Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його дідуся [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть, залишилося як спадкове майно, житловий будинок [ADDRESS]. Як спадкоємець за законом, його батько, [PERSON] прийняв спадщину за померлим батьком так, як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, користувався та розпоряджався рухомим спадковим майном. Його батько, [PERSON] помер [INFO]. За життя покійний [PERSON] заповіту не вчиняв. На теперішній час він є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини. До кола спадкоємців належала також його мати , [PERSON], яка померла [INFO]. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно не має. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, він як спадкоємець за законом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого йому нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку, про що видано відповідну постанову. У 2013 році КП "БТІ" Рахівської районної ради за його заявою, була проведена технічна інвентаризація спадкового будинку, на підставі якої був виданий технічний паспорт, де зазначалось що спадкове майно було збудоване в 1954 році. Відповідно до звіту про оцінку житлового будинку, його вартість становить 49309 гривень. На підставі наведеного просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], загальною площею 32.8 кв.м. В судовому засіданні позивач, [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають у повному обсязі. Представник відповідача Рахівської міської ради в судове засідання не з'явився, однак міський голова, Думин Я.В., надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без представника міської ради. Рішення по даній справі залишають на розгляд суду. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, в судове засідання не з`явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І. надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 жовтня 2013 року. Після смерті громадянина [PERSON], відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, і на житловий [ADDRESS] разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] Оскільки спадщина на за померлим [PERSON] відкрилася [INFO] то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року) Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] являвся його син [PERSON], [INFO], що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану №00012835423 від 05 жовтня 2013 року. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 Кодексу). У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO] прийняв спадщину за своїм батьком [PERSON], вступивши в оперативне управління та спадковим майном. [INFO] громадянин [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про його смерть. Оскільки спадщина на за померлим [PERSON] відкрилася [INFO] то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], [INFO], являється сином нині померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 квітня 1991 року, а отже він являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його батька. Іншим спадкоємцем першої черги за законом, являлася дружина померлого [PERSON], однак вона померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 липня 2012 року. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради, спірний будинок побудований у 1954 році. Також судом встановлено, що 23 липня 1954 року рішенням виконавчого комітету Рахівської селищної ради депутатів трудящих №2/236 "Про приділення земельної ділянки для постройки нового житлового будинку" гр-ну [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0.06 га. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, після смерті своїх батьків [PERSON]. та [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцями. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов не заперечено, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved