Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

В лютому 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до військової частини [NUMBER] , третя особа: квартирно-експлуатаційний відділ про визнання недійсним рішення житлової комісії про встановлення дати зарахування на квартирному обліку, мотивуючи наступним. В грудні 2020 року ним було отримано витяг з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] № 14 від 15.12.2020 року, яким було вирішено встановити дату перебування його та членів його сім`ї на квартирному обліку в загальній черзі з 17 травня 2002 року. вважає таке рішення незаконним, так як він підполковник в запасі, має вислугу 28 років, пільгова 31 рік 1 місяць, будучи військовослужбовцем працював у Сквирському райвійськкоматі та був поставлений рішенням Сквирської міської ради народних депутатів від 02.07.1993 року на квартирний облік в складі три особи на пільгову чергу. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 24.12.1998 року, будучи начальником [INFO] , взяти на квартирний облік до списку позачерговиків із збереженням часу перебування сім`ї на квартирному обліку за попереднім місцем служби, тобто з 02.07.1993 року. Потім, будучи начальником [INFO] , перебував на квартирному обліку Володарської селищної ради на отримання позачергового житла із збереженням часу перебування сім`ї на квартирному обліку з 02.07.1993 року. Відповідно до наказу начальника Білоцерківського військового гарнізону від 29 квітня 2002 року за № 30 було створено в гарнізоні окрему житлову комісію у складі військовослужбовців Білоцерківського, Сквирського та Володарського військових комісаріатів.\~\~ Згідно\~ з зазначеного наказу військовим комісарам зобов`язано надавати списки військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов до 11.05.2020 року. Згідно з наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача ЗСУ від 04 серпня 2009 року за № 456 він був звільнений з військової служби в запас. Після направлення до Володарського районного військового комісаріату запит, на який надано відповідь, що постійним чи службовим житлом від МОУ позивач не забезпечувався. Вважає, що відповідач, який протоколом від 15.12.2020 року\~ за № 14 про встановлення дати перебування його на квартирному обліку не врахував, що він рішенням Ірпінського виконавчого комітету був взяти на квартирний облік з 02.07.1993 року, встановив дату перебування на обліку з 17.05.2002 року. Просив суд визнати рішення житлової комісії частини [NUMBER] м. Біла Церква, яке оформлено протоколом № 14 від 15.12.2002 року про встановлення дати перебування [PERSON] та членів його сім`ї на квартирному обліку недійсним та зобов`язати житлову комісію військової частини [NUMBER] встановити дату перебування [PERSON] та членів сім`ї на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] м. Біла Церква в позачерговій черзі з 02.07.1993 року ( а. с. 1-2 ). Ухвалою судді від 26 лютого 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до військової частини [NUMBER] , третя особа: квартирно-експлуатаційний відділ про визнання недійсним рішення житлової комісії про встановлення дати зарахування на квартирному обліку прийнято до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. призначено підготовче судове засідання ( а. с. 19-20 ). 24 березня 2021 року за вх. № 13992 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд прийняти рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, так як хоча позивач в період з 02.07.1993 року по 17 травня 2002 року перебував на квартирному обліку при міських радах, при цьому, згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини А-1232 № 14 від 15 грудня 2020 року, слідує, що [PERSON] на квартирний облік в ЗСУ вперше зарахований саме протоколом житлової комісії Білоцерківського ОМВК № 2 від 17 травня 2002 року. підтверджуючих документів про перебування [PERSON] та його сім`ї на квартирному обліку в ЗСУ відсутні. У зв`язку з чим, житловою комісією було прийнято рішення на зарахування [PERSON] саме з тієї дати, коли він став на квартирний облік у ЗСУ ( а. с. 25-26 ). Ухвалою суду від 29 березня 2021 року постановлено закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 18 травня 2021 року ( а. с. 35-36 ). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Дульдієр О.П., кожний окремо,\~ підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив суд відмовити позивачу в позові. Третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] згідно військового квитка проходив службу в лавах Збройних сил України з 05 вересня 1981 року по 21 вересня 2009 року ( а. с. 12 ). Згідно витягу з Наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України від 04 серпня 2009 року за № 456, підполковник [PERSON] , військовий комісар Володарського районного військового комісаріату Київської області територіального управління «Північ» звільнений у запас за частиною шостою, пунктом «б» ( за станом здоров`я ) ( а. с. 4 ). З Витягу з Протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] за № 14 від 15 грудня 2020 року вбачається, що житловою комісією вирішено встановити дату перебування на квартирному обліку сім`ї підполковника запасу [PERSON] в загальній черзі з 17 травня 2002 року ( а. с. 3 ). Звертаючись до суду з вказаною позовною вимогою позивач вважає, що відповідач повинен поновити його на квартирному обліку з 02.07.1993 року, так як саме з цього часу він перебував на такому обліку згідно рішення виконавчого органу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. На підставі статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання. Згідно статті 38 Житлового кодексу Української PCP громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік як потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Статтею 43 ЖК України встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Згідно вимог пункту 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP затверджених Постановою Ради Міністрів Українською PCP і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, ( далі - Правил), заява про взяття на квартирний облік подається відповідно за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік. Згідно вимог пункту 20 Правил громадяни беруться на квартирний облік: за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення щодо взяття на квартирний облік повинно бути винесене у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів. Отже, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок на час прийняття позивача на квартирний облік регулювався житловим законодавством і Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України (введене в дію наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 р. № 220 з наступними змінами). Згідно п. 1 зазначеного Положення за рахунок\~\~ житлових\~ фондів\~ Міністерства\~ оборони\~ України забезпечуються житлом за місцем служби військовослужбовці та члени їх сімей\~ (стаття\~ 64\~ Житлового кодексу України ( 5464-10 ),\~ які проходять військову службу у військових частинах,\~ в установах, на підприємствах,\~\~\~ в\~\~\~ організаціях\~\~\~ (у\~\~\~ тому\~\~\~ числі\~\~ і\~\~ в госпрозрахункових),\~ військових\~ навчальних\~ закладах,\~ військових комісаріатах,\~ санаторіях,\~ поліклініках,\~ госпіталях,\~ військових прокуратурах,\~\~\~\~\~\~\~ військових\~\~\~\~\~\~\~ судах,\~\~\~\~\~\~\~ комендатурах, квартирно-експлуатаційних\~\~ частинах\~\~ (КЕЧ)\~\~ районів,\~\~ кафедрах (факультетах,\~ відділеннях) військової підготовки цивільних\~ вищих навчальних\~ закладів,\~ інженерно-технічних\~ батальонах,\~ в\~ єдиній системі управління повітряним рухом, військових представництвах на підприємствах\~ та\~ в\~ організаціях\~ (установах),\~ лінійних органах військових\~ сполучень\~ на\~ залізничному,\~ водному\~ і\~\~ повітряному транспорті,\~\~ Товаристві\~ сприяння\~ оборони\~ України\~ та\~ Військах цивільної оборони України. \~\~\~\~\~ У населених\~ пунктах,\~ де\~ не\~ ведеться\~ власне\~\~ будівництво військовими\~ формуваннями,\~ військовослужбовці\~ та\~ члени їх сімей забезпечуються\~ житлом\~ за\~ рахунок\~ житлового\~ фонду\~\~ виконавчих комітетів Рад народних депутатів нарівні з іншими громадянами. Згідно зі ст. 34 Положення всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби. Військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої, і перебувають на цьому обліку до одержання жилого приміщення за винятком випадків, серед яких в тому числі переведення до нового місця служби (статті 11, 13). Наказом Міністра оборони № 20 від 03.02.1995р. до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220, внесено зміни та викладено його в новій редакції. Згідно п. 2 зазначеного положення в редакції наказу № 20 від 03.02.1995р., у випадках, передбачених абзацом четвертим пункту 11 зазначеного Положення, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом. Відповідно до п. 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, що затверджені постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470 в редакції, чинній на момент прийняття позивача на облік, заява про взяття на квартирний облік подається відповідно до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем проживання громадян та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік. До заяви додаються: довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку, видана організацією, яка здійснює експлуатацію жилого будинку, або громадянином, який має у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру; довідки про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчому комітеті місцевої Ради). Пункт 12 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України в редакції, затвердженій наказом Міністра оборони України від 03.02.1995р. № 20 містить вимоги до облікової справи військовослужбовця, взятого на квартирний облік. Зокрема, така справа повинна містити рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій. З витягу з Наказу начальника Білоцерківського гарнізону № 30 від 29 квітня 2002 року, останній наказує створити в гарнізоні окрему житлову комісію у складі: військовослужбовців Білоцерківського, Сквирського та Володарського військових комісаріатів. Військовим комісарам Володарського та Сквирського районних військових комісаріатів\~ надати списки військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов до 11.05.2002 року в житлову групу Білоцерківської КЕЧ району. Військовому комісару Білоцерківського ОМВК сумісно з військовими комісарами Володарського та Сквирського РВК провести загальні збори військовослужбовців та вибрати загальну житлову комісію ( а. с. 5 ). З Архівної довідки, витяг з протоколу № 8 Сквирської міської ради народних депутатів від 02.07.1993 року, рішення № 42 взято на квартирний облік [PERSON] , працює в райвійськкоматі, склад сім`ї три особи, на пільгову чергу, як переведеного для служби в Сквирський райвійськкомат ( а. с. 6 ). Рішенням виконавчого комітету міської ради від 24.12.1998 року за № 365/3 взято на квартирний облік при міськвиконкомі [PERSON] , склад сім`ї 3 особи, він, дружина, син, призначеного Міністерством оборони України, наказ № 01131 від 28.09.1998 року на посаду начальника першого відділення [INFO] , із збереженням часу перебування сім`ї на квартирному обліку за попереднім місцем служби, тобто з 02.07.1993 року ( а. с. 7 ). З Довідки, виданої виконкомом Володарської селищної ради від 08.05.2002 року\~ вбачається, що така довідка видана [PERSON] про те, що він та його сім`я перебувають на квартирному обліку з 02.07.ю1993 року. на даний час [PERSON] та його сім`я стоять на квартирному обліку при виконкомі Володарської селищної ради в списках осіб, що мають право на позачергове отримання житла за № 61 ( а. с. 8 ). Відповідно до п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України в редакції, затвердженій наказом Міністра оборони України від 03.02.1995р. № 20, датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією про прийняття на квартирний облік. Згідно вимог пунктів 10, 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.02.95 N 20 Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України (далі - Положення), облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних частинах районів. Військовослужбовці, зараховані на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень (додаток N 1 до цього Положення). Військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення. Військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі на вищу, рівнозначну посаду, а також з вищих посад на нижчі за підставами, передбаченими підпунктами "а", "б" та "д" пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу та підпунктами "а" та "б" пункту 27 Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками та мічманами (затверджені Указом Президента України від 13 травня 1993 року N 174/93), пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За приписами п. 9 ст. 12 Закону військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування -у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Оскільки матеріали справи містять відомості та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи про те, що позивач перебував на квартирному обліку з 02.07.1993 року,\~ то вимоги позивача, з якими останній звернувся до суду є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved