Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради про визнання правочинів недійсними, визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 12 грудня 1990 року за №227 "Про надання земельних ділянок під індивідуальне будівництво, про перебудови індивідуальних житлових будинків", йому було надано земельну ділянку площею 450 кв.м. по вул. Набережна-бічна, 46, для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 14 серпня 1991 року № 148, [PERSON], було призначено співзабудовником його житлового будинку на земельній ділянці №46 по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево та надано дозвіл на будівництво спареного житлового будинку. 18 вересня 1991 року, йому відведено в натурі земельну ділянку загальною площею 225 кв.м. по вул. Набережна-бічна м.Мукачево, що підтверджується [PERSON] від 18 вересня 1991 року. 19 вересня 1991 року, між ним та виконавчим комітетом [PERSON] міської ради укладено типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності, згідно якого, виконавчим комітетом було передано йому земельну ділянку загальною площею 225 кв.м. по вул. Набережна-бічна 46 в м.Мукачево для будівництва індивідуального жилого будинку. Так, на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів, 19 вересня 1994 року, йому було надано Дозвіл №831 на проведення будівельних робіт, на будівництво індивідуального жилого будинку по вул. Набережна-бічна, 46, в м.Мукачево. З 1994 року по 1998 рік він, власними коштами побудував належний йому будинок, і особисто шукав та придбав всі необхідні будівельні матеріали, домовлявся з будівельниками, які виконували будівельні роботи, організовував та оплачував доставку будівельних матеріалів до місця проведення будівництва та вчиняв інші дії, які були необхідні для проведення будівельних робіт. Зауважує, що на той час, він працював, і отримував достатню заробітну плату, яка дозволяла йому здійснювати дане будівництво. Таким чином, ним був побудований індивідуальний житловий будинок №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево (готовністю 69%). [PERSON], на той час пенсіонер, жодного вкладу у будівництво своєї частини будинку не здійснив, будівельні роботи не проводив і взагалі, на місці будівництва не з'являвся. Однак, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, без його відома та залучення його до участі у справі, [PERSON], було визнано власником недобудованого нерухомого майна - будинку по вул. Набережна-бічна, 46 у м.Мукачево. 07 грудня 2007 року, на підставі вищевказаного рішення суду, за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на незавершений будівництвом -2- житловий будинок по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево. Через 5 днів [PERSON] - фіктивно переписав, шляхом укладення 12 грудня 2007 року договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, на [PERSON]. У свою чергу [PERSON] переписав будинок на [PERSON] - доньку [PERSON], шляхом укладення 11 лютого 2009 року договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку. На підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, [PERSON] - рішенням 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради в порядку приватизації було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0744 га. по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево, яка призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку. На підставі рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року. Про вищевказані дії [PERSON] з збудованим ним будинком, йому не було нічого відомо, оскільки ні [PERSON], ні Мукачівський міськрайонний суд не залучили його як сторону до участі у вищевказаній справі. Про наявність рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, яким [PERSON] було визнано власником належного йому недобудованого будинку по вул. Набережна-бічна,46, у м.Мукачево він довідався тільки у квітні 2015 року. Так, після отримання копії рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, він відразу подав апеляційну скаргу на дане рішення, і ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року, вищевказане рішення суду від 20 листопада 2007 року було скасоване. Однак, не зважаючи на скасування апеляційним судом рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, на сьогоднішній день він не взмозі повернути належний йому будинок по вул. Набережна-бічна у м.Мукачево, оскільки право власності на належний йому будинок, на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, зареєстроване за [PERSON]. Вважає, що дані договори купівлі-продажу від 12 грудня 2007 року та від 11 лютого 2009 року являються недійсними. Враховуючи те, що скасоване незаконне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року не створює жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, [PERSON], на момент укладання вищевказаного договору купівлі-продажу, не являвся власником предмету продажу об'єкта незавершеного будівництва - будинку готовністю 69% по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево. Так, за змістом ст.ст.317, 658 ЦК України, [PERSON] не мав правових підстав для укладення договору купівлі-продажу суб'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, і відповідно такий укладено з порушенням встановленого законом порядку. Також, вважає недійсним і договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, оскільки договір купівлі-продажу будинку від 11 лютого 2009 року, вчинений на підставі недійсного договору купівлі-продажу будинку від 12 грудня 2007 року. Згідно пункту 4 договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, будинок незавершений будівництвом готовністю 69%, який відчужується, належить продавцю на прав приватної власності та був отриманий ним згідно з договором купівлі-продажу, що був посвідчений [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстром №ІІІ-2501 від 12 грудня 2007 року. Однак, відповідно до вищевикладеного договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №ІІІ-2501, являється недійсним. Отже, [PERSON] не являється законним власником незавершеного будівництвом будинку готовністю 69 % по вул.Набережна-бічна, 46, в м.Мукачево, оскільки не набув право власності на даний будинок у зв'язку з недійсністю договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року. Відповідно, [PERSON] за змістом ст.ст.317, 658 ЦК України також не мав правових підстав для укладення договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, оскільки не являвся власником предмету продажу незавершеного будівництва - будинку готовністю 69% по вул.Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево. Відповідно договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, також укладений з порушенням встановленого законом порядку, суперечить положенням ст.ст. 317, 655, 658 ЦК України та моральним засадам суспільства. Відтак, договір купівлі-продажу незавершеного будівництва будинку від 11 лютого 2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №621, також являється недійсним. Окрім того, на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, [PERSON] рішенням 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради в порядку приватизації було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., по вул.Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево, яка призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку. На підставі рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року № 1024 [PERSON] міської ради, [PERSON] було видано державний акт на право власності на -3- земельну ділянку серії ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року. Оскільки, договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року являється недійсним, згідно ч.1 ст.216 ЦК України, він не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відтак, рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року № 1024 [PERSON] міської ради в частині п.13 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] площею 0,0790 га., та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року, являються незаконними та підлягають скасуванню, оскільки [PERSON] не набула права власності на незавершений будівництвом житловий будинок по вул.Набережна-бічна, 46, в м.Мукачево. Оскільки, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року - скасоване як незаконне та необгрунтоване, воно не створює жодних правових наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю. Відтак, на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 12 грудня 1990 року за №227 Про надання земельних ділянок під індивідуальне будівництво, про перебудови індивідуальних житлових будинків, [PERSON] відведення земельної ділянки в натурі від 18 вересня 1991 року та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 19 вересня 1991 року, він ([PERSON]М.) являється користувачем земельної ділянки по вул.Набережна-бічна, буд.№46, в м.Мукачево та власником незавершеного будівництвом житлового будинку за вищевказаною адресою. Відтак, виключно йому ([PERSON]М.) належить право на приватизацію земельної ділянки виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку за вищевказаною адресою. Відповідно, відповідач [PERSON] не має права на приватизацію вищевказаної земельної ділянки. Тож, рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради в частині п.13 являється незаконним та підлягає скасуванню. Тому на підставі вищенаведеного він, [PERSON], звертається до суду та просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № ІІІ-2501; визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 11 лютого 2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №621; визнати незаконним та скасувати рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради в частині п.13 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по вул.Набережна-бічна, 46, площею 0,0790 га.; визнати недійсним та скасувати державний акт серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер:23110400000:01:023:0345, розташована по вул.Набережна-бічна, буд.46 в м.Мукачево Закарпатської області. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили суд в їх задоволенні відмовити, та подали суду заперечення, в яких вказують, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними, безпідставними, оскільки відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 04 березня 2016 року, яке набуло законної сили 15 червня 2016 року у задоволенні первинного позову [PERSON] у частині визнання права приватної власності на житловий будинок № 46 по вул.Набережна-бічна у м.Мукачево Закарпатської області, витребування зазначеного домоволодіння на його користь від [PERSON] як добросовісного набувача було - відмовлено. Так, вищевказаним рішенням встановлено, що [PERSON] придбав будівельні матеріали та будував частину житлового будинку по вул. Набережна-бічна, 46, в м .Мукачево. Позивач [PERSON] жодного доказу того, що він придбав будівельні матеріали та проводив будівництво будинку №46 в м.Мукачево по вул.Набережна-бічна - суду не надав. Таким чином, твердження позивача [PERSON] у позовній заяві, що він є власником об'єкту незавершеного будівництва - будинку за вищевказаною адресою - є безпідставним. Що стосується позовної вимоги [PERSON] у частині визнання незаконним та скасування п.13 рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] та державного [PERSON] серії ЯИ №0510111 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий № 2110400000:01:023:0345, розташовану по вул. Набережна-бічна, 46, у м.Мукачево Закарпатської області, то така є також необгрунтована та безпідставна. Позивач [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] не має право на приватизацію вищевказаної земельної ділянки, а рішення 49 сесії 5 скликання від 22 серпня 2009 року № 1024 [PERSON] міської ради п.13 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по вул.Набережна-бічна, 46, в -4- м.Мукачево та державний акт серії ЯИ №0510111 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку являються незаконним та підлягають скасуванню, однак не надав суду документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою відповідно до вимог ст.ст.22, 23 ЗК України 1991 року, що діяв на час її надання. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] не набув права користування земельною ділянкою відповідно до вимог закону, підстави для захисту права землекористувача якого він не набув - вважають відсутні, а рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року за № 1024 [PERSON] міської ради в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по вул.Набережна-бічна, 46, площею 0,0790 га., яка не перебувала у законному користуванні позивача [PERSON] не порушує його прав та законних інтересів. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 березня 2016 року, яке набрало законної сили, встановлено преюдиційні при розгляді даного спору обставини відмови позивачу [PERSON] у позовних вимогах про визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, які випливали з того, що спливли строки позовної давності за даними вимогами. Суд виходив з того, що ні [PERSON], ні [PERSON] не скористалися можливістю оформити право власності на земельні ділянки, які були їм виділені для будівництва житлового будинку протягом трьох років, тому вимога про визнання незаконним та скасування пункту 13 рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року за №1024 [PERSON] міської ради в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по вул.Набережна-бічна, 46, площею 0,0790 га., та скасування державного акту - безпідставна, і у задоволенні зазначених позовних вимог необхідно відмовити у зв'язку зі спливом строків позовної давності, про що було подано відповідачем [PERSON] відповідну заяву. Таким чином, право на захист, а з ним і суб'єктивне матеріальне цивільне право, вважаються припиненим з моменту набрання законної сили рішенням суду про відмову у захисті у зв'язку зі спливом позовної давності незахищене суб'єктивне право повинно вважатися втраченим. Тому на підставі вищенаведеного вважають, що доводи позовної заяви [PERSON] не дають підстав для висновку, про порушення укладеними договорами купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва - будинку готовністю 69 %по вул.Набережна-бічна, 46, у м.Мукачево, рішенням 49 сесії 05 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради та державним актом на право власності на земельну ділянку прав та інтересів позивача та необхідність їх поновлення у заявлений спосіб, тому позов задоволенню не підлягає. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнають і просять суд в їх задоволенні відмовити. Подали суду заперечення, які мотивують тим, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, оскільки 05 серпня 2015 року, [PERSON] звертався до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про визнання за ним права приватної власності на житловий будинок №46 по вул. Набережна-бічна у м.Мукачево, витребування зазначеного домоволодіння на його користь від [PERSON] як добросовісного набувача, визнання незаконним та скасування п.13 рішення 49 сесії 05 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради у частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по вул. Набережна-бічна, 46, у м.Мукачево та визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. 27 серпня 2015 року [PERSON] звертався до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету [PERSON] міської ради про визнання права власності на незавершений будівництвом будинок по вул.Набережна-бічна, 46, у м.Мукачево Закарпатської області. Так, 04 березня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення відповідно до якого у задоволенні позову [PERSON] про визнання за ним права приватної власності на житловий будинок №46 по вул.Набережна-бічна у м.Мукачево, витребування зазначеного домоволодіння на його користь від [PERSON] як добросовісного набувача, визнання незаконним та скасування п.13 рішення 49 сесії 05 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради у частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по вул. Набережна-бічна, 46, у м.Мукачево - відмовлено. У задоволенні позовних вимог [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] щодо позовних вимог про визнання недійсним та скасування державного [PERSON] серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер: 2110400000:01:023:0345, розташовану по вул. Набережна-бічна, 46, в м.Мукачево Закарпатської області - відмовлено у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Так, у вищевказаному рішенні суду, яке набуло законної сили - 15 червня 2016 року, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 12 грудня 1990 року за №227 Про надання земельних ділянок на індивідуальне будівництво, про перебудови індивідуальних житлових будинків, [PERSON] мешканцю м.Мукачево, вул. 50 років Жовтня, 12/30, склад сім'ї - 3 чоловіка, було надано земельну ділянку площею 450 кв.м. по вул. Набережна-бічна,46, для будівництва індивідуального житлового будинку за проектом, погодженим головним архітектором міста. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 14 серпня 1991 року №148, його ([PERSON]В.) було призначено співзабудовником житлового будинку - [PERSON] на -5- земельній ділянці №46 по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево та надано дозвіл на будівництво спареного житлового будинку. 19 вересня 1991 року, управлінням архітектури та містобудування міста Мукачево на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради №148 від 14 серпня 1991 року було виділено в натурі земельні ділянки загальною площею 225 м.кв. та [PERSON] про що складено відповідні акти та в цей же день [PERSON] міська рада надала для підписання типові договори № 570 та №571 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку. 19 вересня 1991 року надано дозволи №830 та №831 на здійснення будівельних робіт [PERSON] та [PERSON]. На підставі даного рішення він звернувся до управління архітектури та містобудування для виготовлення проекту спареного житлового будинку, та зокрема його частини. Так, архітектором [PERSON] було виготовлено такий проект, затверджено в установленому порядку 25 вересня 1991 року. Він отримав будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Одразу ж розпочав будівництво своєї частини будинку, оскільки, як вказував вище, згідно дозвільних документів зобов'язаний був завершити будівництво до вересня 1994 року. Будівництво своєї частини спареного житлового будинку по вул.Н.Бічна 46 у м.Мукачево він здійснював на протязі 1991-1993 рр.. Позивач за будівництво своєї частини будинку по вул. Набережна-бічна 46 у м.Мукачево не приступив і будівництво не здійснював. Відповідно до дозволу на проведення робіт №831 від 19 вересня 1991 року, на який посилається позивач [PERSON] строк закінчення робіт, зазначений вересень 1994 року. Також у позовній заяві [PERSON] зазначив, що з 1994 по 1998 рік, власним коштом будував належний йому будинок по вул.Набережна-бічна, 46, тобто поза строками наданими дозвільним документами, що було недопустимим. Як встановлено у рішенні суду від 04 березня 2016 року, житловий будинок по вул.Набережній-бічній, 46, в м.Мукачево, було передбачено побудувати такий як спарений. До будинку зведено прибудову, яка була побудована після зведення основного будинку. Саме [PERSON] придбав будівельні матеріали та будував частину житлового будинку по вул.Набережній-бічна, 46 в м.Мукачево. До такого переконання суд прийшов дослідивши письмові матеріали справи №303/4833/15-ц, а саме: накладені на придбання будівельних матеріалів, експертне дослідження № 196/10-15 складене 27 жовтня 2015 року та заслухавши пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON] жодного доказу того, що він придбав будівельні матеріали та проводив будівництво будинку № 46 в м.Мукачево по вул.Набережна-бічна - не надав. У зв'язку з чим йому було відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на житловий будинок №46 по вул.Набережна-бічна у м.Мукачево Закарпатської області, витребування зазначеного домоволодіння на його користь від [PERSON] як добросовісного набувача. [PERSON] було відмовлено у визнанні права власності на незавершений будівництвом будинок по вул.Набережна-бічна, №46, у м.Мукачево Закарпатської області у зв'язку з тим, що спірний будинок ступінь готовністю якого 69% незавершене будівництво, не введений в експлуатацію, а відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року по справі № 2о-251/07, [PERSON] - визнано власником недобудованого нерухомого майна будинку № 46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево, після винесення якого він зареєстрував право приватної власності на незавершений будівництвом житловий будинок №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево. 12 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, а саме: будинку готовністю 69% по вул. Набережна-бічна, 46, у м.Мукачево. Покупець [PERSON], сплатив [PERSON] кошти у розмірі 63000 грн.. Позивачу [PERSON] було відомо про реєстрацію ним права власності на незавершений будівництвом житловий будинок №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево та укладення щодо зазначеного майна договорів купівлі-продажу, оскільки неодноразово спілкувалися з 2007 року і до звернення ним з позовом до суду. Таким чином, вважає безпідставним твердження позивача [PERSON], що ним був побудований індивідуальний житловий будинокм № 46 по вул. Набережна-бічна у м.Мукачево готовністю 69 % і він є його власником. Таким чином, порушуються його права вчинення даного правочину. У позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що [PERSON] фіктивно переписав об'єкт незавершеного будівництва через 5 днів після реєстрації права власності на [PERSON]В.. Однак, таке твердження [PERSON] також є безпідставним, оскільки фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Зазначає, що позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Так, передача об'єкта незавершеного будівництва, шляхом прийняття покупцем [PERSON] документів, що посвідчують право власності на об'єкт незавершеного будівництва, оформлення права власності [PERSON] та передача ним йому грошей за отримане майно, свідчить про реальність настання правових наслідків -6- укладеного правочину. Тому на підставі вищенаведеного просить у задоволенні позову [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання незаконним та скасування п.13 рішення 49 сесії 05 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради та визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити. Відповідач - представник [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення справи залишає на розсуду суду. Заслухавши думки представника позивача - [PERSON], відповідача - [PERSON] та її представника - [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2007 року по цивільній справі за заявою [PERSON] про визнання права власності на недобудову Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення, яким заяву задоволено та вирішено: Визнати [PERSON] власником недобудованого нерухомого майна - будинку по вул.Набережній-бічній, 46, у м.Мукачево. Зобов'язати [PERSON] міжрегіональне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, зареєструвати право власності [PERSON] на недобудоване нерухоме майно - будинок по вул. Набережній-бічній, 46 у м.Мукачево (а.с.7), а в подальшому Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року вищевказане рішення суду першої інстанції від 20 листопада 2007 року - скасовано, а заяву [PERSON] про визнання права власності - залишено без розгляду (а.с.8-9). З копії Договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі № ІІІ-2501, вбачається, що [PERSON] продав, а [PERSON] прийняв у власність (купив) майно, а саме - об'єкт незавершеного будівництва - будинок готовністю 69 %, що знаходиться в м.Мукачево, вул. Набережна-бічна, №46, Закарпатської області (а.с.10), а [PERSON], у свою чергу продав вищевказаний незавершений будівництвом будинок [PERSON], про що свідчить копія Договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року посвідчена нотаріусом [PERSON] нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі №621 (а.с.11). Відповідно до копії [PERSON] з Рішення [PERSON] міської ради 49 сесії 5-го скликання за №1024 від 20 серпня 2009 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність, [PERSON] міська рада вирішила: Передати безкоштовно у приватну власність громадян земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), садівництва, гаражного будівництва, зокрема - [PERSON] по вул.Набережна-бічна, 46, площею 0,0790 га., проживає [INFO] (а.с.12). З копії Державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №051011 виданого відділом Держкомзему 02 грудня 2009 року вбачається, що власником земельної ділянки загальною площею 0,0744 га., яка розташована за адресою: м.Мукачево, вул.П.Морозова, буд.№2, кв.№6, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку є - [PERSON] (а.с.13). Стороною відповідача надано наступні докази по справі: Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 березня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, витребування майна, визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Виконавчого комітету [PERSON] міської ради про визнання права власності на незавершене будівництвом будинок яким вирішено : «У задоволенні позовних вимог [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок №46 по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево Закарпатської області, витребування від [PERSON] -7- Іванівни як добросовісного набувача на користь [PERSON] домоволодіння №46 по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево Закарпатської області, визнання незаконним та скасування пункту 13 рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року за №1024 [PERSON] міської ради в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по вул.Набережна-бічна, 46 площею 0,0790 га. - відмовити. У задоволенні позовних вимог [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] щодо позовних вимог про визнання недійсним та скасування державного акту серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер : 2110400000:01:023:0345, розташовану по вул.Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево Закарпатської області - відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Виконавчого комітету [PERSON] міської ради про визнання права власності на незавершене будівництвом будинок - відмовити. Судові витрати віднести за рахунок сторін» (а.с.46-49). З копії архівного [PERSON] Рішення № 227 [PERSON] міської ради від 12 грудня 1990 року Про надання земельних ділянок під індивідуальне будівництво, про перебудови індивідуальних житлових будинків, вбачається, що виконком міської [PERSON] народних депутатів вирішив: Надати земельну ділянку площею 450 кв.м. по вул.Набережній-бічній, 46. гр.[PERSON] /військовослужбовець, проживає [INFO], склад сім'ї - 3 чол./ для будівництва індивідуального житлового будинку за проектом погодження головним архітектором міста. На квартирному обліку не рахується, житлом не забезпечений (а.с.50). Також, на запит Мукачівського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року, Комунальним підприємством [PERSON] міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки для огляду в судовому засіданні надано Справу №14786 заведену на будинок № 46, по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево. Так, відповідно до [PERSON] вартості будівель і споруд, власниками незавершеного будівництвом будинку №46 по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево були [PERSON] та [PERSON]. На аркуші справи 16 інвентарної справи міститься Дозвіл № 831, з якого вбачається, що управління головного архітектора міста Мукачево, дозволяє [PERSON] проведення будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку №46 по вул.Набережна-бічна від 19 вересня 1991 року. На аркуші справи № 17 міститься [PERSON] від 18 вересня 1991 року, з якого вбачається, що представник управління архітектури та містобудування м.Мукачево [PERSON], склав даний акт, про те, що згідно рішення виконкому № 148 від 14 серпня 1991 року, вивів у натурі відвід земельної ділянки загальною площею 225 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул. Набережна-бічна в користування [PERSON]. На аркуші справи № 18-19 інвентарної справи міститься Типовий договір №570 "Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності", з якого вбачається, що 19 вересня 1991 року, виконкомом [PERSON] народних депутатів в особі Головного інженера міського житлового комунального управління т.[PERSON] надала [PERSON] земельну ділянку в безстрокове користування для будівництва будинку №46 по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево. З аркушу справи № 54 інвентарної справи вбачається, що [PERSON] листом від 30 червня 2015 року звертається до Директора КП [PERSON] МБТІ та ЕО, в якому просить надати копії документів, які містяться в матеріалах інвентарної справи. Правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. З статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 4 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто необхідною умовою є єдність волі і волевиявлення. Волевиявлення, здійснене без мети вчинення правочину, а лише для виду або для прикриття собою іншого правочину не впливає на дійсність правочину. Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється -8- лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України). Так, договору як юридичному факту властиві такі ознаки: 1) в договорі виявляється воля не однієї особи (сторони), а двох чи декількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному; 2) договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно - правових наслідків: на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Нормою частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. А, відповідно до статті 658 Цивільного кодексу України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. 07 лютого 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду кримінальних та цивільних справ прийнято Постанову № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, в якій у пункті 4 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини третьої статті 61 Цивільно - процесуального кодексу України, обставини, встановлені під час розгляду справи за позовом про право на майно, не мають обовязкової сили для осіб, які не брали участі у справі. Такі особи мають право на звернення до суду із самостійним позовом про право на це майно. Разом із тим під час розгляду справи за таким позовом суд враховує обставини раніше вирішеної справи про право на спірне майно незалежно від того, встановлені вони судовим рішенням, що набрало законної сили, у цивільній, господарській або адміністративній справі. Якщо суд дійде інших висновків, ніж ті, що містяться в судовому рішенні щодо раніше вирішеної справи, він має навести відповідні мотиви. При цьому суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обовязків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними. Від правових висновків суду слід відрізняти судові рішення за перетворювальними позовами, які встановлюють, змінюють або припиняють права та обовязки сторін. Разом із тим, якщо продавець був залучений до участі у справі, але ухилився від участі в її розгляді, він не має права доводити неправильність ведення справи покупцем (частина третя статті 660 ЦК). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 07 лютого 2014 року виніс Постанову за №5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, в якій в пункті 4 зазначив, що ...Якщо суд дійде інших висновків, ніж ті, що містяться в судовому рішенні щодо раніше вирішеної справи, він має навести відповідні мотиви. При цьому суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обов'язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними.... З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України, вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, співзабудовниками будинку №46, який розташований по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево були [PERSON] та [PERSON], про що свідчать рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 12 грудня 1990 року за №227 "Про надання земельних ділянок під індивідуальне будівництво, про перебудови індивідуальних житлових будинків", рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 14 серпня 1991 року № 148, Типовий договір №570 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності, Дозвіл № 831 на проведення будівельних робіт, на будівництво індивідуального жилого будинку по вул. Набережна-бічна, 46, в м.Мукачево. Тобто, на вищевказаний будинок [PERSON] та [PERSON] мали однакове право користування та розпорядження. -9- Однак, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 грудня 2007 року за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на незавершений будівництвом житловий будинок по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево. Винесення вищевказаного рішення суду стало можливістю для [PERSON] - 12 грудня 2007 року, укласти договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, з [PERSON], який у свою чергу продав будинок [PERSON], шляхом укладення 11 лютого 2009 року договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку. В подальшому [PERSON], рішенням 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради в порядку приватизації було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0744 га. по вул.Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево, яка призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку на підставі чого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року. Так, про рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, позивачу [PERSON] стало відомо у 2015 році, що стало підставою для звернення до апеляційного суду та ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року, вищевказане рішення суду було скасоване. Скасування рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, потягло за собою недійсність правочинів вчинених після винесення такого, а саме: договору купівлі - продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № ІІІ-2501 та договору купівлі - продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №621, що також у свою чергу тягне за собою не правомірність та незаконність Рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 [PERSON] міської ради в частині пункту 13 щодо передачі у приватну власність земельну ділянку [PERSON] по вул. Набережна-бічна, буд.№46, в м.Мукачево Закарпатської області площею 0,0790 га. та Державного [PERSON] серії ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер: 21110400000:01:023:0345, розташованої по вул. Набережна-бічна, буд.№ 46, в м.Мукачево Закарпатської області. Тобто, [PERSON] у 2007 року, незаконно набув права власності на незавершений будівництвом будинок №46, який розташований за адресою: м.Мукачево, вул.Набережна-бічна. Розглядаючи заяву відповідача [PERSON] щодо застосування до позовної заяви [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, строку позовної давності, суд приходить до наступного. Приписами статтей 256, 257 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та яка визначає стабільність цивільно-правових відносин, виховує та дисциплінує учасників цивільно-правових відносин, є стимулом до активного використання ними власних прав, а з іншої сторони - зміцнює договірну дисципліну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, з матеріалів справи та з пояснень наданих в судовому засіданні представником позивача [PERSON], а також з матеріалів інвентарної справи №14786 заведеної на будинок № 46, по вул.Набережна-бічна в м.Мукачево, вбачається, що [PERSON] про порушення свого права дізнався в червні 2015 року, що свідчить про те, що ним строки звернення до суду з даною позовною заявою не порушені і тому суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності - необхідно відмовити. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку - підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed