Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до відповідачів про визнання права власності на 2/3 частини коштів на рахунку, звільнення з-під арешту та виключення з акту опису та арешту майна обґрунтовуючи їх тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває з 1992 року у зареєстрованому шлюбі та від якого має двох повнолітніх дорчок, які не працюють та яких вони утримують, вкащзує, що за час шлюбу вони з відповідачем на ім"я останнього відкрили рахунок №[NUMBER] у акціонернорму товаристві "Райффайзен Банк Аваль", кошти на якому є їх спільною сумісною власністю з чоловіком, тому просить визнати за нею 2/3 частини коштів на разхунку та звільнити їх з-під арешту. В судовому засіданні позивачка доповнила та уточнила позов вказуючи, що станом на 14.02.2014р. на їх з [PERSON] рахунку№[NUMBER] маються кошти в сумі 72075,94 грн, після поділу спільного сумісного майна подружжя 2/3 частини яких належать їй за домовленністю з її чоловіком, та на які постановою від 25.02.2012р. відділом ДВС Бобринецького РУЮ накладено арешт на виконання виконавчого документа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 352896,89 грн..Оскільки вважає себе співвласником вказаних коштів, та враховуючи, що ДВС не визнає її прав на їх частину, тому просить в судовому порядку визнати її право, звільнити з-під арешту та виключити з акту опису її частку майна та задовольнити порзов, при цьому посилаючисьна обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю надавши до суду відповідну письмову заяву, яку в судовому засіданні підтримав його представник [PERSON] надавши пояснення, що між позивачкою та [PERSON] відбувся поділ спільного сумісного майна подружжя без розірвання шлюбу в судовому порядку, але деяке майно, в тому числі й кошти на рахунку вони розділили за взаємною згодою, а саме 2/3 частини позивачці, а 1/3 частини відповідачу . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову пояснюючи, що відповідач [PERSON] заборгував [PERSON] 352896,89 грн., які стягнено рішенням суду, але вказане рішння виконано лише частково, і його виконання можливе шляхом звернення стягнення на кошти боржника, що містяться на спірному банківському рахунку. Окрім того представник вважає, що кошти на спірному рахунку не відносяться до об"єкту спільної сумісної власності подружжя, оскільки є майном приватного підприємства та використовуються відповідачем [PERSON] для власної підприємницької діяльності . Представник ВДВС в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розглядові справи. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є подружжям, оскільки з 15.10.1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с.17). Їх шлюб не припинено на час розгляду даної справи та він є правозгідним. 04 листопада 2009 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та приватним підприємцем [PERSON] укладено договір банківського рахунку №[NUMBER] ( а.с.10-15). Станом на 14.02.2014р. на рахунку №[NUMBER] містяться кошти в сумі 72075,94 грн., що підтверджується виписками по рахунку ( а.с.140). Вказані кошти є у відповідності до ст.61 СК України є об"єктом спільної сумісної власністю подружжя [PERSON], при цьому суд бере до уваги наступне. Відповідно до змісту ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважажється, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Скориставшись своїм правом, визначеним ст.69 СК України, пожружжя [PERSON] за взаємною згодою розділили кошти на рахунку №[NUMBER] та при цьому, у відповідності до вимог ч.1 ст.70 СК України, за домовленністю між собою вийшли за межі рівності часток, визнавши за позивачкою [PERSON] 2/3 частини коштів на рахунку, а за відповідачем [PERSON] 1/3 їх частини. Вказані обставини встановлені в судовому засіданні із заяви відповідача про визнання позову (а.с.53) , та підтверджені поясненнями позивачки та представника відповідача [PERSON], що дає підставу суду дійти висновку про те, що позивачка [PERSON] є власником 2/3 частини коштів, які містяться на рахунку №[NUMBER] та станом на 14.02.2014р становлять 72075,94 грн. Відповідно до Рішення Конститтуційного Суду України від 19.09.2012р. №1-8/12 в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому доводи представника відповідача про те, що кошти розміщені на рахунку привтного підприємця [PERSON] за час шлюбу з позивачкою не є об"єктом їх спільної сумісної власності подружжя є необгрунтованими. Цивільним кодексом України передбачені загальні засади захисту права власності. Згідно ст.ст. 317,321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений свого права, чи обмеждений у його здійсненні, крім випадків, встановлдених законом. За змістом ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. 21.05.2012р. державним виконавцем ВДВС Бобринецького РУЮ, на виконання рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області, постановою відкрито виконавче провадження №32666685 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в загальній сумі 320724,45 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Бобринецького РУЮ Куліш В.М. 25.05.2012р. у вказаному виконавчому провадження накладено арешт на кошти боржника [PERSON], в тому числі й на ті, які містятся на рахунку №[NUMBER] в ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №6 від 27 серпня 1976 року( з послідуючими змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. З урахуванням встановлених обставин справи позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на 2/3 частини коштів, що знаходяться на рахунку №[NUMBER] відкритому 04.11.2009 року у акціонернорму товаристві "Райффайзен Банк Аваль" та звільнення з-під арешту, накладеного Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Бобринецького управління юстиції від 25.05.2012р., 2/3 частини вказаних коштів підлягають задоволенню. Щодо вимог про виключення майна з акту опису, то вони задоволенню не підлягають, як необгрунтовані, оскільки позивач не надала суду доказів підтверджуючих опис коштів на рахунку №[NUMBER] ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", а наданий нею до суду акт опису й арешту майна від 18.07.2012р. підтверджує лише опис транспортних засобів відповідача [PERSON], а не коштів на рахунку №[NUMBER] ( а.с.19).

Outcome: partial