Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 20 лютого 2014 року близько 17:30 години в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська рухаючись по вул. Донецьке шосе з боку вул. Шолохова в напрямку вул. Передовій водій [PERSON], керуючи автомобілем «МАН» р/з [NUMBER] з причепом марки «Когель» р/з [NUMBER] на шляху руху в районі електроопори №283 скоїв наїзд на пішохода [PERSON] Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська водія [PERSON]. визнано винним у скоєнні даного ДТП, призначене покарання. Під час скоєння ДТП [PERSON] виконував трудові обов'язки з власником об'єкту підвищеної небезпеки (автомобіля) юридичною особою Дочірнім Підприємством Логістична Компанія «Ексім-Юніверс», з якою знаходиться в трудових відносинах. В результаті ДТП позивачу були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: неповного травматичного відриву правої ступні, рвано-розчавленої обширної рани нижньої третини правої гомілки та ступні з дефектом шкіри, м'яких тканин, розчаленням судинно-нервового пучка, ішемії правої стопи 4-го ступеню з послідуючою ампутацією правої нижньої кінцівки на рівні межі верхньої на середньої третини голені, яка ускладнилася некрозом культі голені. Травматичного шоку 2-го ступеню. За своїм характером завдані тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що зумовили стійку втрату загальної працездатності більш ніж на 1/3. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській шостій міській клінічній лікарні Дніпропетровської обласної ради у відділенні Травматології з 20.02.2014р. по 27.02.2014р., що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №14914; також проходив стаціонарне лікуванням у 2-му хірургічному відділенні в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» з 27.02.2014р. по 20.03.2014р., що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №1190. Після виписки зі стаціонару він продовжував лікування амбулаторно, яке тривало з 21.03.2014р. по 01.06.2014р. Тобто тривалість його лікування становила більше трьох місяців, після чого з 02.06.2014р. йому встановлено другу групу інвалідності, і він визнаний повністю непридатним для праці за своєю спеціальністю. Позивач зазначає, що діями [PERSON] йому завдано матеріальну шкоду, яка полягає в витратах на лікування, витратах на сторонній догляд, транспортних витратах, витрат пов'язаних з протезуванням кінцівки, а також з проходженням санаторного лікування. В зв'язку з каліцтвом він став повністю професійно непридатним. Йому треба проходити працевлаштування та перепідготовку, необхідно придбавати засоби для пересування (трость, костилі), технічні засоби реабілітації (протез, чохли, протез для купання, ортопедичне взуття). Також, шкода завдана йому, крім витрат на медичне лікування, складається втраченого заробітку внаслідок каліцтва. Станом на день звернення із позовом, обвинуваченим та страховою компанією відповідачем - ПрАТ СК «ІНГО Україна» позивачу відшкодовано завдану матеріально шкоду лише частково, в розмірі 28 988,84 грн., хоча ліміт страхової відповідальності страховика становить 100 000 грн. за шкоду заподіяну здоров'ю. Згідно страхового акту та відповіді ПрАТ АСК «ІНГО Україна» розрахований розмір витрат, пов'язаних з лікуванням потерпілого становить 7 064,84 грн., проте, позивачем до страхової компанії було передано чеків на суму 10 548,33 грн., однак страховою компанією, на його думку, безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування на суму 3 483,49 грн. Тому позивач вважає, що з ПрАТ АСК «Інго Україна» підлягає 3 483,49 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з лікуванням потерпілого. Крім того позивач зазначає, що шкода завдана йому, крім витрат на медичне лікування, також складається з втраченого заробітку внаслідок каліцтва. На момент завдання шкоди здоров'ю позивач працював у ПАТ «Євраз Баглійкокс». Згідно довідки №672 від 18.03.2014р. середня заробітна плата за жовтень, листопад, грудень 2013 року склала (5140,50+4099,88+5165,84) = 4 802,08 грн. Середній місячний розмір його заробітної плати складає 4 802,08 грн. Отже вважає, що сума втраченого заробітку у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 20.02.2014р. по 02.06.2014р. складає 16 109,82 грн., та дана сума зовсім не розраховувалась страховою компанією, та на його думку підлягає стягненню з відповідача ПрАТ АСК «Інго Україна». 02.06.2014 року позивачу була присвоєна 2 група інвалідності, а у червні 2015 року третя група інвалідності - присвоєна безстроково. Мінімальний встановлений критеріями ступінь втрати професійної працездатності становить 40% виходячи з цього втрачений заробіток за місяць становить 4802,08 грн. * 40% = 1920,83 грн. минуло більше 32 місяців, відповідно 4 802,08 грн. х 40% х 32міс. = 61 466,56 грн., з яких сплачено 21924 грн., отже на думку позивача шкода пов'язана зі стійкою втратою працездатності станом на 02.02.2017 р. становить 61 466,56 грн. з яких страховою компанією відшкодовано лише 21 924 грн. Таким чином з відповідача ПрАТ СК «Інго України» в якості невідшкодованого страхового відшкодування внаслідок стійкої втрати працездатності підлягає стягненню сума в розмірі 39 542,56 грн. Разом завдана матеріальна шкода становить 88124,71 грн. (відшкодовано 28 988,84 грн., 5 000 з них [PERSON].), таки чином позивач вважає, що стягненню з ПрАТ АСК «Інго Україна» підлягає в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сума 88 124,71 грн. - 28 988,84 грн. = 59 135,87 гри. Також в результаті ДТП позивачу була заподіяна значна моральна шкода, що виразилася у фізичних стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень, а також стражданнях, переживаннях та життєвих незручностях, пов'язаних з порушенням звичного способу життя внаслідок тривалого лікування, втрати роботи, втратами матеріального характеру, необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя і необхідністю у сторонній допомозі, а також зв'язку із звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки обвинувачений завдану шкоду відшкодував лише в невеликій частині. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 100 000 грн., визначаючи розмір моральної шкоди, виходив з міркувань розумності та справедливості. Тому, просить суд стягнути моральну шкоду з ПрАТ АСК «Інго Україна» в розмірі 4 406,23 грн. (88 124,71 грн. * 5% = 4 406,23 грн.) та іншу частину 100 000 грн. - 4 406,23 грн. = 95 593,77 грн. стягнути з власника джерела підвищеної небезпеки (автомобіля) та роботодавця [PERSON] - Дочірнього підприємства Логістичної Компанії «Ексім-Юніверс». Судом до участі у справі за клопотанням представника відповідача, Дочірнього підприємства Логістичної Компанії «Ексім-Юніверс», було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на боці відповідача ПП «ІН-ТЕГРО», проте, на час розгляду справи вказану юридичну особу було припинено без правонаступництва (21.01.2015 року), тому суд вважає за доцільне виключити вказану особу з числа третіх осіб, що не заявлять самостійні вимоги на предмет спору У судове засідання позивач та його представник не з'явились, підтримали позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі, надали заяву про слухання справи у їх відсутність. Представник відповідача Дочірнього підприємства Логістична Компанія «Ексім-Юніверс» у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких просив у позові відмовити, посилаючись на те, що на час скоєння ДТП в результаті якого постраждав позивач, [PERSON] та Дочірнє підприємство Логістична Компанія «Ексім-Юніверс» не перебували у трудових відносинах. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» у судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення, в яких заперечував проти позову посилаючись на те, що страхова компанія здійснила всі необхідні та передбачені виплати, та вважає зазначені позивачем суми необґрунтованими. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, його представник надав суду письмові заперечення, в яких вважав, що позивач також є винним у ДТП, оскільки порушив ПДД України та перебував у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, посилається на той факт, що він перебував у трудових відносинах з ПП «ІН-ТЕГРО», а не з відповідачем ДП ЛК«Ексім-Юніверс» Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 лютого 2014 року близько 17:30 години в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська рухаючись по вул. Донецьке шосе з боку вул. Шолохова в напрямку вул. Передовій водій [PERSON], керуючи автомобілем «МАН» р/з [NUMBER] з причепом марки «Когель» р/з [NUMBER] на шляху руху в районі електроопори №283 скоїв наїзд на пішохода [PERSON] В результаті ДТП позивачу були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: неповного травматичного відриву правої ступні, рвано-розчавленої обширної рани нижньої третини правої гомілки та ступні з дефектом шкіри, м'яких тканин, розчаленням судинно-нервового пучка, ішемії правої стопи 4-го ступеню з послідуючою ампутацією правої нижньої кінцівки на рівні межі верхньої на середньої третини голені, яка ускладнилася некрозом культі голені. Травматичного шоку 2-го ступеню. За своїм характером завдані тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що зумовили стійку втрату загальної працездатності більш ніж на 1/3. На даний час [PERSON] та страховою компанією відповідачем - ПрАТ СК «ІНГО Україна» позивачу відшкодовано завдану матеріально шкоду лише частково, в розмірі 28 988,84 грн., з яких 5000 грн. відшкодовано [PERSON], ПрАТ СК «ІНГО Україна» - 7064,84 грн. витрат, пов'язаних з лікуванням потерпілого, 21924,00 грн. шкоди,пов'язаної зі стійкою втратою працездатності, 670 грн. пені. Судом встановлено, що позивачем були здійснені обґрунтовані витрати , пов'язані з його лікуванням, розміщенням та утриманням на загальну суму 10 548,33 грн., що підтверджено відповідними фіскальними чеками. Згідно ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Проте, страхова компанія відшкодувала позивачу лише 7064,84 грн., безпідставно не прийнявши інші витрати позивача, які безпосередньо пов'язані з розміщенням, утриманням та лікуванням позивача у медичному закладі. Суд критично ставиться до посилання відповідача ПрАТ АСК «ІНГО Україна» в запереченнях, на звіт від 17.07.2015 року лікаря-експерта [PERSON] відповідно до якого витрати на суму 3025,12 грн. не знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із отриманим ушкодженнями в наслідок ДТП та їх лікуванням, оскільки не надано доказів, що вказана особа є експертом, крім того, у своєму звіті останнім враховано лише витрати на медикаменти, та не враховувалися витрати, пов'язані з розміщенням, утриманням позивача у лікувальному закладі. А тому суд вважає задовольнити в цій частині позовні вимоги та стягнути з ПрАТ АСК «ІНГО Україна» на користь позивача недоплачені витрати пов'язані з лікуванням в розмірі 3025,12 грн. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській шостій міській клінічній лікарні Дніпропетровської обласної ради у відділенні Травматології з 20.02.2014р. по 27.02.2014р., що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №14914; також проходив стаціонарне лікуванням у 2-му хірургічному відділенні в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» з 27.02.2014р. по 20.03.2014р., що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №1190. Після виписки зі стаціонару він продовжував лікування амбулаторно, яке тривало з 21.03.2014р. по 01.06.2014р. Тобто тривалість його лікування становила більше трьох місяців, після чого з 02.06.2014р. йому встановлено другу групу інвалідності. Згідно ст. 25 Закону №1961-IV У зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - не отримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Згідно положень ст.1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. На момент завдання шкоди здоров'ю позивач працював у ПАТ «Євраз Баглійкокс» Згідно довідки №672 від 18.03.2014р. середня заробітна плата за жовтень, листопад, грудень 2013 року склала (5140,50+4099,88+5165,84)=4 802,08 грн. Отже сума втраченого заробітку за період з 20.02.2014р. по 02.06.2014р. становить разом за період з 20.02.2014р. по 01.06.2014р. 16 109,82 грн. Зазначена сума сторонами не спростовувалась, а отже відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Однак, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» визначено принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян та, зокрема, правову основу, економічні механізми і організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Статтею 5 Закону визначено основні принципи страхування від нещасного випадку, якими, зокрема, є обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю; державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав; обов'язковість фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг в обсягах, передбачених цим Законом; формування та використання страхових коштів на засадах солідарності та субсидування; цільове використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності; відповідальності роботодавців та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим законом. Відповідно до ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності налається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Стаття 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» встановлює розміри допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам залежно від страхового стажу. Відповідно довідки №1383 від 22.08.2016 року, наданої ТОВ «Євраз Баглійкокс» позивач за період з 20.02.2014р. по 01.06.2014р. отримав допомогу по тимчасовій втраті працездатності у розмірі 10 175,80 гривень, відповідно дана сума має бути вирахувана з заявлених позовних вимог щодо неотриманого доходу в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Таким чином, з ПрАТ АСК «ІНГО Україна» на користь позивача підлягає стягненню шкода, завдана в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 5943,02 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 26. Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення 11 групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. 02.06.2014р. потерпілому була присвоєна 2 група інвалідності, а у червні 2015 р. третя група інвалідності - присвоєна безстроково, що підтверджується довідками про інвалідність, а також відповідями МСЕК. Відповідно п. 14.2.3. Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків №1388/21700 від 16.08.2012р.: кукса гомілки на рівні нижньої третини гомілки: 40 - 45%, отже позивач втратив 40-45% професійної працездатності, в зв'язку з тим. що позивач не надав висновку МСЕК, де зазначено відсоток втрати професійної працездатності, судом взято мінімальний показник у розмірі 40%. Виходячи з цього втрачений заробіток за місяць становить 4802,08 грн. * 40% = 1920,83 грн., минуло 24 місяці (іншого позивачем суду не доведено) та відповідно 4 802,08 грн. х 40% х 24міс. = 46099,97 грн. з яких страховою компанією сплачено 21 924 грн. та 5000,00 грн. винуватцем ДТП [PERSON], таким чином з ПрАТ АСК «ІНГО Україна» на користь позивача підлягає стягненню шкода завдана в зв'язку з постійною втратою працездатності в розмірі 19 175,97 грн. В іншій частині доводи позивача щодо розміру вказаного відшкодування належними доказами не підтверджені Також в результаті ДТП позивачу була заподіяна значна моральна шкода, що виразилася у фізичних стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень, а також стражданнях, переживаннях та життєвих незручностях, пов'язаних з порушенням звичного способу життя внаслідок тривалого лікування, втрати роботи, втратами матеріального характеру, необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя і необхідністю у сторонній допомозі, а також зв'язку із звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки обвинувачений завдану шкоду відшкодував лише в невеликій частині. Суд погоджується з розміром моральної шкоди 100 000 грн., який визначений позивачем, з урахуванням вимог щодо розумності, співмірності та справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності»: Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача має бути 10548,33 грн.+5943,02 грн.+46099,97 грн. = 62591,32 грн., то розмір моральної шкоди, який відшкодовується за рахунок ПрАТ АСК «Інго Україна» становить 62591,32 грн. * 5% = 3 129,57 грн. Інша частина 100 000 грн. - 3 129,57 грн. = 96870,43 грн. підлягає відшкодуванню з власника джерела підвищеної небезпеки (автомобіля) та роботодавця [PERSON] - Дочірнього підприємства Логістичної Компанії «Ексім-Юніверс» на підставі ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України. Проте, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог позивача, з Дочірнього підприємства Логістичної Компанії «Ексім-Юніверс» на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 95593,77 грн. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, Дочірнього підприємства Логістичної Компанії «Ексім-Юніверс», а також третьої особи щодо відсутності трудових відносин із [PERSON] на момент ДТП, оскільки вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2015 року, який набрав законної сили, зазначені доводи спростовуються. Крім того, підтверджені шляховим листом на дату ДТП та характеристиками працівника [PERSON], виданими ДП ЛК«Ексім-Юніверс». У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з кожного відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial