Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року включно. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він, [PERSON] громадянин Азербайджанської Республіки, з 2001 року постійно проживає в м. Харкові та на теперішній час має посвідку на постійне проживання в Україні [NUMBER] , видану 12.05.2014 року органом 6301, також заявник є рідним братом [PERSON] , який народився в м. Кировабад Азербайджанської Республіки, де постійно проживав та працював до січня 1986 року. У вересні 1987 року [PERSON] приїхав на постійне проживання в Україну до м. Дніпропетровська. 01 жовтня 1987 був прийнятий на роботу вантажником у трест «Укржитлобуд», 31 грудня 1987 року був звільнений із займаної посади у зв`язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] . 02 вересня 1988 року був прийнятий на роботу до Дніпропетровського Радіозаводу де працював до жовтня 1988 року, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] . Весь час, брат заявника [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 17 грудня 1987 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в Жовтневому відділі РАЦС м. Дніпропетровська (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.1987 року). В грудні 1987 року у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.01.1988 року). [PERSON] [INFO] помер та на день смерті був громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 24.07.2003 року, виданий Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВСУ в Харківській області. На теперішній час у заявника, виникла необхідність у набутті громадянства України. В зв`язку з чим, він звернувся до ДМС України в Харківській області для оформлення набуття громадянства України, йому усно було відмовлено та роз`яснено, що згідно з наданою їм інформацією встановити мою належність до громадянства України не вбачається можливим та необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, оскільки відповідно до п. 24-35 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень для оформлення набуття громадянства України необхідно надати документ, що підтверджує факт постійного проживання, в зв`язку з чим заявник звернувся до суду з заявою про встановлення цього факту. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, підтримав заяву в повному обсязі та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України встановлені випадки у яких суд розглядає справи про встановлення певних юридичних фактів. Згідно вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] громадянин Азербайджану, з 2001 року постійно проживає в м. Харкові, на теперішній час має посвідку на постійне проживання в Україні [NUMBER] , видану 12.05.2014 року органом 6301. Також [PERSON] є рідним братом [PERSON] , який народився в м. Кировабад Азербайджанської Республіки, де постійно проживав та працював до січня 1986 року. У вересні 1987 року [PERSON] приїхав на постійне проживання в Україну до м. Дніпропетровська. 01 жовтня 1987 був прийнятий на роботу вантажником у трест «Укржитлобуд», 31 грудня 1987 року був звільнений із займаної посади у зв`язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] . 02 вересня 1988 року був прийнятий на роботу до Дніпропетровського Радіозаводу де працював до жовтня 1988 року, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] . Весь час, брат заявника [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 17 грудня 1987 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в Жовтневому відділі РАЦС м. Дніпропетровська (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.1987 року). В грудні 1987 року у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.01.1988 року). [PERSON] [INFO] помер та на день смерті був громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 24.07.2003 року, виданий Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВСУ в Харківській області. Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України. Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України Про громадянство України від 18.01.2001 р. № 2235-ІІІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України (із змінами) (далі порядок). За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. 27. Порядку Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави. Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для отримання громадянства України. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо Законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, факт постійного проживання [PERSON] на території України по 24 серпня 1991 року підтверджується дослідженими судом матеріалами справи, необхідність встановлення даного факту підтверджена, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved