Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить встановити за нею право на земельну частку (пай) реформованого Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський", в розмірі 3,33 умовних кадастрових гектари, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 березня 1976 року її чоловік [PERSON] був прийнятий на роботу у Радгосп-комбінат «Граковський». 26.10.1977. зазначений комбінат був перейменований у Радгосп-комбінат « 60-річчя Великої жовтневої соціалістичної революції». У 1986 році [PERSON] було призначено пенсію за віком, проте він продовжував працювати у ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» до 19.02.1990. У 1992 році Радгосп-комбінат « 60-річчя Великої жовтневої соціалістичної революції» був перейменований на Радгосп-комбінат «Слобожанський», а у 1996 році був перетворений на ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський», до якого, як до правонаступника перейшли усі права та обов'язки реформованого Радгосп-комбінату «Слобожанський». Наприкінці липня 2013 року позивач дізналася, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Чкаловська селищна рада Чугуївського району Харківської області в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду. Публічне акціонерне товариство «Агрокомбінат «Слобожанський» надало до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 12 березня 1976 року [PERSON], був прийнятий на роботу у Радгосп-комбінат «Граковський» на посаду коваля ремонтних майстерень по 2 розряду, що підтверджується записом у трудовій книжці [PERSON] (а.с. 12) 26.10.1977 року зазначений комбінат був перейменований на Радгосп-комбінат « 60-річчя Великої жовтневої соціалістичної революції». 20 лютого 1986 року [PERSON] було призначено пенсію за віком, проте [PERSON] продовжував працювати у ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» до 19.02.1989 року, що підтверджується листом-відповіддю управління праці та соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації від 24.10.2013 року № 03-2532 (а.с. 15) 19.02.1990 року [PERSON] був звільнений з Радгосп-комбінату «60-річчя великої жовтневої соціалістичної революції у зв'язку із виходом на пенсію (а.с. 12). Отже, [PERSON] пропрацював у ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» з 12.03.1976 року по 19.02.1989 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано Чкаловською селищною Радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 7 (а.с. 10) [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 14 серпня 1956 року Польнянським сільським РАГС Вовчанського району Харківської області, актовий запис №13 (а.с. 13). [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВВТ № 120164 від 23.12.2004 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-3763 та свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВВТ № 120163 від 23.12.2004 року виданим державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Слюніним О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 2-3762 (а.с. 16-17). Відповідно до відповіді Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 04.09.2013 року №К-458/32-32, [PERSON] не внесений до списків до державного акту на право колективної власності на землю, позивачу було відмовлено у видачі сертифікату на земельні частки (паї) (а.с. 14). На підставі Постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» було встановлено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства та їх документального посвідчення, п.4 якого вказує, що до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства та особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, у тому числі пенсіонери та особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами. Відповідно до роз'яснень, які надані в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Згідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства, і у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або іншій, за згодою сторін формі. Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Стаття 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" вказує, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства, тому відповідно мав право на земельну частку (пай) та включення до списку до державного акту на право колективної власності на землю, відповідно до законодавства України. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Оскільки, [PERSON], яка прийняла спадщину та є спадкоємицею першої черги за законом, не може належним чином оформити свої майнові права, а саме, право на земельну частку (пай) та отримати державний акт на право приватної власності на землю, є підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved