Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

29 грудня 2015 року позивач звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ"Агротрейд" про визнання договору оренди земельної ділянки(правочину) недійсним. В обгрунтування своєї уточненої позовної заяви вказує, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка (пай №320,321) площею 16,23 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що видано на його ім'я державний акт про право приватної власності на землю [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №229 від 27.11.2002 року. В 2008 році позивач уклав угоду з ТОВ «АгроТрейд» про оренду земельної ділянки терміном на п'ять років, з кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER], термін дії договору 5 років. Чинність вказаного договору оренди закінчилась ще у 2013 році, однак договір на п'ять років у позивача відсутній та відсутні відомості про державну реєстрацію такого договору. Натомість, без згоди позивача та без дотримання порядку укладання та подовження договорів оренди, відповідачем було надано для державної реєстрації оспорюваний договір оренди, в якому було здійснено виправлення у номері договорі кульковою ручкою, здійснено закреслення частин пункту 10, та у пункгі 19 Договору вписано кульковою ручкою слово «передачі» та засвідчено такий договір не особистим підписом позивача, а підписом іншої особи. 5 жовтня 2011 року позивач письмово звернувся до директора ТОВ «АгроТрейд» про належне виконання орендарем істотних умов договору оренди на земельну ділянку,однак звернення позивача було проігноровано та істотні умови договору не виконано відповідачем. Крім того, в оригіналі акта про передачу та прийом земельної ділянки здійснено виправлення в даті з «1 вересня 2008» виправлено на «26 березня 2008» та термін дії виправлено з «5» на «десять» років. Тобто, відповідачем було вийнято попередньо підписаний акт приймання - передачі до раніше укладеного договору оренди та здійснено виправлення в оригіналі документу для незаконного заволодіння його земельною ділянкою ще на п"ять років. Такі дії відповідача по справі прямо порушують права позивача, як власника нерухомого майна, що визначені Конституцією України та чинним законодавством України. Також, однією з підстав для визнання договору оренди недійсним, є те що договір підписано не позивачем, а іншою особою. Як доказ мається письмова заява позивача подана 29.12.2015 року до Софіївського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області з про підроблення договору оренди земельної ділянки посадовими особами ТОВ «АгроТрейд», яка належить позивачу на праві власності, з метою незаконного заволодіння його земельною ділянкою, та в їх діях вбачається склад кримінального правопорушення передбачений ст.ст. 358, 364 та 366 Кримінального кодексу України. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання угоди недійсною. Враховуючи, що підстави визнання недійсності договору оренди землі, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладання договору), а саме у разі відсутності у договорі оренди землі однієї з істотних умов. Істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Предметом регулювання земельного права виступають вольові суспільні відносини, об'єктом яких є земля. Згідно із частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин, зокрема договір, є однією з найпоширеніших підстав виникнення, зміни та припинення цивільних правовідносин у системі юридичних фактів. Тобто, правочином визнається дія дієздатного суб'єкта цивільного права, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав і обов'язків, що не суперечать праву і спрямовані на задоволення його прав та інтересів чи прав та інтересів інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. На підставі статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. Державної реєстрації права оренди позивачем особисто не здійснювалось та документи до відповідного органу не надавались. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов. Беручи до уваги факт не підписання стороною договору оренди, та відсутність згоди на укладання договору, істотні умови не було досягнуто, а отже правочин не було вчинено. При вирішенні судом спору про визнання договору недійсним з підстав відсутності у сторони волі на його укладення правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору, а не на момент його державної реєстрації. Статтею 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. Правочин, який порушує публічний порядок, є недійсним. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу враховується вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Відповідно до статті 230 Цивільного кодексу якшо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якшо сторона заперечує наявність" обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якшо вона замовчує їх існування. Одним із доказів у справі про порушення конституційних прав позивача та введення його в оману шляхом вчинення злочину є підроблення підпису власника земельноі ділянки, що свідчить наявна заява подана до поліції, про що в ході розгляду цивільної справи будуть витребувані додаткові докази. Такий правочин спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини, а отже є нікчемним та таким, що порушує публічний порядок та підлягає оспорюванню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якшо він підписаний його стороною (сторонами). Тобто обов'язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину. Однак, як згадувалось вище, підписом позивача не було погоджено договір оренди. Враховуючи, що договір оренди землі не є укладеним і ТОВ «АгроТрейд» користуються належною позивачу земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а позивач фактично вимагає повернення від відповідача безпідставно набутого майна, до спірних відносин застосовуються ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, відповідно до яких набувач зобов"язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Договір оренди відповідно до законодавства повинен бути нотаріально посвідченим. У договорі оренди відповідно до статті 14 Закону України «Про оренду землі» мають бути зазначені такі істотні умови: 1) об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); 2) термін договору оренди; 3) орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду); 4) цільове призначення, умови використання і збереження якості землі; 5) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; 6) існуючі обмеження та обтяження щодо використання земельної ділянки; 7) сторона (орендодавець чи орендар), яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; 8) відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених пунктом 8, порушення вимог статей 4, 5, 6, 7, 9, 13, 15 Закону України "Про оренду землі" є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до законів України. Усі подані заявником документи формуються в окрему реєстраційну справу. Державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Враховуючи той факт, що позивач особисто не надавав до органу земельних ресурсів заяву та договір оренди земельної ділянки на його держану реєстрацію, проведення такої реєстрації є неправомірною дією на той час уповноваженого реєстраційного органу та підлягає скасуванню. Позивач просить визнати правочин - договір оренди земельної ділянки,площею 16,23 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» від 1 вересня 2008 року за №93-недійсним та скасувати запис про його державну реєстрацію за №040913300452 від 26.03.2009 року вчинений у Софіївському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України». 17 лютого 2016 року представник відповідача ТОВ "Агротрейд" подав заперечення, обгрунтовуючи його тим, що відповідач не погоджується із заявленим позовом та не визнає його на підставі наступного: 01.09.2008 року між позивачем та підповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки №93, який 26.03.2009 року був зареєстрований у Софіївському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України за № 040913300452 строком на 10 років та відповідно до п. 43 Договору з моменту державної реєстрації набрав чинності. В позовній заяві представник позивача зазначає договір оренди не є укладеним в зв'язку з тим що не був підписаний [PERSON] та він не давав згоди на його укладання, що не підтверджується жодним доказом і в той самий час просить визнати його недійсним. Відповідно до ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозаписами та іншими доказами. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійс ність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила ії вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом недійсним. Тобто у випадку якщо законом визначена недійсність правочину при порушенні письмової форми, такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання. Таким чином, конклюдентні дії свідчать про вчинення правочину. Орендна плата видавалась Позивачу відповідно до договору оренди земельної ділянки, яку він отримував, що свідчить про вчинення дій, спрямованих на виконання умов даного договору. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 15 Цивільного кодексу України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Позивачем заявлені позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі та не наведено і не доведено, чим саме порушено права позивача у зв'язку з відсутністю в договорі оренди істотних умов та істотність таких порушень які він вказує у позовній заяві і відсутність істотних умов, які вказує позивач взагалі спростовуються змістом спірного договору оренди земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату розгляду справи була належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ "Агротрейд" в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти позову заперечує. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру в Софіївському районі Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. У відповідності до ст.197 ЦПК Українив зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що позивачу по справі - [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка (пай №320,321) площею 16,23 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що видано на його ім'я державний акт про право приватної власності на землю [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №229 від 27.11.2002 року(а.с.7). Позивач 29 грудня 2015 року звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ"Агротрейд" про визнання договору оренди земельної ділянки(правочину) недійсним. 03 березня 2016 року до Софіївського районного суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить визнати правочин - договір оренди земельної ділянки,площею 16,23 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» від 1 вересня 2008 року за №93-недійсним та скасувати запис про його державну реєстрацію за №040913300452 від 26.03.2009 року вчинений у Софіївському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України»(а.с.90-94). Згідно уточненої позовної заяви позивач оспорює факт свого підпису в договорі. Наполягає на тому, що підпис в договорі оренди зроблений не позивачем особисто а іншою особою. Також позивач вказує, що в оригіналі акта про передачу та прийом земельної ділянки здійснено виправлення в даті з «1 вересня 2008» виправлено на «26 березня 2008» та термін дії виправлено з «5» на «десять» років. Тобто, відповідачем було вийнято попередньо підписаний акт приймання - передачі до раніше укладеного договору оренди та здійснено виправлення в оригіналі документу для незаконного заволодіння його земельною ділянкою ще на п"ять років. [PERSON] до Софіївського ВП подав заяву про підробку посадовими особами ТОВ "Агротрейд" підпису в договорі оренди земельної ділянки від імені власників, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події 29.12.2014 року за №373(а.с.14,74). Заява була приєднана до матеріалів кримінального провадження №12012040580000041, по якому було призначено судову комплексну експертизу за експертними спеціальностями:1.1(Дослідження почерку та підписів) та 2.1 (технічна експертиза документів - дослідження реквізитів документів). Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08 червня 2016 року, в якому вказано, що підпис від імені [PERSON] розташований в графі "Орендодавець" договора оренди земельної ділянки №93 від 01 вересня 2008 року, добровільно наданого [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою(а.с.105-116). Підпис від імені [PERSON], розташований в Акті про передачу та прийом земельної ділянки від 26 березня 2008 року, ймовірно, виконаний [PERSON]. Вирішити питання в категоричній формі не вдалося зважаючи на короткість та простоту будови досліджуваного підпису, що обмежило об'єм наявної в ньому графічної інформації. В п.8 Висновків експертизи вказано, що В графі "на ___ років" акту про передачу та прийом земельної ділянки від 26 березня 2008 року до договору №93 оренди земельної ділянки вносилися зміни первинного змісту документів. В п.10 Висновків експертизи вказано, що В графі "на ___ років" акту про передачу та прийом земельної ділянки від 26 березня 2008 року до договору №93 оренди земельної ділянки рукописні записи "десять" не є первинними. Первинні записи раніше містять "5" і були виправлені шляхом дописки рукописних записів "десять". 17 лютого 2016 року представник ТОВ "Агротрейд" подав до суду заперечення, згідно якого відповідач не погоджується із заявленим позовом та не визнає його (а.с.58). Відповідно до ст.14 Закону України "Про оренду землі"договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Відповідно до ст.30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якшо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Порядок укладання договору оренди землі визначено ст. 16 Закону України «Про оренду землі». А саме, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення терміну, на який його було укладено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки (правочину) недійсним, слід задовольнити частково.

Outcome: partial