Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач міський голова [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, озвучену у виступі на 58-мій сесії Тернопільської міської ради, а саме,- «Не секрет, що підприємство підпорядковується особисто [PERSON], через яке він безкоштовно розкрадає землі Тернополян.» «Особисто я впевнений, що «Тернопільбудінвестзамовник» обікрав вже міський бюджет дякуючи [PERSON] на сотні мільйонів гривень.»; зобов»язання дерутата Тернопільської міської ради [PERSON] в місячний термін з дня набрання рішенням законної сили спростувати інформацію, що не відповідає дійсності і порочить честь, гідність і ділову репутацію міського голови [PERSON] у такий самий спосіб яким було викладено неправдиву інформацію; відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 гривень, які перерахувати на розрахунковий рахунок дитячого будинку «Вифлеєм». Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року на пленарному засіданні 58-мої сесії Тернопільської міської ради під час виступу депутатом Тернопільської міської ради [PERSON] поширено інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує честь та ділову репутацію позивача, а саме вказано,- «Не секрет, що підприємство підпорядковується особисто [PERSON], через яке він безкоштовно розкрадає землі Тернополян.» «Особисто я впевнений, що «Тернопільбудінвестзамовник» обікрав вже міський бюджет дякуючи [PERSON] на сотні мільйонів гривень.». Вказана інформація є недостовірною, оскільки відповідно до Статуту підприємство є самостійним суб»єктом господарювання, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав. Безпосереднє керівництво підприємством здійснює директор. Серед повноважень закріплених у п.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноважень на підпорядкування міському голові комунальних підприємств, установ, організацій або загальним повноважень, які містять ознаки особистого підпорядкування немає. Крім того, даним виступом фактично, висловлене звинувачення у вчиненні злочину міським головою [PERSON] Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин відбувається на підставі сесійних рішень, які приймаються депутатською більшістю, а не одноосібно міським головою, які відповідно до ст.144 Конституції є обов»язковими до виконання на відповідній території. За таких обставин вищенаведені обвинувачення в адрес міського голови з боку відповідача є абсолютно безпідставними, належним чином не підтвердженні і не доведенні та, як наслідок, не терплять жодної критики та фактично є наклепом Поширення недостовірної інформації ганьбить честь, гідність, ділову репутацію міського голови [PERSON] Виступ відповідача та висловлена ним інформація є негативною та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, як міського голови, особи, яка завдяки своїм професійним, моральним якостям заслужила довіру у жителів Тернополя, та була обрана на таку відповідальні посаду. В даному випадку порушені права, що забезпечують соціальне буття позивача. Через розповсюдження недостовірної інформації широкому колу осіб постраждала позитивна моральна репутація міського голови. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв»язку з тим, що позивач був ображеним та принижений в очах жителів Тернополя. Внаслідок таких неправомірних дій відповідача знизився його престиж та постраждала ділова репутація для відновлення якої потрібно багато зусиль. Представник позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №99 від 23.12.2015 року, однак відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи . [INFO] року відбулося пленарне засідання 58-мої сесії Тернопільської міської ради. Під час даної сесії право на виступ було надано депутату Тернопільської міської ради [PERSON], який запропонував зняти з розгляду сесії міської ради питання під №148 орієнтовного порядку денного, що стверджується витягом з протоколу 58-мої сесії Тернопільської міської ради. До матеріалів справи долучено диск, на якому міститься запис виступу депутата Тернопільської міської ради [PERSON] на 58-мій сесії Тернопільської міської ради. Зокрема, у виступі від власного імені відповідач зазначив ,- «Не секрет, що підприємство підпорядковується особисто [PERSON], через яке він безкоштовно розкрадає землі Тернополя. ………… Особисто я впевнений, що «Тернопільбудінвестзамовник» обікрав вже міський бюджет дякуючи [PERSON] на сотні мільйонів гривень.» Комунальне підприємство «Тернопільбудінвестзамовник» діє на підставі Статуту затверджено Рішенням Тернопільської міської ради від 04.06.2009 року №5/27/14. Відповідно до п.п.1.1, 1.2 Статуту, засновником підприємства є Тернопільська міська рада, а підприємство створене рішенням від 20.03.1996 року . Пунктом 3.2 Статуту визначено, що підприємство є самостійним суб»єктом господарювання, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав . Пунктом 6.1.1 Статуту передбачено, що підприємство за погодженням з управлінням містобудівниного та архітектурного комплексу планує свою діяльність, визначає стратегію та інше. Відповідно до п.8.3 Статуту, безпосереднє керівництво підприємством здійснює директор. Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україна» питання регулювання земельних відносин відбувається на підставі сесійних рішень, які приймаються депутатською більшістю, а не одноосібно міським головою, які відповідно до ст.144 Конституції є обов»язковими до виконання на відповідній території. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Стаття 10 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини гарантує кожній людині право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов"язане з обов"язками і відповідальністю, може бути предметом таких формальностей, умов, обмежень або покарання, які встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням або злочинам, для захисту здоров"я і моралі, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" за №1від 27 лютого 2009 року, негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно із частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що поширена відповідачем інформація стосовно позивача у виступі на 58-мій сесії ТМР, а саме висловлювання відповідача : «Не секрет, що підприємство підпорядковується особисто [PERSON], через яке він безкоштовно розкрадає землі Тернополя. ………… Особисто я впевнений, що «Тернопільбудінвестзамовник» обікрав вже міський бюджет дякуючи [PERSON] на сотні мільйонів гривень.» не відповідає дійсності, є недостовірною, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача як міського голову в думці громадськості, характеризують його негативно, оскільки позивач є особою відомою серед жителів міста Тернополя та Тернопільського району, як громадський діяч (голова Тернопільської міської ради) . Тому наведена інформація підлягає спростуванню. Відповідачем у судовому засіданні не доведено, що поширені відомості про позивача відповідають дійсності. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем умисно поширено завідомо недостовірну інформацію, яка мала на меті цілеспрямовану дискредитацію та компрометацію позивача, приниження його честі, гідності та ділової репутації, тому позов міського голови ТМР [PERSON] слід задовольнити, визнати такими, що не відповідають дійсності відомості озвучені депутатом Тернопільської міської ради [PERSON] під час виступу на п»ятдесят восьмій сесії Тернопільської міської ради, яка відбулася [INFO] року, а саме,- «Не секрет, що підприємство підпорядковується особисто [PERSON], через яке він безкоштовно розкрадає землі Тернополян.» «Особисто я впевнений, що «Тернопільбудінвестзамовник» обікрав вже міський бюджет дякуючи [PERSON] на сотні мільйонів гривень.». Суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача в користь позивача 20000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди слід відмовити у повному обсязі, оскільки відповідачем не доведено факту її завдання. Крім того, суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, бере до уваги той факт, що позивач є публічною посадовою особою та свідомо обрав посаду, діяльність на якій критикується третіми особами, а тому межа допустимої критики є максимально широкою порівняно із іншими видами діяльності. Суд вважає, що визнання поширеної інформації щодо позивача недостовірною є достатнім способом захисту порушених прав, а тому у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial