Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , Гадяцької міської територіальної громади, треті особи: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Т. В., Відділ у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області, Відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Гадяцької міської ради про визнання недійсним рішення Біленченківської сільської ради, Державного акту про право приватної власності на землю та визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування. У позовній заяві позивач вказує, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ №441283 посвідченого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т. В. 21 вересня 2001 року, його батько [PERSON] та його баба [PERSON] , в порядку спадкування за законом набули в рівних частках право на майно діда [PERSON] , що складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,52 умовних кадастрових га, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області і належала померлому на підставі сертифікату на право на земель частку (пай) серії ПЛ № 0152996, виданого Гадяцькою райдержадміністрацією 22.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 30 по Біленченківській сільській раді. Окрім того, його баба [PERSON] також отримала сертифікат на право земельну частку (пай) КСП «Дружба» площею 2,52 умовних кадастрових га серії № 0145455, виданий згідно розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації № 499 від 22 жовтня 1996 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 31 від 9 січня 1997 року по Біленченківській сільській раді. [INFO] померла його баба [PERSON] . Спадщину після її смерті фактично прийняв її син [PERSON] - батько позивача, оскільки постійно проживав разом з матір`ю на день її смерті, а також її син [PERSON] - дядько позивача, звернувшись із заявою до нотаріуса. [INFO] помер [PERSON] , не оформивши своїх спадкових прав після смерті матері. Позивач після смерті батька [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. У ході оформлення спадкових прав з`ясувалось, що його баба [PERSON] в обмін на вищезгадані сертифікати на право на земельну частку (пай) видані їй та її чоловіку [PERSON] , після смерті останнього, на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради від 1 березня 2001 року «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» 15 березня 2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарські виробництва серії РЗ № 678805, відповідно до якого їй було передано у приватну власні земельну ділянку площею 5.040 гектарів, що розташована на території Біленченківської сільської ради. Державний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 582 від 15.03.2002 по Біленченківській сільській раді. При прийнятті Біленченківською сільською радою рішення «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» його батько [PERSON] не був включений у списки громадян, яким надавалися земельні частки (паї), а при видачі [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю, він не був зазначений як співвласник вказаної земельної ділянки, якому мала належати відповідна частка, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] серії [NUMBER] , посвідченого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т. В. 21 вересня 2001 року. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 5316437852020 від 10.07.2020 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217104462 від 21.07.2020, 17 липня 2020 року здійснено державну реєстрацію права приватної власності померлої [PERSON] на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 5320480400:00:010:075, площа 5.0395 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмір частки 1/1. Підставою для державної реєстрації слугувала копія Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 678805, виданого 15.03.2002 Біленченківською сільською радою. Тобто, фактично земельна ділянка [PERSON] , право на яку належало їй особисто відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 2,52 умовних кадастрових гектара серії ПЛ № 0145455 та земельна ділянка померлого [PERSON] , право на яку належало йому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 2,52 умовних кадастрових гектара серії ПЛ № 0152996, були виділені в натурі єдиним масивом загальною площею 5,040 га та передано у власність [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В. від 10.08.2020 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,0395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гадяцької міської ради (Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області), оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності його батька - спадкодавця [PERSON] на вказане нерухоме майно, та не визначено розмір частки на земельну ділянку, яка б належала померлому [PERSON] . Не включення його батька [PERSON] у списки громадян, яким надавалися земельні частки (паї) на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради, та наявність Державного акта на право приватної власності [PERSON] на землю, а саме на земельну ділянку площею 5,040 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та внесення таких даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності без зазначення [PERSON] , як співвласника земельної ділянки, якому мала належати відповідна її частка, не відповідає вимогам законодавства та порушує його права як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Враховуючи, що частину спадщини після померлої матері [PERSON] прийняв її син [PERSON] , тому позивач має право успадковувати після смерті батька [PERSON] належне йому право на майно на загальних підставах спадкування. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 1 березня 2001 року «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», на підставі якого [PERSON] 15 березня 2002 року Біленченківською сільською радою народних депутатів видано Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 678805. Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №678805, виданий 15 березня 2002 року Біленченківською сільською радою народних депутатів на ім`я [PERSON] на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради народних депутатів від 01 березня 2001 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 5,040 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Біленченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5320480400:00:010:0175 площею 5,0395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, зареєстровану за [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 678805, виданого 15 березня 2002 року Біленченківською сільською радою народних депутатів. Визнати за ним право на 3/4 частини земельної частки (паю) від загальної площі 2,52 га, яка розташована на території Гадяцької міської територіальної громади (Біленченківської сільської ради) Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області в порядку спадкування за законом, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0152996, виданого Гадяцькою райдержадміністрацією 22 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» за №30 від 9 січня 1997 року по Біленченківській сільській раді, який помер [INFO] , спадкоємцями якого були [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , а також визнати за ним право на 1/2 частину земельної частки (паю) від загальної площі 2,52 га, яка розташована на території Гадяцької міської територіальної громади (Біленченківської сільської ради) Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області в порядку спадкування за законом, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0145455, виданого Гадяцькою райдержадміністрацією 22 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» за № 31 від 9 січня 1997 року, спадкоємцем якої були [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь сплачений при подачі до суду судовий збір у розмірі 1816 грн. Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Згідно ухвали від 04.10.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Перскевич П. В. направив заяву в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] направив заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Представник відповідача Гадяцької міської територіальної громади про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Представники третіх осіб: Відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області, Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Гадяцької міської ради та третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Т. В. про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] було видано на підставі розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації 22.10.1996 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0152996 на земельну частку (пай) розміром 2,52 умовних кадастрових га, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 30 від 09.01.1997 по Біленченківській сільській раді. Державний акт на право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я [PERSON] не реєструвався та не видавався, що підтверджується довідкою відділу у Гадяцькому районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №31-16-0.22-348/103-20 від 01.09.2020. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 24.09.2019 Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ № 441283, посвідченого 21 вересня 2001 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т. В., спадкоємцями майна [PERSON] в рівних частках були його син [PERSON] та дружина [PERSON] . Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,52 умовних кадастрових га, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області та належала померлому на підставі сертифікату на право на земель частку (пай) серії ПЛ №0152996, виданого Гадяцькою райдержадміністрацією 22.10.1996. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належало кожному по Ѕ частині права на вищевказану земельну частку (пай). [PERSON] отримала сертифікат на право земельну частку (пай) КСП «Дружба» площею 2,52 умовних кадастрових га серії № 0145455, який виданий згідно розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації № 499 від 22 жовтня 1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 31 від 9 січня 1997 року по Біленченківській сільській раді, що підтверджується довідкою відділу у Гадяцькому районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №31-16-0.22-326/103-20 від 18.08.2020. Рішенням 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 1 березня 2001 року «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», серед інших громадян, [PERSON] у приватну власність була надана земельна ділянка площею 5,040 гектарів, розташована на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто фактично, земельна частка (пай) площею 2,52 умовних кадастрових гектара [PERSON] , право на яку їй належало за сертифікатом серії ПЛ № 0145455, та земельна частка (пай) [PERSON] площею 2,52 умовних кадастрових гектара, право на яку належало йому відповідно до сертифіката серії ПЛ № 0152996, були виділені в натурі єдиним масивом загальною площею 5,040 га, що передана у власність [PERSON] , без зазначення частки [PERSON] , яку він отримав після смерті батька [PERSON] . На ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії Р№ №678805, який видавався на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 1 березня 2001 року. Площа земельної ділянки становить 5,040 га. Державний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 582 від 15.03.2002 по Біленченківській сільській раді. Державний акт на право на земельну ділянку на ім`я [PERSON] не видавався та не реєструвався, що підтверджується довідкою відділу у Гадяцькому районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №31-16-0.22-326/103-20 від 18.08.2020. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] , спадщину у рівних частках прийняли її син [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований з матір`ю на день її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради №22-11/1309 від 24.09.2019 та син [PERSON] , оскільки в установлений законом строк звернувся до нотаріуса, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Миргородського (Гадяцького) районного нотаріального округу Антонової Т. В. №01-16/117 від 15.07.2020. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. [PERSON] був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Біленченківською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається: з 1/2 частини права на земельну частку пай загальною площею 2,52, яке він успадкував після смерті [PERSON] , 1/4 частини права на земельну частку пай загальною площею 2,52, яке він успадкував після смерті матері [PERSON] , що належало їй у порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] та з 1/2 частини права на земельну частку пай загальною площею 2,52, яке він успадкував після смерті матері [PERSON] , що належало їй на підставі сертифіката серії №0145455. Позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , звернувшись у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В., але згідно її постанови від 10.08.2020 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно та не визначено розмір частки на земельну ділянку, яка б належала померлому [PERSON] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 5316437852020 від 10.07.2020 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217104462 від 21.07.2020, 17 липня 2020 року здійснено державну реєстрацію права приватної власності померлої [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5320480400:00:010:0175 площею 5,0395 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмір частки 1/1. Підставою для державної реєстрації був Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №678805, виданий 15.03.2002 Біленченківською сільською радою народних депутатів. Отже, фактично при видачі [PERSON] зазначеного Державного акта на право приватної власності на землю, [PERSON] не був зазначений як співвласник вказаної земельної ділянки, якому мала належати відповідна її частка, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ № 441283, посвідченого 21 вересня 2001 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т. В. Не включення [PERSON] у списки громадян, яким надавалися земельні частки (паї) на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради, та наявність Державного акта на право приватної власності [PERSON] на землю, а саме на земельну ділянку площею 5,040 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та внесення таких даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності без зазначення [PERSON] , як співвласника земельної ділянки, не відповідає вимогам законодавства та порушує права позивача як спадкоємця щодо володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного суду України від 22.05.2013 у справі № 6-33цс13, від 20.04.2016 у справі № 6-2824цс15, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Частиною 1 ст. 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно п.1 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 154 ЗК України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду в абз.2 п.2 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень ст.ст. 8, 124 Конституції, ст.ст. 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК, глав 27, 33, 34 ЦК, ст.15 ЦПК, ст.12 Господарського процесуального кодексу, судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Як було встановлено судом, при прийнятті 01 березня 2001 року Біленченківською сільською радою на 12 сесії 23 скликання рішення «Про надання у приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», [PERSON] не був включений у списки громадян, яким надавалися земельні частки (паї), і у Державному акті на право приватної власності на землю серії РЗ № 678805, виданого 15 березня 2002 року Біленченківською сільською радою на ім`я [PERSON] , він не був зазначений як співвласник зазначеної вище земельної ділянки, яка йому належала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок чого були порушені його права та права його спадкоємця [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що вказане рішення Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 1 березня 2001 року необхідно визнати недійсним в частині надання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 5,040 га, розташованої на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району, оскільки вказане рішення стосується не тільки [PERSON] , а й інших осіб, які були включені у списки громадян, яким надавалися земельні частки (паї), тому у цій частині позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Також суд вважає за необхідне визнати недійсним зазначений вище Державний акт на право власності на земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5320480400:00:010:0175 площею 5,0395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, зареєстровану за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 678805, виданого 15 березня 2002 року Біленченківською сільською радою. Щодо вимоги позивача про визнання за ним права на 3/4 частини земельної частки (паю) від загальної площі 2,52 га, яка розташована на території Гадяцької міської територіальної громади (Біленченківської сільської ради) Полтавської області за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0152996, що є спадковим майном, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] та належала йому в порядку спадкування після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] та визнання за ним права на 1/2 частину земельної частки (паю) від загальної площі 2,52 га, яка розташована на території Гадяцької міської територіальної громади (Біленченківської сільської ради) Полтавської області за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0145455, що є спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON] та належала йому в порядку спадкування після смерті [PERSON] , в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, який діє до отримання громадянином державного акту на земельну ділянку. У пункті 3 Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» також зазначається про те, що сертифікат на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною у ньому часткою. Отже, наявність належним чином оформленого та зареєстрованого сертифіката на земельну частку (пай) засвідчує право його володільця на виділення земельної ділянки в натурі та отримання державного акту про право власності на цю земельну ділянку. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку ( пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] належали сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0152996 на земельну частку (пай) площею 2,52 га, та серії ПЛ № 0145455 на земельну частку (пай) площею 2,52 , які розташовані на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Спадщину після їх смерті в установленому законом порядку прийняли їх сини [PERSON] , який не встиг оформити спадщину та помер і [PERSON] , який зволікає з оформленням спадщини. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , що підтверджується належними доказами у справі. Згідно Постанови Верховної ради України №807 ІХ від 17.07.2020, у Полтавській області ліквідовано Гадяцький район та утворено Миргородський район (з адміністративним центром у місті Миргород) у складі територій Білоцерківської сільської, Великобагачанської селищної, Великобудищанської сільської, Великосорочинської сільської, Гадяцької міської, Гоголівської селищної, Заводської міської, Комишнянської селищної, Краснолуцької сільської, Лохвицької міської, Лютенської сільської, Миргородської міської, Петрівсько-Роменської сільської, Ромоданівської селищної, Сенчанської сільської, Сергіївської сільської, Шишацької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 1816 грн, що підтверджується квитанціями від 22.06.2021 та від 21.12.2020, який він просив стягнути з відповідача [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1816 грн.

Outcome: partial