Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Микулинецької селищної ради Тернопільської області, в якій просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. В судове засідання позивачі не з`явилися, однак в заяві вказали про те, що справу просять слухати у їх відсутності, позов підтримують повністю та просить задовольнити. Представник Микулинецької селищної ради у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є заява, згідно якої представник відповідача просить справу слухати в його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, оскільки судом встановлено наступне. Згідно довідки № 2312 від 29 вересня 2021 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за [ADDRESS] , станом на 1991-1995 роки, відповідно до господарського обліку Микулинецької селищної ради, належав до колгоспного двору, що складається з 4-ох членів. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно довідки 2312 від 29 вересня 2021 року виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про те, що станом на 1991-1995 роки за адресою [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що адресою [ADDRESS] були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року). Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS] , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 частки вищевказаного будинковолодіння, а саме - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть видане Львівською єпархією парафія Пресвятої Трійці в смт. Микулинцях , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої Микулинецькою селищною радою № 2312 від 29 вересня 2021 року на день смерті [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] були зареєстровані - дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, яке по закону належатиме їй на день смерті з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось заповіла своїй дочці [PERSON] . Рішенням Теребовлянського районного суду від 04.11.2021 року встановлено факт родинних відносин а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) є матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] успадкувала належну померлій [PERSON] 1/4 частки у майні колгоспного двору, як спадкоємиці за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Оскільки відповідно до ч. 1,2 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про що 29 серпня 2007 року зроблений відповідний актовий запис за № 43, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин спадкоємцями частки у майні колишнього колгоспного, яка належала померлому [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , яким належить порівну по 1/8 частки у житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за [ADDRESS] . Однак, відповідно до постанови виданої державним нотаріусом Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Теребовлянською державною нотаріальною конторою Хомутовою О.М. №1175/02-14 28 вересня 2021 року [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відмовлено, у зв`язку з тим, що на вказане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на 5/8 частки житлового будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , з яких 2/8 частки як спадкоємці в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/8 частка в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та 2/8 частки як за членом колишнього колгоспного двору, та визнавши за [PERSON] право власності на 3/8 частки житлового будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , з яких 1/8 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та 2/8 частки- як за членом колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved