Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON], звернувся в суд з позовом в якомупросив зобовязати Публічне акціонерне товариство "Банк "[PERSON] Русь" виконати наданий ним розрахунковий документ на суму 2600,00 (дві тисячі шістсот) гривень, шляхом перерахування зазначених грошових коштів на розрахунковий рахунок № 26009252859001, відкритий Приватним підприємством «АВТОБАН» у Івано-Франківській філії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (м.Івано-Франківськ). Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19 травня 2015 року ним, було проведено оплату за навчання в авто школі в сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень, через Калуське відділення № 2 Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] Русь». Однак кошти на розрахунковий рахунок № 26009252859001, відкритий Приватним підприємством «АВТОБАН» у ІФФ ПАТ КБ «Приватбанк» (м.Івано-Франківськ) не були зараховані. Він отримав відповідь, що оскільки в банку з 20.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, то проведення будь-яких видаткових операцій заборонено. Вважає такі дії банку незаконними, такими, що порушують його пава, як споживача. Позивач в судове засідання не прибув, подав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, в наданих суду письмових запереченнях, позовні вимоги [PERSON], просить залишити без задоволення, посилаючись на те, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників, тому банк не може здійснити виплату належних позивачеві грошових коштів. Просив провести розгляд справи у відсутності представника відповідача. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~ задоволення виходячи з таких підстав. За змістом\~ст.10 ЦПК\~України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.\~\~\~ Згідно\~ст.57 ЦПК України\~доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких\~суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються\~на підставі пояснень сторін, третіх осіб,їхніх представників,допитаних\~як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів.\~\~ Судом встановлено, що 19 березня 2015 року о 09 годині 42 хвилини позивачем було проведено оплату за навчання в авто школі в сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень, через Калуське відділення № 2 Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] Русь» (а.с.6). Довідкою від 06 травня 2015 року (а.с.9) підтверджено, що кошти за навчання [PERSON], не поступили. 19.03.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «[PERSON] Русь» до категорії неплатоспроможних, про що винесено Постанову № 190. 19.03.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк "[PERSON] Русь» з 20 березня 2015 року та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк "[PERSON] Русь» [PERSON] Відповідно до\~статті 60 ЦПК України,\~\~кожна\~\~сторона\~\~зобов'язана\~\~довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог\~\~і\~\~заперечень,\~\~крім\~\~випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. У відповідності до ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Зі змісту вимог ст.1068 ЦК України випливає, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Як вбачається зі змісту статей 5, 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" суб'єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем. Відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.ст. 612, 614 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до норм частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому норми статті 16 Цивільного кодексу України передбачають право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 5 ч.6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. За таких обставин, позивачем повністю доведено не дотримання банком порядку надання банківських послуг, відповідно такі дії банку є незаконними, а права позивача підлягають судовому захисту. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]\~ до\~ ПАТ "Банк "[PERSON] Русь" про захист\~ прав споживачів, зобов"язання вчинити певні діїє обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 610, 901, 1068, Закону України „ Про захист прав споживачів",

Outcome: approved