Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Прокурор Сосницького району, діючи в інтересах держави в особі Сосницької центральної районної лікарні, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.01.2013 року вироком Сосницького районного суду [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, з призначенням покарання у вигляді двох років позбавлення волі з іспитовим строком в один рік. Позов про відшкодування витрат, затрачених на лікування, у рамках кримінального провадження заявлений до суду не був. При розгляді справи було встановлено, що внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному лікувально-профілактичному закладі "Сосницькій центральній районній лікарні" 16 днів, відповідно до довідки на лікування було затрачено 1264 грн. Зазначені витрати закладу охорони здоров'я [PERSON] до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. В судовому засіданні прокурор Бабич Є.А. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Сосницької ЦРЛ Довга І.В. в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він визнає. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити зі слідуючих підстав. 23.01.2013 року вироком Сосницького районного суду [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, з призначенням покарання у вигляді двох років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік. Відповідно до даного вироку [PERSON] 03.08.2012 року, близько 23 години, перебуваючи біля приміщення сільської ради в с. Загребелля Сосницького району Чернігівської області, під час сварки, умисно вилив на взуття [PERSON] бензин та підпалив його за допомогою сірника. Внаслідок чого [PERSON] отримав опіки 3-го А-Б ступеня, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я на термін більше трьох тижнів. Із довідки Сосницької ЦРЛ від 14.01.2015 року за №61 вбачається, що [PERSON] з 04.08.2012 року по 22.08.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні в Сосницькій ЦРЛ 16 днів, вартість лікування становить 1264 грн. (медикаменти 36,66 грн., харчування 22,75 грн., заробітна плата 702,78 грн., господарські витрати 501,51грн.). Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року "Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Сосницький ЦРЛ, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 1264 грн., затрачених Сосницькою ЦРЛ на лікування потерпілого від злочину. Окрім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судові витрати на користь держави.

Outcome: approved