Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

у травні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" (далі - позивач, ТОВ "Теплопостачсервіс") звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 58040,46 грн з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, надає ці послуги та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів. Відповідно до вимог законодавства споживач зобов`язаний укласти договір із надавачем відповідних послуг. Додержуючись цих вимог між позивачем і відповідачем 22 травня 2018 року укладено договір № 19/14/79 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідач регулярно отримує ці комунальні послуги, не відмовляється від них та фактично споживає їх. Відповідач жодного разу не звернувся до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання ним боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Відповідачка систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг внаслідок чого у споживача існує заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2015 року по березень 2020 року - 46 119,12 гривень; за надані послуги з централізованого постачання гарячої води за період з травня 2017 року по березень 2020 року - 1142,41 гривні. У зв`язку з тим, що [PERSON] вказані суми боргу не сплатила і прострочила виплату, то відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язана сплатити також: -загальну суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 7587,05 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 3089,88 грн. -загальну суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за гаряче водопостачання - 52,10 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за гаряче водопостачання - 49,89 грн. Таким чином, ТОВ "Теплопостачсервіс" просило суд стягнути з боржника на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 2102,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 4 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 20). У судове засідання, призначене на 4 лютого 2021 року, сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судові повістки вважаються доставленими. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа 2 вересня 2021 року не розглядалася у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. Про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином, у тому числі шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Приймаючи до уваги, що відповідач, який в установленому законодавством порядку повідомлявся про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс". Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору про бронювання квартири для передачі у власність № 2010/ВА-79 та додаткової угоди № 1 від 23.07.2014 року (а.с. 15) та споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає позивач. Відповідно до інформації, наданої на запит суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 15 грудня 2020 року, відповідачка [PERSON] [INFO] зареєстрованою за вказаною вище адресою не значиться (а.с. 28). Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та фактично споживав їх. Жодного разу не звертався до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останньої з приводу відмови від отримання таких послуг. Відповідно до ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2018 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» і відповідачкою укладено договір № 19/14/79 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 7-10). Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження своїх доводів ТОВ «Теплопостачсервіс» надав суду розрахунок заборгованості. Відповідно до довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання № 19/14-79Т/1 від 20.04.2020, наданої позивачем та перевіреної судом, вбачається, що борг відповідача становить 47261,53 гривень, який в себе включає: 46119,12 грн заборгованість за послуги з центрального опалення та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 1142,41 грн (а.с. 5). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, згідно з розрахунком нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних, позивач має право відшкодувати: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 7587,05 грн; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 52,10 грн; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 3089,88 грн; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 49,89 грн. Це підтверджується розрахунком позивача № 19/14-79Т/1 від 20.04.2020 (а.с. 6). З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири, і так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved