Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки у праві спільної часткової власності на автомобіль "AUDI А6 2.5 ", в розмірі 70 239,00 грн. та припинення з дня отримання компенсації права спільної часткової власності [PERSON] на цей автомобіль. В підтвердження позову зазначає, що 26 вересня 2016 року на підставі постанови Золочівського районного відділу виконавчої служби в рахунок погашення боргу йому надано у власність 1/2 частину транспортного засобу "AUDI А6 2.5 ", реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску. Під час проведення електронних торгів 25 серпня 2016 року продати належну йому частину транспортного засобу не вдалось. І згідно акту державного виконавця від 26 вересня 2016 року частину спірного автомобіля було передано йому за визначеною початковою риковою вартістю, що становить 70 239 грн. Власником другої частини даного автомобіля є [PERSON], який є фактичним його власником. Позивач не має доступу до спільного автомобіля, між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо користування таким автомобілем. Спільне користування автомобілем не можливе, а також не можливо поділити його в натурі. Оскільки він як власник є обмеженим щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном, просить стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 70 239 грн., та у зв'язку з чим, припинити його права власності на 1/2 частину автомобіля. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснила, що на даний час автомобіль знаходиться у фактичному володінні та користуванні відповідача, тобто позивач не здійснює права власності щодо вказаного автомобіля. Також, зазначила, що матеріалами справи підтверджується можливість відповідача сплатити грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином через оголошення в пресі повідомлявся про час та місце розгляду справи. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON], проти чого не заперечив представник позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками по 1/2 частки транспортного засобу AUDI А6 2.5 TDI, реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску, що підтверджується постановою про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 26.09.2016, актом державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 26.09.2016 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу "AUDI А6 2.5 ", реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], сірого кольору, об'єм двигуна 2496 куб. см. Право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні регулюється статтею 364 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, можна прийти до висновку, що право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому, слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи при вирішенні спору інтересів обох сторін, суд встановив, що виділ у натурі 1/2 частки автомобіля "AUDI А6 2.5", реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску, провести неможливо, оскільки автомобіль є річчю неподільною, вищевказаний факт є загальновідомим, тобто таким, що не підлягає доказуванню. Так, відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Вказаний автомобіль зареєстрований на відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], та перебуває у його володінні та користуванні. Позивач [PERSON] позбавлений можливості здійснювати право власності щодо вказаного автомобіля. Відповідач [PERSON], який володіє та користується автомобілем "AUDI А6 2.5", реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску не сплачує позивачу матеріальну компенсацію за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України. Вартість 1/2 частини автомобіля "AUDI А6 2.5 ", реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску, згідно постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 26.09.2016 року становить 70239,00 грн., тобто суму яку позивач просить стягнути з відповідача. Вирішуючи питання чи спроможний відповідач виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільний автомобіль та чи не становитиме це для нього надмірний тягар, суд встановив, що відповідач [PERSON] отримує доходи у вигляді заробітної плати та пенсії, на праві спільної сумісної власності володіє значними матеріальними активами у вигляді земельної ділянки, будинку, транспортних засобів: SETRA, МERCEDES-BENZ, ТOYOTA, а тому спроможний сплатити позивачу вартість 1/2 частки автомобіля "AUDI А6 2.5 ", реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості частки, а саме вартість 1/2 частки автомобіля "AUDI А6 2.5 ", реєстраційний номер [NUMBER], 1996 року випуску у розмірі 70239,00 грн. Суд також вважає, що оскільки автомобіль зареєстрований за відповідачем, то після повернення цієї суми коштів, фактично єдиним власником стає відповідач. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач в підтвердження судових витрат подав квитанції про оплату послуг за розміщення оголошення в газеті від 25.04.2017 на суму 100 грн. та від 05.07.2017 на суму 100 грн., стягненню з відповідача підлягають судові витрати у вказаному розмірі. Крім того, оскільки позивач є учасником бойових дій та відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи вимоги ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 702,39 грн. судового збору.

Outcome: approved