Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та жінки [PERSON] , [INFO] . В своїй заяві вказала, що у березні 1988 року вона познайомилася з [PERSON] , який народився [INFO] . Між ними швидко виникли любовні почуття, фактично склалися шлюбні відносини, тому у 1988 році [PERSON] почав проживати з заявником та її дітьми: донькою [PERSON] (нині прізвище- [PERSON] ) і сином [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 28.11.2000 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання (прописався) за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить інформація на сторінці його паспорта. Заявник зазначає, що вони проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі, оскільки не вважали, що це має значення для їхніх стосунків. Спільно вели домашнє господарство, опікувалися один про одного, про дітей, сумісно матеріально забезпечували сім`ю. Мешкаючи однією сім`єю, вирішили придбати квартиру, для чого спільно збирали грошові кошти. У зв`язку із таким, 14.05.1996 р. [PERSON] уклав договір з Житлово-будівельним кооперативом «Надія-2» про пайову участь в будівництві житлового будинку по [ADDRESS] . Грошові кошти на будівництво сплачували спільно, всю документацію з оплат (внесків) за договором заявник збирала особисто. 18.02.2003 року [PERSON] отримав рішення Виконавчого комітету Фрунзенської районної ради від 18.02.2003 р. № 37/20 про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я гр. [PERSON] 27.03.2003 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно і 14.07.2003 року отримав витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . 25.07.2003 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання у кв. [ADDRESS] . Після оформлення вище зазначеної квартири заявник з [PERSON] продовжували мешкати однією сім`єю, а квартиру утримували спільно, про що свідчать квитанції з оплати комунальних послуг, які сплачувала заявник особисто. З 2018 стан здоров`я [PERSON] значно погіршився. Заявник завжди його доглядала і піклувалася про нього, надавала іншу допомогу, оскільки [PERSON] через похилий вік і хворобу був у безпорадному стані. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчать свідоцтво про смерть від 28.12.2020 р., довідка про причину смерті від 28.12.2020 р. Всі витрати на поховання несла заявник, але оформленням документів займалася її донька [PERSON] . Безпосередньо заявник займатися оформленням документів щодо поховання не мала змоги, оскільки хворіла з 26.12.2020 р. по 09.02.2021 р., що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.02.2021 р. Заявник вказує, що 25.02.2021 р. подала заяву до Відокремленого підрозділу четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкодавця [PERSON] . Оскільки вона з [PERSON] не перебувала у шлюбі, тому з метою отримання спадщини вимушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Ухвалою від 26.04.2021 року відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 25.08.2021 року витребувано у Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 158П/2021, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , копія якої надійшла до суду 17 вересня 2021 року. Заявник в судовому засіданні пояснила, що її знайома в 1988 році прийшла до неї додому разом з [PERSON] . Через два дні [PERSON] прийшов сам, вони вирішили мешкати разом, до цього він мешкав в гуртожитку. Прожили разом 32 роки, разом за спільні кошти придбали квартиру приблизно в 1990 році. Мешкали по [ADDRESS] , з ними разом проживали її син та донька. [PERSON] був зареєстрований в її квартирі з 1998 року по 2003 рік. [PERSON] захворів та [INFO] помер. Похованням займалась заявник та її донька. В подальшому від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без їх участі та проти встановлення даного факту не заперечує. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом [PERSON] , знає її з 1982 року. Повідомив, суду, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 1993 року до його смерті в квартирі [PERSON] .. Сім"я свідка та [PERSON] з [PERSON] дружили, разом проводили час, відпочивали. Свідку відомо, що в [PERSON] є донька, яка мешкає в Німеччині. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом [PERSON] . Повідомив, що з [PERSON] він був знайомий з 1980 року. [PERSON] познайомив свідка з [PERSON] та відрекомендував її як дружину. Свідку відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, мешкали разом по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою [PERSON] . Повідомила, що [PERSON] постійно мешкала з [PERSON] з 1988 року однією родиною. Свідку відомо, що під час їх спільного проживання [PERSON] придбав квартиру. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона донькою [PERSON] . Повідомила, що мати постійно мешкала однією сім`єю з [PERSON] з 1988 року. Свідок постійно з ними мешкала до 1994 року, потім створила свою сім"ю та мешкала окремо, а в 2012 році знов повернулась до матері зі своєю сім"єю та вони мешкали усі разом в квартирі по [ADDRESS] . Мати увесь цей час мешкала з [PERSON] та його смерті. Свідку відомо, що донька та онук [PERSON] мешкають в Німечинні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] приходиться їй свекрухою. Повідомила, що [PERSON] мешкала однією сім`єю з [PERSON] . Також зазначила, що вони разом придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій ніхто не мешкає. Також зазначила, що в [PERSON] є донька, яка мешкає в Німеччині приблизно 15 років. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] заявнику необхідне для того, щоб згідно вимог сімейного законодавства (ст.ст. 60, 74 СК України) підтвердити та захисти право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю в квартирі за адресою заявника за адресою: [ADDRESS] , з 1988 року по день смерті, що підтверджується Довідкою ЖК «Простор-18» б/н від 22.02.2021 р., згідно до якої [PERSON] дійсно мешкав за адресою: [ADDRESS] з 1991 р. по момент смерті, довідкою ЖК «Надія-2» вих. № 06 від 22.02.2021 р., згідно до якої громадянин [PERSON] є власником квартири та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не мешкав за зазначеною адресою, копією листа від 03.06.2011 р., який [PERSON] направляв на адресу Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, і за змістом якого фактичним місцем проживання зазначав [ADDRESS] , фіскальними чеками, згідно до яких [PERSON] оплачував направлені листи до Фрунзенського районного суду м. Харкова з поштового відділення зв`язку № 176, що підтверджує той факт, що він мешкав за адресою: [ADDRESS] , копією адміністративного позову від 03.06.2011 р., з яким [PERSON] звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова і за змістом якого фактичним місцем проживання зазначав [ADDRESS] , повідомленнями про вручення поштових відправлень, які [PERSON] отримував особисто 12.12.2008 р. і 14.07.2011 р. за адресою: [ADDRESS] , медичною картою амбулаторного хворого, а саме титульним аркушем, на якому міститься інформація про те, що « [PERSON] , проживает: [ADDRESS] », аналізом крові від 28.07.2016 р., яке надавалося [PERSON] із зазначенням адреси [ADDRESS] , показами свідків. Однак у шлюбі заявник з [PERSON] не перебували. Судовим розглядом встановлено, що 14.05.1996 р. [PERSON] уклав договір з Житлово-будівельним кооперативом «Надія-2» про пайову участь в будівництві житлового будинку по [ADDRESS] . Матеріали справи свідчать, що грошові кошти на будівництво [PERSON] та [PERSON] сплачували спільно, всю документацію з оплат (внесків) за договором збирала заявник особисто. 18.02.2003 року [PERSON] отримав рішення Виконавчого комітету Фрунзенської районної ради від 18.02.2003 р. № 37/20 про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я гр. [PERSON] 27.03.2003 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно і 14.07.2003 року отримав витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . 25.07.2003 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання у кв. [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. 25.02.2021 р. [PERSON] подала заяву до Відокремленого підрозділу четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкодавця [PERSON] . Згідно з ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як вбачається з копії спадкової справи, донька померлого [PERSON] - [PERSON] , [INFO] від прийняття спадщини після смерті батька відмовилась. Згідно з ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідно встановити такі юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин справи, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи заявника щодо її спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 1988 року по день його смерті [INFO] , доказів, які спростовують цей факт справа не містить. Враховуючи вищезазначене, те що заява про встановлення фактів проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки для заявника, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заява останньої підлягає задоволенню.

Outcome: approved