Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа [PERSON], про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що їй належить на праві власності 1/3 частина садиби за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 18492464. Право власності на 1/3 частину вказаної садиби вона набула після смерті [INFO] свого батька [PERSON]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом за № 2-8736 від 22 грудня 1995 року. Згідно даних довідки виконкому Горенської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 25 лютого 1995 року померлому батьку [PERSON] належав на праві особистої власності жилий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], площею 0, 13 га. Заявою від 10 червня 2015 року, що адресована Горенській сільській раді, [PERSON] просила надати їй у власність 0,0433 га земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], враховуючи її законне право на 1/3 частину земельної ділянки із 0,13 га, які були закріплені за житловим будинком її батька, згідно вищезазначеної довідки від 25 лютого 1995 року. Однак, всупереч проханню надати у власність 0,0433 га земельної ділянки, рішенням Горенської сільської ради від 09 липня 2015 року надано [PERSON] дозвіл на проведення матеріалів інвентаризації земельної ділянки лише орієнтовною площею 0,02 га замість 0,0433 га. 03 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Горенської сільської ради із заявою надати роз"яснення, на якій підставі її було позбавлено права володіння земельною ділянкою площею 0,0433 га. Листом від 12 серпня 2015 року Горенська сільська рада надала формальну відповідь, зокрема, вказавши, що сільською радою не виносились рішення про припинення або вилучення земельної ділянки [PERSON]. Аж у серпні -вересні 2016 року [PERSON], після того, як 07 серпня 2016 року її представнику було створено перешкоди у користуванні будинком [PERSON], стало достеменно відомо, що 18 вересня 2008 року Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області було винесено рішення, яким затверджено протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 15 липня 2008 року, а саме передано [PERSON] у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в [ADDRESS], без підпису сусідки [PERSON]. У подальшому [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу, [PERSON] набула право на 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], на підставі Договору дарування, укладеного 29 жовтня 2005 року між [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Позивач [PERSON] вважала, що наведеним спірним рішенням Горенської сільської ради порушуються її права щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою разом з розташованими на ній житловим будинком і господарсько-побутовими будівлями, а тому таке рішення слід визнати незаконним. Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24 грудня 2005 року надано [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], площею 0,04 га, а спірним рішенням-вже земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,08 га. Питання про виділ частки у спільній частковій власності у натурі садиби (житлового будинку і господарсько-побутових будівель) за вказаною адресою між нею і [PERSON] не вирішувалось, а частиною земельної ділянки, що передана останній у власність спірним рішенням, користується вона, [PERSON]. З урахуванням того, що Договором дарування 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями від 29 жовтня 2005 року розмір земельної ділянки не визначений, питання про виділ частки у спільній частковій власності у натурі садиби (житлового будинку і господарсько-побутових будівель) між нею і [PERSON] не вирішувалось, тому до [PERSON], як набувача, перейшло лише право власності на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування-не більше 1,0 м. У зв"язку з наведеним передача [PERSON] у власність спірним рішенням 0,08 га земельної ділянки аж ніяк не є тією частиною земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком з надвірними будівлями, та частиною земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Виділивши спірним рішенням [PERSON] земельну ділянку Горенською сільською радою безпідставно не враховано норму частини 4 статті 120 ЗК України та помилково здійснено передачу земельної ділянки без урахування цієї норми. Частка [PERSON] і [PERSON], а також попередніх власників у вартості жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], не визначалась, тому виділення [PERSON] у власність земельної ділянки саме площею 0,08 га є необгрунтованим. Разом з тим, спірним рішенням [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,08 га. Зі зведеного плану ділянок за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] за нею закріплено 0,02 га. Всього за указаним зведеним планом земельних ділянок розмір земельних ділянок її і [PERSON] складає 0,0988 на (0,02 га [PERSON]+0,0788 га [PERSON]). Однак, належна їй 1/3 частина садиби, що відповідно до ст. 381 ЦК України, є й земельною ділянкою площею 0,0988 га, явно має складати не 0,02 га земельної ділянки від її загальної площі 0,0988 га. Таким чином, [PERSON] виділено у власність земельну ділянку у більшому розмірі і за рахунок земельної ділянки, що належить їй, без урахування презумпції правомірності фактичного користування земельною ділянкою [PERSON] і [PERSON]. Також позивач [PERSON] зазначала, що спірним рішенням її позбавлено права на вхід до жилого будинку, позбавлено права власності на погріб, колодязь, огорожу, що є неприпустимим. Так як [PERSON] набула право власності на всю 1/3 частину садиби за вказаною адресою, виділу частки у спільній частковій власності у натурі садиби (житлового будинку і господарсько-побутових будівель) нею і [PERSON] не вирішувалось, передавши спірним рішенням [PERSON] у власність земельну ділянку, Горенською сільською радою порушено і обмежено її права на садибу. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати незаконним і скасувати рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 вересня 2008 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]", прийняте на 20-ій сесії 5-го скликання і яким затверджено протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 15 липня 2008 року, а саме передано гр. [PERSON] в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в [ADDRESS], без підпису сусіда гр. [PERSON]". У жовтні 2016 року позивач [PERSON] подала суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначала, що 30 вересня 2010 року [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з даного Державного акту, він виданий [PERSON] на підставі рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року. Оскільки Державний акт виданий [PERSON] на підставі вже оскаржуваного у цій справі рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 вересня 2008 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]", прийняте на 20-ій сесії 5 скликання і яким затверджено протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 15 липня 2008 року, а саме передано [PERSON] в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в [ADDRESS], без підпису сусіда [PERSON], указаного вище рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року, а також беручи до уваги те, що Державний акт має похідний характер від указаних двох рішень Горенської сільської ради, позивач [PERSON] збільшила розмір позовних вимог і просила визнати незаконним рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року та визнатим недійсним державний акт. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати незаконним і скасувати рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року; визнати недійсним виданий [PERSON] 30 вересня 2010 року Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який зареєстроваиний в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. У судовому засіданні 11 жовтня 2016 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] і Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. У судове засідання представник відповідача Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду подана заява, в якій відповідач просив розглянути справу у відсутності його представника. У судове засідання представник відповідача Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 1995 року спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO], в рівних частинах кожний є: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Горенської сільської ради народних депутатів 06 грудня 1995 року, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 13 грудня 1995 року за реєстровим № 594. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 23 грудня 1995 року Київське міжміське бюро технічної інветаризації посвідчив, що 1/3 частина жилого будинку з прилежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], зареєстрований в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON], записано в реєстрову книгу під реєстром № 594. Згідно довідки, виданої 25 лютого 1995 року виконкомом Горенської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, згідно з записом в погосподарських книгах Горенської сільської ради за № 1406, померлому [PERSON] належав на праві особистої власності жилий будинок, який розташований на земельній ділянці розміром 0,13 га і знаходиться в [ADDRESS]. 10 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулась із заявою до Горенської сільської ради "Щодо виділення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]", в якій просила на підставі п. п. 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України та враховуючи її законне право на 1/3 частини земельної ділянки, що була закріплена за житловим будинком померлого батька, виділити їй у власність земельну ділянку розміром 0,0433 га за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09 липня 2015 року 48-ої сесії 6-го скликання "Про розгляд заяви гр. [PERSON], проживаючої в [ADDRESS]", вирішено надати [PERSON] дозвіл на проведення матеріалів інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (забудовані землі) Горенської сільської ради. 03 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Горенської сільської ради із заявою щодо надання роз"яснення, в якій просила надати роз"яснення- на якій підставі було порушено її конституційні права та позбавлено законного права на володіння земельною ділянкою розміром 0,0433 га. 12 серпня 2015 року Горенською сільською радою надано відповідь [PERSON], в якій зазначено, що з перелічених підстав припинення права користування земельною ділянкою, які передбачені ст. 141 Земельного кодексу України, сільською радою рішень не приймалося; сільською радою не виносилось рішення про припинення або вилучення ( в т. ч. і примусового) земельної ділянки [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 вересня 1991 року № 42/17 "Про закріплення земельної ділянки розміром 0,07 га, що належить [PERSON], за гр. [PERSON]", вирішено закріпити за гр. [PERSON] земельну ділянку розміром 0,07 га в [ADDRESS] з земельної ділянки її батька гр. [PERSON]. В рішенні вказано, що було розглянуто заяву [PERSON], проживаючого в [ADDRESS] про надання дозволу на перезакріплення земельної ділянки розміром 0,07 га, що йому належить, за його дочкою [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. Відповідно до довідки Горенської сільської ради від 20 березня 2017 року № 288/7 вказано, що в рішенні виконавчого комітету Горенської сільської ради за № 42/17 від 20 вересня 1991 року "Про закріплення земельної ділянки розміром 0,07 га, що належить гр. [PERSON]", за [PERSON] зроблена помилка та в вирішальній частині рішення місця проживання [PERSON] замість [ADDRESS] проставлений [ADDRESS]. Згідно будинкової книги [PERSON], який помер [INFO], проживав і був прописаний в [ADDRESS] з 15 жовтня 1955 року. Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про вилучення земельної ділянки у гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]" вирішено: 1. Припинити право користування гр. [PERSON] земельною ділянкою площею 0,06 га в [ADDRESS]. 2. Передати вищезгадану земельну ділянку до складу земель Горенської сільської ради. 3. Внести зміни до земельно-облікових документів Горенської сільської ради. Згідно рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії ради 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]", вирішено передати [PERSON] земельну ділянку безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,06 га в [ADDRESS] і доручити НВФ "Абрис" виконати інвентаризацію та виготовити державний акт на право приватної власності. Відповідно до Договору дарування 2/3 частини жилого будинку від 29 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] подарували по 1/3 частині, а [PERSON] прийняла в дар 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок зазначений за планом під літ. "А"-дерев"яний, загальною площею 47,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., погріб-"В", вбиральня-З", колодязь-І, огорожа під № 2-3, розташовані на земельній ділянці. Вказані 2/3 частини жилого будинку належать: 1/3 частина жилого будинку-[PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 жовтня 2005 року 4-ю Київською державною нотаріальною конторою за р. № 205634, зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 15 жовтня 2005 року за № 594 в книзі № 2; 1/3 частина житлового будинку-[PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 грудня 1995 року 1-ю Київською обласною державною нотаріальною конторою за р. № 2-8736, зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 05 жовтня 2005 року за № 594 в книзі № 2. Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 22-ої сесії 4-го скликання від 24 грудня 2005 року "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON]", вирішено надати [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,04 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських приміщень в [ADDRESS]; Доручити землевпорядній організації розробити проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки у власність, та подати його на розгляд обласному управлінню земельних ресурсів у строк, передбачений договором для здійснення державної землевпорядної експертизи. Згідно Протоколу земельно-узгоджувальної комісії від 05 липня 2008 року Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, взявши до уваги матеріали інвентаризації, зведений план, що відповідають розмірам земельної ділянки гр. [PERSON], земельно-узгоджувльна комісія не заперечила проти надання дозволу на приватизацію без підпису акту погодження меж гр. [PERSON]. Вказаний протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 05 липня 2008 року складався з приводу передачі в приватну власність присадибної ділянки площею 0,08 га без підпису [PERSON], оскільки, як зазначив представник відповідача [PERSON], [PERSON] відмовилась від підпису, і цей протокол затверджений рішенням Горенської сільської ради 18 вересня 2008 року. Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 вересня 2008 року 20-ої сесії 5-го скликання "Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]", вирішено затвердити протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради 15 липня 2008 року, а саме передати гр. [PERSON] в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в [ADDRESS], без підпису сусіда [PERSON]". Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 травня 2009 року 25-тої сесії 5-го скликання "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки та передачу її у приватну власність гр. [PERSON]", вирішено затвердити матеріали інвентаризації земельної ділянки в [ADDRESS], гр. [PERSON] площею 0,0788 га; Передати безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0788 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну) в [ADDRESS]; Доручити земельно-кадастровій організації виготовити державний акт на право приватної власності на землю. 30 вересня 2010 року [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, відповідно до якого [PERSON] на підставі рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року є власником земельної ділянки площею 0,0788 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Згідно вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно вимог ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно вимог ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об"єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку. За правилами ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно положень ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об"єкти, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно частки осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно вимог ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до вимог ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б)смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; Г) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб); д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим кодексом; Г) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Відповідно до вимог ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей. Судом на підставі пояснень осіб, які беруть участь у справі та дослідженні доказів було з"ясовано, що 20 вересня 1991 року рішенням Горенської сільської ради народних депутатів № 42/17 закріплено за [PERSON] земельну ділянку розміром 0,07 га в [ADDRESS] з земельної ділянки її батька [PERSON], і у зв"язку з цим дана земельна ділянка біля будинку діда [PERSON] [PERSON] складала в розмірі 0,06 га. Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про вилучення земельної ділянки у гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]" припинено право користування гр. [PERSON] земельною ділянкою площею 0,06 га в [ADDRESS], та згідно рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії ради 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]", передано [PERSON] земельну ділянку безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,06 га в [ADDRESS], користування якою було припинено [PERSON]. 29 жовтня 2005 року мати [PERSON] [PERSON] і її дядько [PERSON] за договором дарування подарували по 1/3 частині кожний, а [PERSON] прийняла в дар 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. У зв"язку з цим [PERSON] скористалась своїм правом на земельну ділянку пропорційно частці права власності на будівлю, тобто на 0,04 га від 0,06 га, які залишились після смерті [PERSON]. Приватизувала [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0788 га, в які входить 0,04 га земельної ділянки, що знаходиться біля будинку, в якому їй належить на праві власності 2/3 його частини, та 0,0388 га земельної ділянки, що надана їй рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії ради 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]". Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем [PERSON] не доведено і не надано суду належних і допустимих доказів, що у зв"язку з прийняттям Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області рішення від 18 вересня 2008 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]", та рішення 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року, а також видачею [PERSON] 30 вересня 2010 року Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], порушено її права, як позивача у справі. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed