Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що вона, [PERSON], є матір'ю [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17.06.2015 року, серія [NUMBER], актовий запис №18. З батьком її доньки [PERSON]. [INFO], вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За їхньою спільною заявою поданою до органу реєстрації актів цивільного стану виконкому Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, на підставі п.1 ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], про що свідчить запис у копії свідоцтва про народження. Донька проживає разом з нею за вище вказаною адресою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча він є працездатним і може надавати таку допомогу. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться , у шлюб не вступав, інших неповнолітніх дітей немає, непрацездатних батьків немає. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку нами не досягнуто. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатись до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги він не надає, вважає свої позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Просить суд : Стягнути кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO] р.н. з [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з"явилися . Позивачка в своїй заяві просить суд розглядати справу без її участі . Позов підтримує і в разі неявки відповідача прийняти заочне рішення . Відповідач у судове засідання не з'явився. Про причину неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Крім того, раніше був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення по справі, на підставі ст. 224 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено , що згідно свідоцтва про народження від 17.06.2015 року, серія [NUMBER], актовий запис №18, [PERSON], [INFO] дійсно є батьком [PERSON] . Довідкою №2278, виданою [PERSON] Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області від 16.10.2018, про те що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає разом з позивачем. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 ЗУ " Про охорону дитинства " ,кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного,інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у судовому порядку. Приписами ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини вiкoм до 6 років з 1 липня по 30 листопада становить 1559 грн. Згідно ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. У відповідності до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановивши зазначене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Ці висновки відповідають вимогам ст.ст. 84,180,181 СК України. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі1/4 частини всіх видів доходу , щомісячно і до повноліття дитини. Суд не погоджується з вказаною вимогою позивача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Позивач зазначає , що відповідач не працює , тобто визначити його дійсний матеріальний статок не має можливості , а отже у нього немає реальної можливості сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі . Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, без наявності відомостей щодо розміру заробітної плати відповідача або його іншого доходу , без наявних достатніх доказів , суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у частині від заробітку не відповідає матеріальним можливостям відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а відтак відповідно до ст.141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704 гривень 80 копійок.( сума судового збору на день звернення до суду) На підставі викладеного ,

Outcome: partial