overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS]. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, згідно заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав та просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи встановлено судом, що матері позивача [PERSON], належала на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів, виданої КП "РОБТІ" від 07.04.2014р. за №297, де зазначено, що квартира [ADDRESS], належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Костопільським місквиконкомом 21.08.1993 року (1/3 частка) та договору дарування, посвідченого Костопільською державною нотаріальною конторою 25.01.1995 року №277 (2/3 частки), проте вказані документи втрачені. Так як, власниця квартири померла, то документи відновити неможливо, оскільки на підставі дублікату за померлими особами реєстрація права власності не проводиться (ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Згідно заповіту, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області від 06.08.2008 року за р.№4348, позивач та його брат [PERSON] мають право на спадкове майно як спадкоємці за заповітом після смерті матері. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №49/2013 від 04.10.2013 року. Брат позивача [PERSON], що також є спадкоємцем за заповітом, подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Спадкоємців, які мають право на обов"язкову частку у спадковому майні, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до довідки КП "РОБТІ" №297 від 07.04.2014р., інвенаризаційна вартість квартири становить 41852,00 грн. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] від 22.04.2014р. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності на квартиру на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що з 19 травня 2010року по 31 травня 2013року він працював у відповідача на посаді менеджера. Звільнений з підприємства 31 травня 2013року за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. За весь час роботи заробітна плата йому виплачувалася з затримками та на момент звільнення залишилась заборгованість по зарплаті в розмірі 1629грн. На неодноразові звернення до керівництва підприємства, отримував відписки про неможливість сплати заборгованість через скрутне становище на підприємстві. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1629грн. В судове засідання позивач не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Суд встановив, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем у трудових відносинах з 05.05.2010року, працював на підприємстві "Добробут" громадської організації "Дружківська міська незалежна громадська організація інвалідів "Родина" на посаді менеджера з продажу. Трудові відносини припинені 31.05.2013р за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с.5-6). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Суд встановив, що відповідач до теперішнього часу не виплатив позивачу заробітну плату, чим порушив право позивача на своєчасне отримання заробітної плати в терміни, передбачені ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці», а також право на отримання відповідно до ст.116 КЗпП України всіх належних йому від підприємства сум у день звільнення. Суд встановив, що заборгованість позивачу по заробітній платі за період грудень 2012 р - травень 2013року на час розгляду справи судом складає 1629грн.00коп. (а.с. 7). Оскільки відповідач до теперішнього часу не виплатив позивачу добровільно всі суми, що належать йому від підприємства, зазначені суми підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету м.Дружківки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] 11.04.2017 року звернулася до суду з заявою яку згодом уточнила та з урахуванням уточнених вимог, просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER]. Зазначає, що останнім місцем її роботи було ТзОВ "Домега", де вона працювала на посаді пекаря, та згідно наказу № 12 від 01.09.2006 року була звільнена за власним бажанням. При поверненні їй трудової книжки вона виявила розбіжність в своїх анкетних даних, а саме при написанні її по батькові та замість правильно "[PERSON]" помилково зазначено "[PERSON]". Розбіжність в написанні по батькові перешкоджає їй оформленню пенсії, тому змушена звертається до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд заяви у її відсутність по наявних у справі матеріалах, в якій зазначила, що викладені в заяві вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність по наявних у справі матеріалах. Так як в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. З'ясувавши дійсні обставини справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами та давши їм оцінку, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. Згідно паспорта громадянина України, [PERSON] народилася [INFO] року в с. Селисько, Пустомитівського району Львівської області. Як вбачається з повідомлення Пенсійного фонду України згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, [PERSON], номер облікової картки платника податків [NUMBER], працювала в ТзОВ "Домега", та вказана організація сплачувала усі належні платежі та відрахування. Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER], слідує що по батькові заявниці [PERSON], [INFO], було помилково зазначено як "[PERSON]", хоча в подальшому здійснено виправлення рукописним текстом на "[PERSON]". Згідно ст.234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 6 частини 1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини не ставлять під сумнів, що по батькові заявниці [PERSON], яка народилася [INFO] року, у с. Селисько, Пустомитівського району Львівської області у трудовій книжці серії [NUMBER], помилково записано як "[PERSON]", замість вірного "[PERSON]". З цих підстав суд вважає, що подану заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 09 вересня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають трьох малолітніх дітей: дочок - [PERSON], [PERSON] та сина - [PERSON]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. Близько року проживають окремо та не підтримують шлюбні відносини. Тому примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею та відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлявся. Перевіривши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та можливість ухвалення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Мартинівською сільською радою Красноградського району Харківської області, актовий запис № 8 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 09.09.2008 року). Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 11.03.2009 року), [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER] від 17.09.2010 року), [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER] від 15.04.2013 року). Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення. Згідно принципу 6 "Декларації прав дитини" від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітніх дітей сторін слід залишити проживати з матір'ю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні. Ст.113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі йменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на вказану норму законодавства, є всі підстави для забодоволення вимоги щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне прізвище "[PERSON]". Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

03.12.2018 року до суду звернувся представник Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" Савіхіна А.М. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилалися на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку зчим підписав заяву №б/н від 22.05.2013 року. згідно якої отримав кредит у розмірі 12100,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.1.1.3.2.4 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору №б/н від 22.05.2013 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 22.10.2018 року в сумі 37766,61 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 22855,77 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5684,24 грн., заборгованість за пенею в сумі 6952,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1774,60 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 22.05.2013 року станом на 22.10.2018 року в сумі 37766,61 грн., судові витрати в сумі 1762 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту, копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22.05.2013 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк", справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. 07.12.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 02.01.2019 року. Відповідач відзив на позов не надав. 02.01.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. визнанно обов'язковою явку представника Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк", розгляд справи призначено на 20.02.2019 року. 20.02.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. визнанно обов'язковою явку представника Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк", розгляд справи призначено на 05.04.2019 року. 05.04.2019 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи . Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. Суд,

Outcome: partial