Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши в заяві, що 22.02.2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 22.04.2009р. протокол №53, і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 6158173, згідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2023 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується використати кредитні кошти за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені договором. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позичальниця передала в іпотеку банку квартиру загальною площею 63,88 кв.м, житловою площею 37,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що був укладений договір іпотеки № 6158221 від 22.02.2008, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 758. Обтяження квартири іпотекою зареєстровано у Державному реєстрі іпотек, про що свідчить витяг № 17129749 від 22.02.2008. [INFO] позичальник [PERSON] померла, свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 07.09.2011 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Станом на 06.09.2011 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становила 31 568,84 дол.США, з яких: · 28 471,67 дол.США - заборгованість за кредитом; · 3 097,17 дол.США - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22.11.2010 по 06.09.2011. Спадкоємицею після померлої [PERSON] є її дочка [PERSON], згідно з відповіддю Другої Запорізької державної нотаріальної контори від 02.03.2012 № 951/02-14. 10.05.2012 відповідачем [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Білик О.В., державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстроване у реєстрі за № 1-1270, згідно з яким вона прийняла у спадщину квартиру, яка є предметом іпотеки. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих же умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Позивач 10.10.2014 направив відповідачці [PERSON] вимогу кредитора про виконання зобов'язань за кредитним договором (вих. № ZAP-61/482 від 10.10.2014). Вказану вимогу повернуто відділенням поштового зв'язку без вручення адресату через закінчення строку зберігання. Позивач просить в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 31 568,84 дол. США, з яких: 28 471,67 дол. США- заборгованість за кредитом; 3 097,17 дол. США- заборгованість за процентами за період з 22.11.2010 по 06.09.2011), звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №6158221, посвідченому 22.02.2008 [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим № 758, а саме: квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,88 кв.м, житловою площею 37,4 кв.м, яка належить [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк»(код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Університетська, 2-а) шляхом продажу на прилюдних торгах органом державної виконавчої служби. Встановити початкову ціну реалізації квартири [ADDRESS] згідно з експертною оцінкою суб'єкта оціночної діяльності, залученого органом державної виконавчої служби у ході виконавчого провадження. Стягнути із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день слухання була повідомлена, своїх заперечень на позов суду не представила, у зв'язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача на підставі ст.169 ч.4 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 22.04.2009р. протокол №53, і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 6158173, згідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2023 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується використати кредитні кошти за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені договором. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позичальниця передала в іпотеку банку квартиру загальною площею 63,88 кв.м, житловою площею 37,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що був укладений договір іпотеки № 6158221 від 22.02.2008, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 758. Обтяження квартири іпотекою зареєстровано у Державному реєстрі іпотек, про що свідчить витяг № 17129749 від 22.02.2008. [INFO] позичальник [PERSON] померла, свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 07.09.2011 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Станом на 06.09.2011 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становила 31 568,84 дол.США, з яких: · 28 471,67 дол.США - заборгованість за кредитом; · 3 097,17 дол.США - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22.11.2010 по 06.09.2011. Спадкоємицею після померлої [PERSON] є її дочка [PERSON], згідно з відповіддю Другої Запорізької державної нотаріальної контори від 02.03.2012 № 951/02-14. 10.05.2012 відповідачем [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Білик О.В.,державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстроване у реєстрі за № 1-1270, згідно з яким вона прийняла у спадщину квартиру, яка є предметом іпотеки. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих же умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Позивач 10.10.2014 направив відповідачці [PERSON] вимогу кредитора про виконання зобов'язань за кредитним договором (вих. № ZAP-61/482 від 10.10.2014). Вказану вимогу повернуто відділенням поштового зв'язку без вручення адресату через закінчення строку зберігання. Позивач просить в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 31 568,84 дол. США, з яких: 28 471,67 дол. США- заборгованість за кредитом; 3 097,17 дол. США- заборгованість за процентами за період з 22.11.2010 по 06.09.2011), звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №6158221, посвідченому 22.02.2008 [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим № 758, а саме: квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,88 кв.м, житловою площею 37,4 кв.м, яка належить [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк»(код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Університетська, 2-а) шляхом продажу на прилюдних торгах органом державної виконавчої служби. Встановити початкову ціну реалізації квартири [ADDRESS] згідно з експертною оцінкою суб'єкта оціночної діяльності, залученого органом державної виконавчої служби у ході виконавчого провадження. Стягнути із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок). Таким чином, станом на 06.09.2011р. загальна сума заборгованості відповідачці [PERSON] за кредитним договором становила 31 568,84 дол. США, з яких: 28 471,67 дол.США - заборгованість за кредитом; 3 097,17 дол.США - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22.11.2010 по 06.09.2011. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно зі ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих же умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. У відповідності до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодежатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки». Оскільки відповідач допустив односторонню відмову від виконання зобов'язання, то відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» суд вважає можливим задовольнити вимоги банку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч.3 ст.533 Цивільного кодексу України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Позивач на дату видачі кредиту мав Банківську ліцензію № 8, видану Національним банком України 02.10.2006, яка дозволяла йому виконувати банківські операції, передбачені ст. 47 вказаного Закону, в тому числі зазначені у п. 3 ч. 1 ст. 47 цієї статті, а саме: розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (згідно ст. 2 цього Закону, коштами є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент). У частині 2 пункту 14 Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 зазначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Пунктом 12 постанови № 5 від 30.03.2012 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ також зазначено, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Отже, чинне законодавство визначає можливість визначення ціни позову та стягнення судами сум в іноземній валюті, якщо спір виник із зобов'язань, виражених в іноземній валюті. Підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті держмита в сумі 3654,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Outcome: approved