Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ„ПриватБанк") звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 16633,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.05.2015 року становить 349985,80 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 22.12.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено Кредитний договір №K2HCАЕ00005000, відповідно до умов якого Банком надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 13175,00 доларів США, на строк до 21.12.2009 року, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено Договори поруки. Однак, відповідачі не виконали умови Кредитного договору та Договорів поруки, у зв'язку з чим наявна заборгованість з боку відповідачів, стягнення якої є предметом позовних вимог. Представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не подали. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи убачається, що на виконання вимог Закону України „Про акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „ПриватБанк". Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „ПриватБанк" є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" (а.с.19-20). Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.12.2006 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] укладено Кредитний договір №K2HCАЕ00005000, відповідно до п.п. 1.1 п. 1 якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівкових коштів через касу Банку на строк з 22.12.2006 року по 21.12.2009 року включно, у виді не відновлюваної кредитної лінії у розмірі 13175,00 доларів США, з метою придбання автомобіля, а також у розмірі 2781,26 доларів США на оплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, із сплатою за користування Кредитом процентів у розмірі 0,84% у місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту, винагороду за надання фінансування в розмірі 0,00% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,35% від суми наданого кредиту Погашення заборгованості по даному Договору (за виключенням винагороди, яка виплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 472,59 доларів США для погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту, процентам, винагороди, комісії. Відповідно до п.п. 4.1 Договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2., 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язався сплатити Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. (а.с. 10-11) Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Поняття поруки закріплено у ст. 553 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за Кредитним договором №K2HCАЕ00005000 від 22.12.2006 року, між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON], між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] укладено Договори поруки № K2HCАЕ00005000 від 22.12.2006 року, що містять ідентичні умови, відповідно до яких предметом Договорів є надання поруки перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань по Кредитному договору від 22.12.2006 року №K2HCАЕ00005000, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 13175,00 доларів США, а боржник зобов'язався виконати зобов'язання з: поверненню кредиту, наданого у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в сумі 13175,00 доларів США в строк до 21.12.009 рік включно; сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 0,84% процентів в місяць в період сплати з „21" по „28" число кожного місяця; щомісячно в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 472,59 доларів США для погашення заборгованості по Кредитному договору, яка включає заборгованість за кредитом, відсотками, комісією; сплаті відсотків за користування кредитом при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту у розмірі 2,87% процентів в місяць від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту; сплаті винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,35% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту; сплати пені у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п. 2, 4 Договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань по Кредитному договору у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 11, 12 Договорів поруки, ці договори набирають чинності з моменту їх підписання сторонами і діють до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором. Порука за цими Договорами припиняється після закінчення 5 (п'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. (а.с. 12; 13) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов'язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 13.07.2015 року, у зв'язку із невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № K2HCАЕ00005000 від 22.12.2006 року, позивачем на адресу відповідачів надіслано письмові повідомлення від 06.07.2015р. про необхідність погашення заборгованості (а.с.7; 8-9). Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором та Договорами поруки, та у зв'язку із неналежним виконанням боржником [PERSON] умов Кредитного договору № K2HCАЕ00005000 від 22.12.2006 року, у позивача виникло право вимоги стягнення кредитної заборгованості, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також передбачені Договором санкції. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків (а.с. 4-5) відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та пені, у зв'язку з чим, станом на 28.05.2015 року сума заборгованості відповідача [PERSON] перед Банком позивача складає 16633,29 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить 349985,80грн., з яких: 3020,73 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 4069,59 доларів США - прострочена заборгованість по відсоткам; 9543,97 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України) Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Як вже зазначалося вище, згідно умов договорів поруки (п.12 цих договорів), укладених між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], порука за цими договорами припиняється після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором №K2HCАЕ00005000 від 22.12.2006 року, згідно умов якого таким терміном є 21.12.2009р. Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України та умов договорів поруки, порука відповідачів [PERSON] та [PERSON] припинилася 21.12.2014р., проте ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся з даним позовом до суду лише в серпні 2015 року. З огляду на викладене, суд вважає безпідставними вимоги позивача про солідарне стягнення кредитної заборгованості та нарахованої неустойки з відповідачів [PERSON], [PERSON], оскільки, ураховуючи умови Договорів поруки № K2HCАЕ00005000 від 22.12.2006 року та Кредитного договору № K2HCАЕ00005000 від 22.12.2006 року,

Outcome: partial