Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

15.05.2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] їх батько [PERSON] . [INFO] мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок по [ADDRESS] та на земельну частку (пай) в межах Мотовилівськослобідської сільської ради, площею 4,57 га. Спадкодавиця заповіту не залишила. Право на спадкування за законом одержали позивачі та відповідачі, як спадкоємці першої черги, але відповідачі у свою чергу відмовилися від своєї частки у спадковому майні на користь позивачів. Позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері однак, державним нотаріусом Фастівської районної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та їх оригіналів. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, через канцелярію суду представник позивачів подав заяву в якій позовні вимоги позивачів підтримав та просив їх задовольнити, справу розглянути в їх відсутність. В підготовче судове засідання відповідачі не з`явилися, через канцелярію суду подали письмові заяви в яких позовні вимоги підтримали, справу просили розглянути по суті в підготовчому судовому засіданні в їх відсутність. В підготовче судове засідання представник третьої особи не зявився, надав до суду письмову заяву про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували та просили його задовольнити. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових матеріалів справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Мотовилівськослобідської сільської ради Фастівського району Київської області, про що 05.03.2008 року зроблено відповідний актовий запис № 2. Після її смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого уввійшов житловий будинок по [ADDRESS] та земельна частка (пай) в межах Мотовилівськослобідської сільської ради, площею 4,57 га. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавиця заповіту не залишила. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом так, як є дітьми спадкодавця, що підтверджується їх свідоцтвами про народження. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачі реалізовуючи своє право звернулися до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємці першої черги після смерті матері [PERSON] . Разом з тим, постановою державного нотаріуса Фастівської районної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. від 19.02.2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на території [ADDRESS] [ADDRESS] у зв"язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перевіряючи доводи позивачів судом встановлено, що [INFO] помер батько сторін [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Мотовилівськослобідської сільської ради Фастівського району Київської області, про що 01.04.1996 року зроблено відповідний актовий запис № 7. Заповіту спадкодавець не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого, в тому числі, увійшов житловий будинок [ADDRESS] , що був наданий ТОВ «Світанок» в подальшому правонаступником якого є КСП «Світанок», безоплатно багатодітній родині [PERSON] , як багатодітній сім`ї та право на земельну частку (пай) площею 4,57 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» розташованої на території Мотовилівсько-Слобідської сільської ради Фастівського району Київської області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії КВ № 0278073. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги за законом на час смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00025403755 від 29.01.2020 року та діти спадкодавця позивачі та відповідачі по справі, що підтверджується письмовими матеріалами справи (в силу ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР). У відповідності до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки № 28 від 30.01.2020 року виданою Мотовилівськослобідською сільською радою [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Відповідно до довідки № 41 від 07.02.2020 року виданою Мотовилівськослобідською сільською радою [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Відповідно до довідки виданої сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Світанок», яке є правонаступником КСП «Світанок» від 14.08.2010 року № 51, колгосп «Світанок» у 1992 році придбав житловий будинок у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок було передано безоплатно багатодітній родині [PERSON] . У 2000 році [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0278073, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», розміром 4,57 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] набув право наспадкове майно згідно законодавства яке діяло на час його придбання та після його смерті таке право перейшло до його дружини [PERSON] яка фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та володіння спадковим майном, проте право власності у встановленому законом порядку не оформила та померла [INFO] . Суд вважає доведеним, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті матері [PERSON] та мають право на спадкування житлового будинку та земельної частки (паю), тому у суду є всі підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при підтвердження факту прийняття спадщини не існує. Частина перша ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved