Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У суд з позовом звернулося ТзОВ "Ценрофінанс" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 3316,63 гривень та судових витрат. Свої вимоги обґрунтувало тим, що між ТзОВ "Ценрофінанс" та [PERSON] 16 грудня 2014 року укладено договір фінансового кредиту № ВІЛ1000546 на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1470,11 грн. гривень зі сплатою відсотків у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 30.12.2014 року. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором, а тому станом на 10.02.2015 року заборгованість за кредитом договором становить 3316,63 грн., з яких заборгованість за кредитом 1470,11 грн. , заборгованість по відсотках за користування кредитом 1646,52 грн., штраф 200 грн.. Представник позивача вимоги заяви підтримала в повному обсязі, що зазначила у заяві, при цьому вказала, що просить позов розглядати без її участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності при цьому позов ТзОВ "Ценрофінанс" про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту визнає повністю. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено наступне. З заяви -анкети на отримання фінансового кредиту від 29.12.2014 року та договору фінансового кредиту № ВІЛ1000546 від 16.12.2014 року, вбачається, що [PERSON] було надано кредит у розмірі 1470,11 грн. на 14 календарних днів з 16.12.2014 року до 30.12.2014 року з процентною ставкою 2 відсотки за кожен день користування кредитом та з умовами надання та погашення кредиту відповідач ознайомлений. Згідно видаткового касового ордеру від 16.12.2014 року [PERSON] видано фінансовий кредит у розмірі 1470,11 грн.. З претензії вбачається, що ТОВ "ФК "Центрофінанс"" звертався з претензією до відповідачки повернути суму кредиту в розмірі 1470,11 грн., нараховані на кредиту відсотки передбачені п.1.4. кредитного договору по дату повернення суми кредиту та суму штрафу у розмірі 200 грн.. Відповідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № ВІЛ1000546 від 16.12.2014 року заборгованість станом на 10.02.2015 року становить 3316,63 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 1470,11 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1646,52 грн., штраф - 200 грн.. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON], народилася [INFO] року у с. Погиньки Ковельського району Волинської області. Відповідно п.1.3 кредитного договору № ВІЛ1000546 кредит надавався на 14 календарних днів з 16.12.2014 року до 30.12.2014 року. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основним видом економічної діяльності ТзОВ "Фінансова компанія "Центрофінанс" є видом кредитування. Відповідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ "ФК "Центрофінанс" зареєстрована, як фінансова установа відповідно до Розпорядження Комісії. Згідно статуту ТзОВ "Фінансової компанії "Центрофінанс" основними цілями отримання прибутку від надання фінансових послуг. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved