Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 19 грудня 2013 року о 20-20 год. [PERSON] (третя особа по даній справі), керував автомобілем [NUMBER], який на праві власності належить відповідачці [PERSON], не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], що належить їй на праві власності, під керуванням водія [PERSON], що рухався по головній дорозі вул. Благовісної, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 2.36, 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси у справі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 400 гривень. Відповідно до заключения № 43/14 експертного авто-товарознавчого дослідження від 25.02.2014року вартість завданої шкоди складає 105470 грн. 04 коп. На даний час позивачу страховою компанією ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" виплачено 50 000 грн, що підтверджується листом ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування". Проте невідшкодованими залишились 55 470 гривень 04 копійки, яку і просить суд стягнути з відповідача. Крім того просить суд стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 854, 70 грн., та моральну шкоду 30000грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Просив відмовити у їх задоволенні, оскільки вважає, що шкоду повинна відшкодовувати особа, в оперативному керуванні якого був автомобіль. Крім того вважають що у висновку спеціаліста від 25.02.2014 р. за № 43 на який посилається позивач не вказано про залучення для проведення огляду пошкодженого ТЗ безпосередньо власника ТЗ визнаного виновним у ДТП, а отже калькуляція пошкоджень ТЗ складена СПД [PERSON] без присутності відповідачки не може братись до уваги під час розгляду цієї справи. Вважають, що в цьому випадку позивач не доводить належними, допустимими та достовірними доказами розмір збитків завданих йому внаслідок ДТП. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволені. Допитаний в судовому засіданні та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив правильність проведеної та розрахованої ним суми завданих збитків, які описані у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 25.02.2014 року. Заслухавши пояснення сторін, експерта [PERSON], дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що: - 19 грудня 2013 року о 20-20 год. [PERSON] (третя особа по даній справі), керував автомобілем [NUMBER], який на праві власності належить відповідачці [PERSON], не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням водія [PERSON], що рухався по головній дорозі вул. Благовісної, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 2.36, 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. - власником автомобіля [NUMBER], є відповідачка [PERSON], - власником автомобіля [NUMBER] є позивачка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси у справі про адміністративне правопорушення № 712/1500/14-п, провадженя № 3/712/372/14 від 14 лютого 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 400 гривень. - Відповідно до заключения № 43/14 експертного авто-товарознавчого дослідження від 25.02.2014року вартість завданої шкоди складає 105470 грн. 04 коп. - 31.03.2014року позивачці [PERSON] страховою компанією ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" виплачено 50 000 грн, у зв"язку з даним ДТП, що підтверджується листом ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування". - відповідно до протоколу огляду транспортного засобу № 75 датованого 11.02.2015року зазначено, що останній проводився за участю учасника ДТП [PERSON] Стаття 11 Цивільного Кодексу у ч. 2 передбачає, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України: ".Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)..Збитки відшкодовуються в повному обсязі...". Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України: "Майнова шкода, завдана неправомірними ... діями ... особистим немайновим правам фізичної ... особи, а також шкода, завдана майну фізичної... особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала". Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності та: інше), володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року з наступними змінами та доповненнями встановлено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав(договору оренди, довіреності тощо). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Соснівського районного суду м.Черкаси № 712/1500/14-п, провадженя № 3/712/372/14 від 14 лютого 2014 року винним у скоєнні даного ДТП визнаний [PERSON] Відповідно до до заключения № 43/14 експертного авто-товарознавчого дослідження від 25.02.2014року вартість завданої шкоди складає 105470 грн. 04 коп Крім того в судовому засіданні встановлено що страховою компанією ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" позивачці [PERSON] виплачено 50 000 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди, що підтверджується листом ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" від 22.08.2014року № 2208/14. Проте невідшкодованими залишились 55 470 гривень 04 копійки. При дослідженні в судовому засіданні протоколу огляду транспортного засобу № 75 датованого 11.02.2015року встановлено, що останній проводився за участі учасника ДТП [PERSON] що спростовує позицію відповідача про проведення огляду пошкодженого ТЗ без власника ТЗ визнаного виновним у ДТП. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВССУ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування причиненої матеріальної шкоди 55 470грн.04 коп. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди маж визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. В даному випадку, приймаючи до уваги посилання позивача на спричинення їй моральної шкоди та враховуючи те, що у зв'язку із протиправними діями відповідача позивачу довелося докладати значних зусиль для відновлення її порушені права, що стало причиною її моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди. В той же час суд вважає визначений позивачем розмір відшкодування такої шкоди завищеним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Відтак, дана вимога підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 1000,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає , що позов підлягає до частково задоволення, а саме до стягнення з відповідача [PERSON] як власника транспортного засобу, який визнаний винним у скоєнні ДПТ на коритсь [PERSON] підлягають витрати по відшкодуванню матеріальних збитків відповідно до авто товарознавчого дослідження у розмірі 55 470грн. 04 коп ( 105470,04-50000=55470,04), а також підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 854 грн. 70коп. та моральна шкода всумі 1000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved