Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 559 від 24.06.2008 року, станом на 15.02.2021 року, в сумі 8175 гривень 12 копійок, з яких: 866 гривень 13 копійок прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 08.02.2018 року; 1164 гривні 34 копійки три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 1053 гривні 61 копійка три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 2555 гривень 14 копійок інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом у період з липня 2017 року по січень 2021 року; 2535 гривень 90 копійок - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з липня 2017 року по січень 2021 року, а також суму судових витрат. Ухвалою від 16 квітня 2021 року провадження у справі було відкрито, справу було вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, із проведенням судового засідання та викликом учасників справи на 13 травня 2021 року о 08 годині 30 хвилин, але ніхто з них не з`явився. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідачі правом на подачу відзиву на позов не скористались, і будь-які докази суду не надали; були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але не з`явились без повідомлення причин; представник позивача не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників справи. Позиція представника позивача полягала в тому, що між банком та [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24.06.2008, зобов`язання за яким банком були виконані шляхом видачі кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язання з повернення [PERSON] кредиту, сплати нею процентів за користування кредитом, а також інших обов`язків, передбачених кредитним договором, був оформлений договір поруки № 1 від 24.06.2008 року з [PERSON] . І оскільки [PERSON] свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування, у строки встановлені договором, належним чином не виконала, у банка виникло право вимагати не тільки з [PERSON] , а й з [PERSON] , як її поручителя, у солідарному порядку, сплати процентів за користування кредитом, а також інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, як щодо боргу по кредиту, так і щодо процентів за користування ним. Банк звернувся із позовом до суду і рішенням суду, яке набрало законної сили, позовні вимоги банку про стягнення боргу по кредиту та сплаті процентів за певний період були задоволені. Однак у зв`язку з тим, що відносини між банком та відповідачами не припинялись, відбувалось щомісячне нараховування процентів за користування кредитом, і у [PERSON] виникла заборгованість зі сплати процентів, яку банк просить стягнути не тільки з [PERSON] , а й з [PERSON] , як її поручителя, у солідарному порядку, при цьому з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих як на суму неповерненого кредиту, так і процентів. Відповідачі правом на подачу відзиву на позов не скористались, і будь-які докази суду не надали. Оцінка суду щодо фактів. На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини: 24 червня 2008 року, [PERSON] та Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», уклали договір відновлюваної кредитної лінії №559, за яким банк взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит (грошові кошти), на споживчі потреби, у розмірі 119000 гривень, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит не пізніше 23 червня 2010 року, сплатити проценти в розмірі 25% річних за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом щомісячного погашення кредиту рівними частинами, процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, у строки та розмірах, визначених договором (а.с.7-11,15,16). \~ \~ \~ \~На підставі вказаного договору, [PERSON] , отримала 119000 гривень у вигляді кредитного ліміту (а.с.22-37). \~ \~ \~ \~Також 24 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (надалі за текстом - АТ "Ощадбанк"), [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №1. За яким [PERSON] взяв на себе зобов`язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором відновлюваної кредитної лінії №559, у тому числі сплати платежів, які підлягають сплаті згідно умов цього договору (а.с.13-14,15,16,17,18). \~ \~ \~ \~23 червня 2010 року [PERSON] та Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», уклали додаткову угоду № 1 до договору відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24 червня 2008 року. Цією угодою сторони погодили суму фактичної заборгованості за кредитним договором станом 23.06.2010 року в розмірі 98494 гривні 84 копійки, яка підлягає погашенню щомісячними рівними частинами в сумі 1025 гривень 99 копійок до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з липня 2010 року до 23.06.2018 року (а.с.12). \~ \~ \~ \~За даними банку, свої зобов`язання за договором відновлюваної кредитної лінії №559 від 24 червня 2008 року [PERSON] почала порушувати, через що у неї утворився борг. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 січня 2018 року (яке набрало законної сили 09 лютого 2018 року), позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» були задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , та з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ „Ощадбанк, місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок № 36, ЄДРПОУ 09304612, МФО 304665, р/р [NUMBER] у ФЛОУ АТ „Ощадбанк заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24.06.2008 станом на 01.11.2017 у сумі 26205 (двадцять шість тисяч двісті п`ять гривень) 79 копійки. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ „Ощадбанк, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок № 36, ЄДРПОУ 09304612, МФО 304665, п/р [NUMBER] у ФЛОУ АТ „Ощадбанк суму сплаченого судового збору в розмірі 800,00 (вісімсот гривень 00 коп.). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок № 36, ЄДРПОУ 09304612, МФО 304665, п/р [NUMBER] у ФЛОУ АТ „Ощадбанк суму сплаченого судового збору в розмірі 800,00 (вісімсот гривень 00 коп.). (а.с.19-21). \~ \~ \~ \~Але, у зв`язку з тим, що відносини між банком та [PERSON] не припинялись, і відповідно до умов договору відбувалося нарахування процентів за користування кредитом (до дати повернення кредиту), станом на 15 лютого 2021 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 8175 гривень 12 копійок, з яких: 866 гривень 13 копійок прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 08.02.2018 року; 1164 гривні 34 копійки три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 1053 гривні 61 копійка три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 2555 гривень 14 копійок інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом у період з липня 2017 року по січень 2021 року; 2535 гривень 90 копійок - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з липня 2017 року по січень 2021 року (а.с. 5-6). \~ \~ \~ \~А 05 квітня 2021 року АТ «Ощадбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3). Оцінка суду правовідносин учасників спору. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а вказаний відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у зобов`язанні, на уплату відповідачем, як боржником у зобов`язанні, не тільки процентів за користування кредитом, а й інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, нарахованих на суму несплачених своєчасно сум кредиту та процентів за користування ним. Поряд з цим, із встановлених обставин також вбачається, що між АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері забезпечення виконання зобов`язання, в яких позивач виступає кредитором, а вказаний відповідач поручителем, та в межах яких виник спір щодо права позивача як кредитора на отримання виконання вказаного зобов`язання боржника у повному обсязі поручителем. Оцінка суду щодо права. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: В силу положень пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права та основні обов`язки людини і громадянина, а також засади цивільно-правової відповідальності. Зокрема, положеннями частини першої статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 Цивільного Кодексу України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статті 1054 Цивільного Кодексу України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою), відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у строки та порядку, передбаченому договором. Так, 24 червня 2008 року [PERSON] та АТ «Ощадбанк» уклали договір відновлюваної кредитної лінії №559, за яким банк взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 119000 гривень, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, на умовах, та у строки визначених цим договором (а.с.7-11,15,16). Отже, незважаючи на назву договору, за своєю суттю, сторони уклали саме договір про надання споживчого кредиту. Факт належного виконання банком, як кредитодавцем, зобов`язання з видачі кредиту (грошових коштів) у розмірі 119000 гривень [PERSON] підтверджується виписками по її банківським рахункам (а.с.22-37), які також свідчать і про те, що кредит у розмірі 119000 гривень, отримала саме остання. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Сторони договору встановили, що [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит не пізніше 23 червня 2018 року, сплатити проценти в розмірі 25% річних за користування кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, шляхом щомісячного погашення кредиту рівними частинами в розмірі 1025 гривень 99 копійок (а.с.7-11,12). Відповідно до положень частини першої статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). З огляду на надані позивачем суду графік здійснення [PERSON] своїх щомісячних платежів та їх розмір і складові, виписку по її особовому рахунку та окремі розрахунки по кожному виду платежу, який підлягав сплаті [PERSON] , остання дійсно порушила взяті на себе зобов`язання за договором від 24 червня 2008 року (частиною якого є графік сплати платежів), оскільки допустила спочатку неналежне виконання, а потім і взагалі перестала виконувати свій обов`язок щодо своєчасного та повного повернення взятого нею кредиту, згідно договору відновлюваної кредитної лінії № 559 (а.с.5-6,22-37). Внаслідок чого, і суд з цим погоджується, станом на 15 лютого 2021 року (з урахуванням рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 січня 2018 року) у [PERSON] виникла заборгованість перед АТ «Ощадбанк», яку цей банк отримав право вимагати сплатити. Тобто у банку дійсно виникло право вимагати у [PERSON] , а у останньої, відповідно, обов`язок сплатити АТ "Ощадбанк" прострочену суму боргу по процентам за користування кредитом у розмірі 866 гривень 13 копійок прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 08.02.2018 року Відповідно до положень частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. А з огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. І, на такий випадок, тобто на випадок порушення своїх зобов`язань, у договорі відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24 червня 2008 року (пункт 5.1.,5.2. договору - а.с.7-11), АТ "Ощадбанк" та [PERSON] передбачили, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, вони несуть відповідальність в порядку та на умовах обумовлених у цьому договорі та чинним законодавством України. А тут суд враховує, що чинним законодавством України, зокрема положеннями частини 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тож враховуючи викладене та оскільки [PERSON] прострочила виконання взятого на себе грошового зобов`язання за договором відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24 червня 2008 року зі сплати процентів за користування кредитом, а АТ «Ощадбанк», як кредитор заявив вимогу про сплату йому цього боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, за допущений [PERSON] період прострочки, така вимога є обґрунтованою. Такого висновку суд дійшов з огляду на вказані вище норми матеріального права і положення договору відновлюваної кредитної лінії, а також з огляду на правильність здійснених позивачем розрахунків індексу інфляції та трьох процентів річних, за якими на користь банку слід присудити: 866 гривень 13 копійок прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 08.02.2018 року; 1164 гривні 34 копійки три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 1053 гривні 61 копійка три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 2555 гривень 14 копійок інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом у період з липня 2017 року по січень 2021 року; 2535 гривень 90 копійок - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з липня 2017 року по січень 2021 року. Виходячи із системного тлумачення статей 546-548 ЦК України виконання основного зобов`язання у тому числі такого, що виникає із договору (а тому і кредитного зобов`язання зокрема), може забезпечуватись письмовим договором поруки. З огляду на положення статей 553 та 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, тому у випадку порушення зобов`язання боржником, поручитель відповідає перед кредитором частково або у повному обсязі, залежно від того, що передбачено договором. При цьому, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як вже було встановлено судом, 24 червня 2008 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №1 (а.с.13-14). І за цим договором, [PERSON] дійсно взяв на себе зобов`язання відповісти солідарно у повному обсязі перед АТ «Ощадбанк» у випадку порушення [PERSON] своїх грошових зобов`язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24.06.2008 року. Відповідно, саме у випадку порушення боржником свого зобов`язання, у банку виникає право грошової вимоги до [PERSON] щодо сплати ними у солідарному порядку грошового боргу боржника, як поручителя. З огляду на встановлені судом обставини та те, що [PERSON] своєчасно і у повному обсязі свої зобов`язання за договором відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24.06.2008 року не виконала, а в силу положень частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суд вважає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача [PERSON] про стягнення з них у солідарному порядку, заборгованості у розмірі 8175 гривень 12 копійок, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому суд відзначає, що він врахував положення частини 4 статті 559 ЦК України, але констатує, що договором поруки (а.с.13-14) його сторони, зокрема положеннями пунктів 4.2. та 5.4. договорів поруки, фактично передбачили строк дії поруки, оскільки узгодили, що порука припиняється після спливу трьох років з моменту настання строку виконання зобов`язання боржника за кредитним договором. А заявлені позивачем вимоги, цього строку не перебільшують. Що стосується обсягу відповідальності поручителя, то тут суд погоджується з позивачем, що в силу положень пункту 3.1. договорів поруки (а.с. 13-14), поручитель повинен відповісти у солідарному порядку з боржником, не тільки по вимогах щодо повернення кредиту, а й по вимогах щодо сплати інфляційних нарахувань та 3 процентів річних, що нараховані як на неповернуті своєчасно суми кредиту, так і на неповернуті своєчасно проценти за користування ним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Висновок суду щодо позовних вимог. Отже, з огляду на те що судом, встановлено невиконання [PERSON] як боржником, своїх обов`язків передбачених договором відновлюваної кредитної лінії № 559 від 24.06.2008 року та факт наявності саме у позивача, як кредитора, права вимоги боргу до неї та до [PERSON] , як її солідарного боржника, на загальну суму у розмірі 8175 гривень 12 копійок, з яких: 866 гривень 13 копійок прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 08.02.2018 року; 1164 гривні 34 копійки три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 1053 гривні 61 копійка три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 01.11.2017 року по 15.02.2021 року; 2555 гривень 14 копійок інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом у період з липня 2017 року по січень 2021 року; 2535 гривень 90 копійок - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з липня 2017 року по січень 2021 року, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Висновок суду щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270 гривень, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.4), судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 1135 гривень, з кожного. Отже,

Outcome: approved