Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 Щербата Ю.В. звернувся до суду з заявою про доцільність госпіталізації до психіатричного закладу недієздатної особи [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вона була оглянута дільничим лікарем-психіатром Щербатою Ю.В. 03.08.2016 року і лікар дійшла висновку про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. У вказаної особи наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює суттєву шкоду її здоров"ю внаслідок погіршення психічного стану в разі ненадання особі психіатричної допомоги. Стан хворої на момент її огляду дільничим лікарем дозволяє зробити висновок про те, що її лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного заявник звертається до суду з даною заявою, в якій просить розглянути питання про госпіталізацію [PERSON] до ТМО "Психіатрія" без її усвідомленої згоди. У судовому засіданні представник заявника повністю підтримав заяву, просив її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] - у судовому засіданні повністю підтримала заяву, просила її задовольнити. Відповідно до положень ч. 2 ст. 281 ЦПК України заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки є недієздатною особою, яка не здатна усвідомлювати значення своїх дій. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, який підтримав заяву, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2015 року [PERSON], [INFO], визнана недієздатною, опікуном недієздатної призначена її мати [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. Статтею 14 вказаного закону визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного заклад на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Згідно висновку лікаря-психіатра від 10.08.2016 року [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом психіатра з 1993 року з діагнозом "помірна розумова відсталість ступеню вираженої імбецильності з поведінковими розладами, психопатоподібний синдром" (а.с.4). [PERSON] у 2009 році визнана інвалідом ІІ групи безстроково, психічна хвороба має хронічний перебіг, вираженими психопатоподібними розладами, схильністю до бродяжництва, антисоціальної поведінки, що є потенційно небезпечним для неї. Як вбачається з письмових матеріалів справи, опікун [PERSON] - [PERSON] надала свою згоду на госпіталізацію дочки у зв'язку з загостренням її психічного стану з метою його покращення. При огляді лікарем-психіатром [PERSON] було встановлено, що вона дратівлива, імпульсивна, легко афектується, плутає події минулого, амбулаторне лікування неефективно, за слів опікуна перешкоджає догляду за нею, краде гроші, уходить з дому, на вулиці блукає. Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, суд вважає, що заява лікаря-психіатра є підставною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню, а [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до ТМО "Психіатрія". На підставі викладеного,

Outcome: approved