Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

КП "Надвірнянський житловик"звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території в сумі 2018,84 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач проживає в [ADDRESS]. Однак, всупереч вимог положень житлового законодавства, договір на утримання будинку і прибудинкової території укладати відмовляється і оплату за житлово-комунальні послуги не проводить, в зв'язку з чим утворилася заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, яка станом на 30.09.2014 року становить 2018,84 грн. Добровільно погасити заборгованість відповідач відмовляється, тому підприємство зазначену суму боргу по оплаті просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному об'ємі, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлена завчасно і належним чином, про що свідчать судові розписки, про причини неявки чи слухання справи в її відсутність суду заяви не подавала. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов'язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Матеріальне становище користувачів не звільняє їх від виконання зобов"язань. А відповідно до вимог ст.901,903 ЦК України за договором надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Так, в суді достовірно встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS] та є користувачем житлово-комунальних послуг з обслуговування будинку і прибудинкової території по місцю свого проживання, про що свідчить відкритий особовий рахунок № [NUMBER]. У відповідності до ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"та Постанови КМ України №572 від 08.04.1992 року власники приватизованого житла зобов'язані нести витрати по утриманню будинку та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Однак право на вимогу щодо участі відповідача у витратах на утримання будинку і прибудинкової території виникає у власника будинку з моменту укладення між сторонами угоди про участь у таких витратах. Як вбачається з матеріалів справи, хоч відповідач і не укладала договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території по місцю свого проживання, із заявою про відмову у наданні послуг не зверталася, однак користувалася наданими послугами, не відмовившись від них, тому в силу ст. 11 ЦК України дії сторін породжують цивільні права та обов'язки. Той факт, що відповідачу надавалися позивачем ряд житлово-комунальних послуг підтверджується матеріалами справи, а саме: прибирання прибудинкових територій, утилізація твердих побутових відходів, освітлення місць загального користування (без заміни ламп), вивезення твердих побутових і негабаритних відходів. Доказів того, що такі послуги не надавалися, відповідач суду не представила. Згідно нарахованого тарифу з вересня 2011 року по серпень 2014 року надані вищеперераховані послуги становлять в загальному 2018,94 грн. Розмір місячних нарахувань за послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території нараховані згідно рішень Надвірнянської міської ради від 26.06.2008 року "Про тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій", від 30.10.2008 року "Про перегляд тарифів на деякі послуги з утримання будинків та прибудинкових територій" та від 27.04.2012 року № 923-21/2012 «Про пизведення тарифів з обслуговування будинків та прибудинкових територій у відповідність до Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» та затвердження прибудинкових територій по будинках, що знаходяться на балансі та обслуговуванні КП «Надвірнянський житловик». Таким чином, з врахуванням всіх обставин справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Також у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. Враховуючи наведене, на підставі п.5 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.04.1992 року, ст.67, 68 ЖК України, ст.11, 257, 526, 527, 901,903 ЦК України та

Outcome: approved