Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього страхового відшкодування в сумі 100000 грн. 00 коп. та стягнення судових витрат пов язаних із розглядом справи. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що Між ним та [PERSON] 21.05.2019 р. укладено поліс №АО/3305711 обов язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу "Audi A6", реєстраційний номер [NUMBER] . 16.08.2019 року в м.Миколаєві по вул.Пушкінській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками якої були: автомобіль "Hyundai SANTA FE", реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] та забезпечений транспортний засіб "Audi A6", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.05.2020 року ДТП сталася в результаті порушення правил дорожнього руху [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб "Hyundai SANTA FE", реєстраційний номер [NUMBER] , а його власнику заподіяно матеріальних збитків, які відповідно до звіту №114/19-19 про оцінку автомобіля від 09.10.2019 року становлять - 524 002, 00 грн. Відповідно до вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.05.2020 року визнано вищевказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що 03.07.2020 року було складено страховий акт № 139124, відповідно до якого, страхове відшкодування становить 100 000 грн. та відповідно до платіжного доручення № 10910 від 03.07.2020 року позивач виплатив страхове відшкодування власнику транспортного засобу "Hyundai SANTA FE", реєстраційний номер [NUMBER] в повному обсзяі. Ухвалою від 23.12.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Водій [PERSON] , 16.08.2019 р. о 11.50 год., керуючи транспортним засобом "Audi A6", реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Пушкінській в м. Миколаєві, в порушення п.п.2.3"б"; 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху України, рухаючись по проїзній частині вул.Пушкінська, проявив неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінами, в результаті чого, допустив наїзд на стоячий транспортний засіб "Hyundai Santa FE", р.н. [NUMBER] , який продовжуючи самовільний рух здійснив наїзд на вказаних пішоходів. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.05.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено, якщо він протягом 3(трьох) років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки. Стягнуто з [PERSON] на користь держави витрати Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення судових екпертиз\~на загальну\~суму 8\~792\~(\~вісім тисяч\~сімсот дев`яносто\~дві)\~56\~коп. Цивільний позов [PERSON] до Страхової компанії АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із Страхової компанії АТ «ПРОСТО-страхування» на користь [PERSON] 100\~000 (сто тисяч) грн. страхового відшкодування. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 424\~002 (чотириста двадцять чотири тисячі дві) грн. 20 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5\~000 (пять тисяч) грн. Відповідно до Полісу №АО/3305711 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником транспортного засобу "Audi A6", реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно звіту №144/09-19 від 09.10.2019 р., про оцінку автомобіля "Hyundai SANTA FE", реєстраційний номер [NUMBER] виданого ФОП [PERSON] ,вартість відновлювального ремонту автомобіля "Hyundai SANTA FE", складає 524 002грн. 20 коп. Відповідно до ремонтної калькуляції №144/09-19, вартість ремонту "Hyundai SANTA FE", реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Страхового акту від 03.07.2020 р., сума страхового відшкодування за умовами страхування становить 100 000грн. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ремонту "Hyundai SANTA FE", реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 р.в., є [PERSON] 03.07.2020 р. [PERSON] виплачено 100 000 грн., про що свідчить платіжне доручення №10910. Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону. Оскільки відповідач будучи водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, слід зробити висновок, що на підставі підпункту «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» виникло право подати регресний позов до відповідача. За ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved