Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що з 18 березня 1977 року вона була прийнята в члени колгоспу ім.Леніна, і працювала по 15 лютого 1984 року. 01 лютого 1989 року позивачка знову була прийнята в члени колгоспу ім.. Леніна (який був реорганізований в СПТ «Урожай») та пропрацювала там до 1996 року. В трудовій книжці адміністрацією СПТ «Урожай» зроблено запис про виключення її із списку членів СПТ «Урожай» згідно поданої заяви та зазначено наказ №1 від 26 січня 1996 року та рішення загальних зборів. Однак, згідно архівної довідки, інформації про виключення [PERSON] із списків членів КСП чи СПТ відсутня. До того ж, протокол №1 загальних зборів членів СПТ «Урожай» від 26.01.1996 року відсутній, тобто такого документу не існує. Згідно архівної довідки, в період з 1996 року по 1997 рік, в протоколах засідань ради СПТ «Урожай» інформація про виключення [PERSON] із членів товариства або з роботи відсутня, тобто вона до сьогоднішнього дня значиться працівником та членом СПТ «Урожай». 26 березня 1997 року КСП "Урожай" видано Державний акт на право колективної власності на землю серії МК №013. Нещодавно, позивачка дізналася, що запис в її трудовій книжці є недійсним, і вона до цих пір є членом СПТ «Урожай», тому звернулася до адміністрації СПТ з проханням виділити її частку майна, однак в усній формі їй повідомили, що остання не має права на земельну частку. До початку судового засідання [PERSON] звернулася із письмовою заявою, в якій підтримала позовні вимоги в повному об"ємі та просила справу слухати за її відсутності. Відповідач начальник відділу Держземагенства в Братському районі Меріков О.П. в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Голова Братської селищної ради до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги та просив справу слухати за його відсутності. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. з 18 березня 1977 року [PERSON] була прийнята в члени колгоспу ім.Леніна, і працювала по 15 лютого 1984 року. 01 лютого 1989 року позивачка знову була прийнята в члени колгоспу ім.. Леніна (який був реорганізований в СПТ «Урожай») та пропрацювала там до 1996 року. В трудовій книжці адміністрацією СПТ «Урожай» зроблено запис про виключення її із списку членів СПТ «Урожай» згідно поданої заяви та зазначено наказ №1 від 26 січня 1996 року та рішення загальних зборів. Однак, згідно архівної довідки, інформації про виключення [PERSON] із списків членів КСП чи СПТ відсутня. До того ж, протокол №1 загальних зборів членів СПТ «Урожай» від 26.01.1996 року відсутній, тобто такого документу не існує. Згідно архівної довідки, в період з 1996 року по 1997 рік, в протоколах засідань ради СПТ «Урожай» інформація про виключення [PERSON] із членів товариства або з роботи відсутня, тобто вона до сьогоднішнього дня значиться працівником та членом СПТ «Урожай». 26 березня 1997 року КСП "Урожай" видано Державний акт на право колективної власності на землю серії МК №013. Нещодавно, позивачка дізналася, що запис в її трудовій книжці є недійсним, і вона до цих пір є членом СПТ «Урожай», тому звернулася до адміністрації СПТ з проханням виділити її частку майна, однак в усній формі їй повідомили, що остання не має права на земельну частку. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" позивачка, являючись членом господарства на момент отримання останнім Державного акту на право колективної власності на землю, має право на земельну частку (пай). Ст. 1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року, передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. В зв'язку з тим, що усно позивачці пояснили, що вона не має права на земельну частку(пай,) тому протягом цих місяців не зверталася до суду за захистом своїх прав, оскільки необізнана була в законодавстві, однак збирала всі документи із архівного відділу та земагенства про її порушене право мати свою частку у майні. Тільки нещодавно їй стало відомо, що за рішенням суду можливо поновити свої права, а тому просить визнати причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити цей строк. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У земельному законодавстві, а саме: Земельному кодексу України (редакція 1992 року), Земельного кодексу України (чинна редакція), Закону України „Про порядок виділення у натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток-паїв", Указу Президента „Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва, 1994 року", „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, 1995 року" не має жодного положення, яке б говорило про обмеження права на земельну частку (пай) місцем проживання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" не внесення до списку осіб, які мають право на земельну частку -пай особи, яка є членом КСП не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved