви неповнолітньої [PERSON] та заяви позивача від 06.07.2017 року . Позивач вважає, що Рішення комісії з питань захисту прав дитини при Петропавлівській райдержадміністрації (протокол № 10 від 03.10.2017 року) та Розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року «Про припинення піклування над неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .» є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Доводи позивача з посиланням на Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, ґрунтуються на тому, що порядок звільнення опікуна і піклувальника від його повноважень регламентується ст.75 ЦК України. Позивач також зазначила, що приймаючи рішення про зняття обов`язків опікуна та піклувальника голова районної державної адміністрації в своєму розпорядженні посилається на заяву позивача від 06.07.2017 poку щодо припинення піклування над неповнолітніми [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , але позивачка відмовлялась лише щодо [PERSON] та [PERSON] . Тобто відмови від опіки над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] позивачка не писала. Крім того, позивач вважає, що порушено право дітей, так як на засідання комісії з питань захисту прав дитини 03.10.2017 року не запрошувались неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивачки зазначив, що вона виховувала дітей протягом семи років, злоби чи нелюбові до опікуна чи дітей під опікою ніким не встановлено і не зафіксовано, відмовлялась позивачка лише від однієї дитини. Житлові умови у позивачки відповідають вимогам, позивачка ставилась до дітей з любов`ю, як мати. Позивачка в судовому засіданні зазначила, що їй давали ще трьох дітей, [PERSON] до 4 років не ходила, вона носила її на руках, в родині жили неповнолітні [PERSON] і [PERSON] без оформлення, просила повернути дітей, вона згодна їх ростити навіть без державної підтримки. Представник відповідачів проти задоволення позову заперечив, вважає, що Розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року є правомірним і прийнято в інтересах дітей. Представник 3 особи, служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 10 від 03.10.2017 року) є правомірним, позивачка не забезпечила відповідні санітарні умови для проживання дітей, не забезпечила своєчасного лікування неповнолітньої [PERSON] , яка була вагітною. Вислухавши в судовому засіданні сторону позивача і представників сторони відповідача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, надані в якості доказів сторонами, суд прийшов до висновку, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Доводи позивачки, що порядку звільнення опікуна і піклувальника від його повноважень відповідно до ст.75 ЦК України судом не приймаються, так як позивачка була призначена як опікуном, так і піклувальником не судом, а в межах повноважень Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, яка має право і припиняти надані повноваження опікуну в установленому законом порядку. Рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 10 від 03.10.2017 року) прийнято на підставі встановлених фактів (а.с.55-56). Відповідно до протоколу, встановлено факти незадовільних санітарних умов проживання та зовнішнього вигляду дітей. Відповідно до п.47 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 р. "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", опікун, піклувальник зобов`язаний: виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, психічний стан, фізичний і духовний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечувати її догляд і лікування; створити належні побутові умови та умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти; вживати заходів до захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Встановлено факт того, що опікун позбавила можливості голову комісії з питань захисту прав дитини, в.о. голови райдержадміністрації , [PERSON] , відвідати родину, про що [PERSON] повідомила особисто, зазначивши, [PERSON] зачинилася в будинку і чекала, поки вони підуть. Відповідно до протоколу та зафіксованих пояснень підопічної [PERSON] , опікун [PERSON] не піклувалась про дітей, не забезпечувала одягом та взуттям відповідно до сезону, на прохання дітей відповідала, що немає коштів. Підопічна [PERSON] скаржилась на обмежений запас продуктів харчування. Більш того, відповідно до протоколу, [PERSON] дозволила собі на засіданні комісії ображати підопічну [PERSON] , звинувачувала дітей, визнала, що умови проживання завжди були задовільні, а члени комісії вимагають покращень. Крім того, неповнолітня [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини зазначила, що опікун витрачала кошти на себе та співмешканця, який ніде не працював та те, що вона вагітна, потребує стаціонарного лікування, але піклувальник їй відмовила. В судовому засіданні зазначені факти стороною позивача не спростовані, судом встановлено, співмешканець [PERSON] проживаючи спільно [PERSON] та з дітьми , що були у [PERSON] під опікою, дійсно не працював і працевлаштувався лише на час розгляду справи судом. Факт того, що неповнолітня [PERSON] була вагітна і не отримала від опікуна можливості придбання необхідних ліків, належного стаціонарного лікування, в судовому засіданні не спростовано. Відповідно до п.51 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 р. "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", у разі загрози для життя або здоров`я дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади може прийняти рішення про негайне відібрання дитини в опікуна, піклувальника. Рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 10 від 03.10.2017 року) прийнято на підставі фактів, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, підстав для скасування зазначеного рішення в судовому засіданні стороною позивача не надано. Суд не знайшов правових підстав для скасування Рішення комісії з питань захисту прав дитини відповідно до протоколу № 10 від 03.10.2017 року) Крім того, Розпорядженням голови селищної ради смт.Петропавлівка від 03.10.2017 року №137-р-2017 року розглянуто звернення служби у справах дітей. Відповідно до Розпорядження дітей у [PERSON] негайно вилучено і передано службі у справах дітей. Відповідно до Розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року піклування над неповнолітніми: [PERSON] [INFO] , [PERSON] 2010 р.н., [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] припинено, з [PERSON] знято обов`язки піклувальника. Розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-425/0/350-17 від 06.10.2017 року відповідає вимогам діючого законодавста і прийнято на підставі заяв, та рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 10 від 03.10.2017 року), діти вилучені відповідно до Розпорядження голови селищної ради смт.Петропавлівка від 03.10.2017 року №137-р-2017 року, підстав для скасування розпорядження про припинення піклування, яке призначалось відповідачем, в судовому засіданні стороною позивача не надано. Крім того, вимога про повернення позивачці вилучених у неї дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] не підлягає задоволенню, так як є Розпорядження про передачу цих дітей до інших осіб. Крім того, підставами для відмови в задоволенні позову є також вивчені в судовому засіданні наданими сторонами доказами . Листом №2718 від 17.04.2018 року підтверджується, що [PERSON] неодноразово зверталась до поліції стосовно сварок, які вчиняв, за місцем її проживаненя її син, [PERSON] 1984 року народження, а саме 26.07.2015р, 29.01.2018 р., 23.03.2018 року та 02.04.2018 року. Суд не дає оцінки вказаним фактам, щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, так як в зв`язку зі спливом строку давності, особа вважається такою, що не притягувалась до адміністративної відповідальності. Суд відхиляє пояснення представника 3 особи щодо того, що [PERSON] , як опікун, ініціювала проходження обласної психолого-медико-педагогічної консультації 30.05.2017 року, Луганською [PERSON] , саму з метою оформити її до школи інтернату, так як зазначена інформація отримана представником 3 особи зі слів інших осіб. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт написання заяви [PERSON] від 06.07.2017 року про відмову від опіки над дітьми: [PERSON] 2000 року народження та [PERSON] 2010 року народження (а.с.57). Відповідно до п.36 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 р. "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", рідні брати і сестри не можуть бути роз`єднані під час влаштування, тож відмова позивача від [PERSON] [INFO] в самий складний період життя дівчинки, передбачала і фактичну відмову від її сестри. На час подачі позову до суду, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] фактично досягли повноліття, тому відновлення щодо них піклування неможливе. Судом встановлено, що позивачка протягом тривалого часу, маючи під опікою 6 дівчаток підліткового віку, проживала з співмешканцем за адресою: [ADDRESS] , відповідно до витягу з Державного реєстру №495203023 .(а.с.184) житловою площею 36 м.кв. Листом №80 від 15.06.2016 року №80 КЗО «Першотравенська загальноосвітня спеціальна школа-інтернат`ДОР» .(а.с.76-77) до начальника Петропавлівської служби у справах дітей, підтверджується, що в школі інтернат навчались та знаходились на частковому державному забезпеченні [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] опікуном яких, відповідно до Розпорядження голови Петропавлівської РДА призначена [PERSON] . Відповідно до зазначеного листа, [PERSON] недбало ставилась до виконання покладених на неї опікунських обов`язків, діти були вдягнені неохайно, без головних уборів, одяг занадто легкий для холодної пори року. [PERSON] після повернення від опікуна мала педикульоз. Відправляючи влітку [PERSON] до літнього табору, опікун не забезпечила дитину необхідним одягом, враховуючи, що дитина страждає на енурез, не має навичок в зв`язку з захворюванням прати власну білизну, опікун надала дитині лише 2 трусиків. Крім того, [PERSON] часто скаржилась, що перебуваючи у опікуна у неї виникають проблеми зі здоров`ям, але [PERSON] з дитиною до лікаря не зверталась, невідкладну медичну допомогу не викликала. Як зазначено у листі, останнього разу [PERSON] до школи інтернат привезли якісь незнайомі люди, хоча дитину з таким діагнозом відвозити та привозити зобов`язана опікун. Листом керівництво навчального закладу зверталось з метою здійснити контроль за умовами проживання і виховання неповнолітніх дітей, опікуном яких булав призначена [PERSON] . Відповідно до листа довірливі стосунки між опікуном і підопічними не склалися, а виховання дітей опікуном ґрунтується на вседозволеності та ігнорування моральних принципів, для завоювання у дітей фальшивого авторитету. Зазначений лист підтверджений також доповідною вихователя щодо неналежного виконання опікуном своїх обов`язків щодо неповнолітної [PERSON] , яку опікун відмовлялась забирати з інтернату навіть на вихідні .(а.с.79) Судом встановлено, що директор КЗО «Першотравенська загальноосвітня спеціальна школа-інтернат`ДОР» повторно зверталась до начальника Петропавлівської служби у справах дітей листом №161 від 05.04.2016 року (а.с.78) і знову щодо неналежного виконання обов`язків опікуна щодо [PERSON] і особливо щодо [PERSON] . Особливої уваги заслуговує доля неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Відповідно до вивчених в судовому засіданні доказів у [PERSON] [INFO] потребує особливої уваги та догляду оскільки має інвалідність з діагнозом «помірна розумова відсталість, в якої особлива психіка і сприйняття оточення. Діти з таким діагнозом мають труднощі самостійного виконання дій з самообслуговування, оволодіння різними побутовими навичками. При виконанні гігієнічних процедур, обяганні, прийому їжі, постійної стимуляції і спільних дій з дорослими. Актом обстеження умов проживання від 11.08.2016 року складеним начальником ССД підтверджується, що опікуну, відповідно до висновку, рекомендовано більше приділяти уваги санітарному стану помешкання, особистій гігієні дівчат,покращання умов проживання та належного виконання опікунських обов`язків (а.с.83-85). Відповідно до довідки №387 від 09.02.2017 року .(а.с.80) [PERSON] за 2016 рік як опікун, отримала на дітей 156232.96 грн. соціальної допомоги. Заявою від 22.09.2017 року [PERSON] , представника Громадської ради (а.с.86) підтверджується, що він звертав увагу на те, що умови проживання жахливі, в будинку брудно, продукти харчування в плісняві. Факт плісняви на стінах, брудний посуд, не заслані ліжка та антисанітарні умови житла опікуна [PERSON] підтверджується фото таблицею, яка визнана сторонами як належний доказ (а.с.99-100) Відповідно до інформації про соціальну роботу з сім`єю опікуна-піклувальника [PERSON] , (а.с.88) на родину опікуна неодноразово скаржились сусіди. Чоловік [PERSON] , [PERSON] 1978 року народження вчиняв сварки. Відповідно до п.36 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 р. "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, можуть бути влаштовані тільки в сім`ї повнолітніх осіб. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім`ї осіб, які: були усиновлювачами, опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним, опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу було припинено з їх вини. Підставами для відмови в задоволенні позову покази свідків. Свідок [PERSON] показав, що проживає по сусідству з позивачкою , знайомство почалось з неналежного утримання собак. Свідок підтвердив, що в родині [PERSON] бувають сварки, було, що співмешканець [PERSON] сварився з сином [PERSON] , бились, чутно було ненормативну лексику, діти виглядали по різному, були охайні, були і ні.Син [PERSON] часто в нетверезому стані приходив до матері, але [PERSON] сварилась та проганяла його, неодноразово лікувала сина від алкоголізму і влаштовувала його на роботу, зараз син не п`є. Суд бере до уваги, що допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] як класний керівник [PERSON] в школі інтернат, позитивно оцінила позивачку [PERSON] в якості опікуна , але її покази більше носять характер оціночних суджень, крім того, вони суперечать дослідженим в судовому засіданні у сукупності письмовим доказам і показам свідків. Допитані в судовому засіданні інші свідки, фактично підтвердили встановлені судом обставини щодо неналежного виконання опікуном своїх обов`язків та на час виконання обов`язків опікуна, підтвердили факт частих конфліктних ситуацій між опікуном [PERSON] чоловіком з яким вона розлучилась, її сином, що зловживав спиртними напоями та співмешканцем, з яким вона взяла шлюб. Суд вважає належними доказами надані позивачкою в якості документів, але такими, що не мають значення при вирішенні питання щодо заявлених позовних вимог. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов від 11.04.2018 року, 11.08.2016 року .(а.с.64-65), визнаного сторонами в якості належного доказу, позивачка після вилучення дітей продовжувала проживати зі співмешканцем, за адресою [ADDRESS] , мала задовільні санітарно-гігієничні умови, обробляла присадибну земельну ділянку. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.05.2018 року .(а.с.66) наданого позивачкою в якості доказу зазначено, що вона є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що має трьох власних повнолітніх дітей, які проживають окремо, що вона стоїть на обліку в Центрі зайнятості, а її чоловік [PERSON] працює на шахті, але відповідно до виробничої характеристики на [PERSON] , наданої позивачкою (а.с.169) він влаштувався за на шахту 16.04.2018 року, тобто за місяць до складання акту, враховуючи, що діти були вилучені у [PERSON] 03.10.2017 року, а обов`язки піклувальника зняті на підставі Розпорядження 06.10.2017 року, зазначені докази на вирішення питання про скасування Рішення та Розпорядження впливати не можуть. Медичними довідками .(а.с.67-68) від 05.11.2017 року підтверджується, що позивачка проходила медичний огляд для працевлаштування теж після вилучення дітей. Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позивних вимог, суд бере до уваги, що надані докази свідчать про обставини, які мали місце вже після вилучення дітей і зняття з [PERSON] обов`язків опікуна і піклувальника над дітьми на підставі Розпорядження 06.10.2017 року і не спростовують підстав для вилучення дітей. Суд критично ставиться до частини наданих позивачкою в якості доказів документів. Характеристика на [PERSON] (а.с.61), яка надана в жовтні 2017 року, викликає сумніви, так як в характеристиці неповнолітня [PERSON] визначена в суто в негативному світлі , а [PERSON] лише позитивно. Зазначена інформація спростовується особистою заявою [PERSON] від 25.09.2017 року(а.с.87) В судовому засіданні встановлено, твердження в характеристиці про покупку неповнолітній ліків не знайшли свого документального підтвердження. Крім того, не зазначено яким чином позивач пояснила в учбовому закладі відсутність неповнолітньої, вагітної [PERSON] в зв`язку з перебуванням у лікарні, чому саме [PERSON] не надано до учбового закладу відповідних медичних документів щодо підопічної. В характеристиці на [PERSON] (а.с.62), яка видана ДПТНЗ «ДРЦПТО» зазначено, що [PERSON] зарахована до навчального закладу 01.09.2017 року, а питання щодо вилучення неповнолітніх було прийнято 03.10.2017, тобто, характеристика щодо відносин опікуна і неповнолітньої дитини надана за місяць навчання, враховуючи, що опікун з неповнолітньою проживали в різних населених пунктах, більш точної дати видачі характеристики в судовому засіданні не встановлено. Суд відхиляє в якості доказів надані позивачем документи, а саме: копію характеристики на [PERSON] яка написана сусідами, що власне не є правомірним, немає дати і не посвідчена належним чином(а.с.59); виробничу характеристику на [PERSON] (а.с.60), яка не посвідчена належним чином і не має дати складання; акт обстеження матеріально-побутових умов .(а.с.63), який складений депутатом 06.10.2017 року, тобто після прийняття рішення про вилучення дітей від 03.10.2017 року, теж печаткою ради не посвідчений; акт обстеження матеріально-побутових умов .(а.с.64) печаткою не засвідчений, так як зазначені документи не оформлені належним чином, тож є недопустимими доказами. Під час судового розгляду судом встановлено, [PERSON] жодного разу не звернулась до органів опіки для можливого спілкування з дітьми, яких, як вона зазначила щиро любить і опіка та піклування щодо яких було припинено. Крім того, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивачка особисто ініціювала скарги на осіб, кому в подальшому були передані діти, саме від імені цих дітей, та [PERSON] , що також має негативні наслідки для неповнолітніх. В судовому засіданні позивачка зазначила, що надати докази, щодо образ дітей в іншій родині вона не може, але просить суд повірити їй на слово, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, зазначені заяви позивачки не обґрунтованими. . Суд не бере до уваги пояснення позивачки, що вона відмовлялась лише від однієї сестри, [PERSON] , але написала заяву щодо обох сестер, бо була введена в оману посадовими особами, так як опіка оформлялась на дівчаток саме на підставі родинних зв`язків. Відповідно до заяви [PERSON] її опікун не допомагала їй фінансово, не забезпечувала продуктами харчування, коли у вересні 2017 року її направляли в стаціонар, опікун [PERSON] відмовила їй в наданні коштів як на лікування так і на оформлення в стаціонар. В заяві також зазначено, що [PERSON] не купляла дітям одежу, а всі гроші витрачала на сбе та співмешканця. Суд бере до уваги, що позивач [PERSON] підтвердила, що [PERSON] самостійно покинула її, поїхавши до іншого населеного пункту, але вона як опікун не повідомила про це органи опіки. На підставі вище викладеного, та

Outcome: dismissed