Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Прокурор, що діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області" звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою про розірвання достроково договору оренди землі від 22.09.2017 року, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та [PERSON] , який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.11.2017 року за № 23276502, та прохав повернути земельну ділянку площею 45 га в розпорядження держави. На обґрунтування своїх вимог в позовній заяві зазначив, що 22 вересня 2017 року між ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та [PERSON] укладено договір оренди землі щодо надання в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 45 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Першопокровської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області (кадастровий номер 65238840000:03:001:0122) строком на 7 років, договір зареєстровано 9.11.2017 року за № 23276502. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно висновку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, вартість земельної ділянки площею 45 га складає 268046,44 грн. Земельна ділянка була передана в оренду для сінокосіння і випасання худоби, що передбачено пунктами 14 та 15 укладеного договору оренди. Під час обстеження державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області вказаної земельної ділянки було встановлено, що відповідач вирощував на орендованій земельній ділянці озиму сільськогосподарську культуру - озимий ріпак, тим самим використовуючи земельну ділянку не за цільовим призначенням, порушив умови укладеного договору оренди, в звязку з чим відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення та припис про усунення порушень земельного законодавства. В зв`язку з цим прокурор просив розірвати вказаний договір оренди землі, повернути спірну земельну ділянку. Ухвалою суду від 22.02.2021 року сторону по справі - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області замінено на Нижньосірогозьку селищну раду, в зв"язку з передачею земельної ділянки, яка перебуває у відповідача в користуванні у комунальну власність. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у тому ж обсязі і з тих же підстав та просив їх задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області позов підтримав, надавши письмові пояснення з викладенням правової позиції до позовної заяви (а.с.49-50), зазначивши що 25.03.2020 року Державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням земель у м. Нова Каховка, Каховському, Горностаївському, Великолепетиському, Верхньорогачинському, Нижньосірогозькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Воловичем В.В. був складений акт обстеження земельної ділянки № 203 - ДК/165/АП/09/01-20, яким зафіксовано факт використання орендованої земельної ділянки з порушенням умов договору оренди та норм земельного законодавства, в зв2язку з чим підтримує позовні вимоги прокурора у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначивши що дійсно укладав договір оренди 22.09.2017 року, земельну ділянку використовує за призначенням, тому підстав для розірвання договору оренди немає. Разом з тим, пояснив що подекуди місцями на орендованій земельній ділянці дійсно росте ріпак, який він не сіяв та не розорював землю. Ріпак він косить на сіно. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в справі матеріали, суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів, приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Під час судового розгляду встановлено, що 22 вересня 2017 року між ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та [PERSON] було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець ГУ Держгеокадастру у Херсонській області передав, а орендар [PERSON] прийняв в строкове, на 7 років, платне користування земельну ділянку площею 45 га в тому числі пасовища 45 га, що розташована на території Першопокровської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, кадастровий номер 6523884000:03:001:0122. Пунктами 14 та 15 договору оренди передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Цільове призначення земельної ділянки: 01.08 - для сінокосіння та випасання худоби. Відповідно п. 21.1. договору оренди, орендар використовує земельну ділянку виключно за цільовим призначеннямю Обов"язками орендаря , зокрема, є заборона зміни цільового призначення земельної ділянки; необхідність використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил. (п.25 договору оренди) За змістом п. 22 договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. (а.с.13-14). Підстави припинення дії договору визначені в п. 29-31 оспорюваного договору. 25.03.2020 року Державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням земель у м. Нова Каховка, Каховському, Горностаївському, Великолепетиському, Верхньорогачинському, Нижньосірогозькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Воловичем В.В. був складений акт обстеження земельної ділянки № 203 - ДК/165/АП/09/01-20, відповідно змісту якого при проведенні перевірки дотримання заходів із землеустрою передбачених проектами землеустрою(щодо скдаду угідь та їх зміни, обмеження (обтяження) встановлено, що земельна ділянка площею 45 га кадастровий номер 6523884000:03:001:0122 представлена видами угідь - пасовища, на яке накладено обмеження відповідності до ст. 37 ЗУ "Про охорону земель" щодо заборони розорювання та використовується як рілля шляхом агротехнічного обробітку та засіву озимої сільськогосподарської культури (озимий ріпак). Використання земельної ділянки здійснюється в порушення ст. 164 ЗК України, ст.ст. 35,37 ЗУ "Про охорону земель", ст.1 ЗУ "Про землеустрій", ст. 25 ЗУ "Про оренду землі", за яке передбачена відповідальність за ст. 55 КУпАП - відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою. (а.с.19-20) В зв`язку з цим, відносно [PERSON] 2.06.2020 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 55 ч.1 КУпАП у виді штрафу в сумі 170 грн. 31.07.2020 року вказана постанова про притягнення [PERSON] була скасована рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області, оскільки оскаржувана постанова від 2.06.2020 року була прийнята поза межами встановлених ст. 38 КпАП України строків. 27.05.2020 року державним інспектором винесено припис про усунення порушень земельного законодавства, відповідно якого зазначено про використання орендованої земельної ділянки не як пасовища, а як ріллі шляхом агротехнічного обробітку та засіву озимої сільськогосподарської культури (озимий ріпак); [PERSON] приписано у 30-денний строк усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом використання земельної ділянки в межах виду користування, передбаченого договором оренди землі. Вказаний припис було надіслано поштою [PERSON] (а.с.21). [PERSON] не звертався щодо оскарження дій посадової особи (державного інспектора), яка надіслала зазначений припис. В матеріалах справи відсутні дані щодо оскарження відповідачем постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, а факт сплати відповідачем штрафу та відшкодування нарахованої шкоди підтверджують визнання ним допущених порушень земельного законодавства при використанні спірної земельної ділянки. При цьому слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 28.01.2019р. у справі № 473/4413/17 вказав, що при істотному порушенні умов договору оренди землі (а саме нецільовому використанню земельної ділянки), для дострокового його розірвання за рішенням суду достатньо встановлення самого факту такого істотного порушення, а подальше його усунення не позбавляє орендодавця права вимагати розірвання договору у зв`язку із невиконанням його умов. Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 468/1498/17-ц від 22.01.2020 року. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб"єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Наведені вище вимоги закону прокурором дотримані, що підтверджується змістом позовної заяви. Про звернення до суду прокурор повідомив Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (а.с.24). Також 11.02.2021 року прокурор про звернення до суду повідомив письмово Нижньосірогозьку селищну раду (а.с.104). У відповідності з вимогами Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» № 60-р від 31.01.2018 року, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 42 від 11.12.2020 року, земельну ділянку з кадастровим номером 6523884000:03:001:0122 передано Нижньосірогозькій селищній раді у комунальну власність як земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, про що внесено відповідний запис від 12.01.2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, на цей час фактичним власником спірної земельної ділянки є Нижньосірогозька селищна рада, тому спірна земельна ділянка підлягає поверненню у розпорядження територіальної громади сіл в особі вказаного органу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з загальним правилом, визначеним ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Але, при цьому, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються земельної ділянки та відповідно до ч.1 ст. 2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, при вирішенні питання про розірвання договору оренди землі (дострокового припинення земельних відносин) слід враховувати вимоги Земельного кодексу України щодо дострокового припинення права відповідача користуватись орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. Згідно зі ст ст. 34, 93, 96 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. Відповідно до ч.9 ст. 93 Земельного кодексу України та ч.2 ст. 792 ЦК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Із змісту ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» слідує, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до положень ст.ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Згідно з п. «ґ» ч.1 ст. 141, ст. 143 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до Договору оренди землі орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 45 гектарів пасовищ, кадастровий номер земельної ділянки 6523884000:03:001:012. Орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим договором. Орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку тільки за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У з`вязку з цим сторони мають безумовно дотримуватись умов, визначених укладеним між ними договором до тих пір, доки такі умови відповідним чином не будуть змінені або відмінені сторонами. Відповідач допустив нецільове використання орендованої земельної ділянки, що відповідно до ст. 651 ЦК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», п. «ґ» ч.1 ст. 141, ст. 143 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання договору оренди землі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує своїх передбачених договором та законом обов`язків по використанню орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням, оскільки здійснює вирощування сільськогосподарської культури - ріпак, на землях, призначених для сінокосіння та випасання худоби. Відповідачем не надано жодних доказів в обгрунтування його заперечень позовних вимог - щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням - саме для сінокосіння та випасання худоби. Суд враховує, що відповідач під час судового розгляду не заперечував, що на орендованій земельній ділянці ріс та росте ріпак, - сільськогосподарська культура, яку він косив. Вказані обставини є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі через невиконання орендарем своїх зобов`язань за договором щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про те, що відповідач використовував орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, тобто замість сінокосіння та випасання худоби використовував земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської культури, здійснюючи ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим істотно порушив умови укладеного договору оренди, що є підставою для задоволення позовних вимог прокурора про дострокове розірвання вказаного договору оренди землі з поверненням земельної ділянки у розпорядження органу, уповноваженому розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення. Вказаний висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 02.09.2019р. у справі № 623/2421/16-ц (провадження № 61-24009св18), від 28.01.2019 р. у справі № 473/4413/17 (провадження 61-40320св18), від 22.01.2020р. у справі № 468/1498/17-ц (провадження № 61-36544св18), від 06.04.2020р. у справі № 707/658/17 (провадження № 61-17009св18). Оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь Каховської місцевої прокуратури (якою перераховані відповідні суми судового збору) підлягають стягненню витрати, понесені на оплату судового збору за позовну заяву в сумі 4204 гривні.

Outcome: approved