Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

1. Виклад позицій позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила змінити спосіб стягуваних аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх малолітньої доньки та стягувати аліменти на її утримання у розмірі ј частини від всіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2015 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.07.2016 року до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Рішення набрало законної сили та є чинним. Враховуючи, що на даний час відповідач сплачує визначену рішенням суду суму в розмірі 500 грн., позивач вважає, що зазначена сума є незначною по відношенню до встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років та є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її належного матеріального утримання. 2.Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12.11.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 03.12.2019 року (а.с. 16-17). Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачу направлялася ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами за адресою його місця проживання, яку відповідач отримав 26.11.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на 03.12.2019 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. У відповідності до частини п`ятої даної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 3. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та подані докази, з"ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2015 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п"ятсот) гривень, щомісячно, розпочавши стягнення з 21 липня 2015 року, і до повноліття доньки [PERSON] - до [INFO] (а.с.11). Згідно довідки Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про склад сім`ї від 01.10.2019 року до складу сім`ї [PERSON] входить донька [PERSON] , [INFO] , які проживають по [ADDRESS] (а.с.10). 4. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143- цс 13. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. Згідно положень ст.182 Сімейного Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня 2019 року становитиме 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином з урахуванням положень ст.182 СК України суд вважає, що мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину має становити визначену судом частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, що є більшим ніж встановлена тверда грошова суму за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2015 року. Крім того, на момент ухвалення судового рішення відповідач [PERSON] ніде не працював, тобто не мав постійного заробітку, однак на даний час як вбачається з позовної заяви, відповідач офіційно працює, хоча доказів на підтвердження даного факту позивачка не надала. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, що незначно, однак перевищує розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача за рішенням Новоукраїнського районного суду від 20.08.2015 року, крім того відповідач працевлаштований, а тому має дохід, тобто на даний час матеріальний стан останнього змінився. Тому такі вимоги позивача в частині зміни способу стягуваних аліментів підгялають задоволенню. Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми 500 грн. на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. В частині позовної вимоги допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць необхідно відмовити за наступних підстав. Стягнення аліментів у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», тому стягнення аліментів з моменту подання позовної заяви суперечетиме закону та не підлягає задоволенню. Крім того, позивач в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial