Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Адвоката Черниш О.І., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21.04.2020 року на свою адресу отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 7631 від 15.04.2020 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 2636 від 03.03.2020 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з боржника - [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 37105,07 грн. Крім цього, вказаним приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти на відкриті рахунки в банківських установах : АТ «ОТП Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ПУМБ», АТ «Державний ощадний банк України», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсалбанк», АТ «Укргазбанк», в тому числі і на зарплатний рахунок в АТ «ПУМБ», звідки вже проводиться списання коштів. Ознайомившись із змістом виконавчого напису № 2636 від 03 березня 2020 року, вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з таких підстав. Так, позивач вказує, що не має та не мав жодних зобов`язань з даною фінансовою установою, жодних кредитних чи інших договорів з ними не підписував. В постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено на який саме документ вчинено виконавчий напис, яким чином підтверджена заборгованість, дата виникнення зобов`язань, а також не зазначено номер договору позики чи кредитного договору. Крім цього, жодної вимоги від відповідача про сплату заборгованості йому не направлялось. Також, зазначає, що на дату вчинення виконавчого напису не було правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого надпису, оскільки пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року, втратив чинність на підставі Постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року. А кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Крім того, відповідачами навіть не дотримано вимог нечинного пункту 2 Переліку, оскільки у документах, доданих до заяви банку про здійснення виконавчого напису, відсутній оригінал кредитного договору з усіма його додатками, в тому числі графіком платежів, умовами по кредитам, що могло б підтверджувати безспірність заборгованості. За таких умов, нотаріус не мав права вчиняти такий виконавчий напис. На підставі цього просив суд визнати виконавчий напис № 2636 від 03 березня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» грошові кошти в сумі 37105,07 гривень, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача кошти, які стягнуті при виконанні даного виконавчого напису в розмірі 9289,82 гривні, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати в сумі 1680 грн. Ухвалою від 03 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначене судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник - Черниш О.І. в судове засідання не з`явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчк В.В. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. 03.03.2020 вчинено виконавчий напис № 2636 про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в сумі 37105,07 грн. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 03.03.2020 року Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Р.В. від 15.04.2020 року відкрито виконавче провадження № 61840615 з примусового виконання виконавчого напису № 2636 від 03.03.2020 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в сумі 37105,07 грн., і на даний час вказане виконавче провадження перебуває на виконанні та виконується в м. Києві, зокрема накладено арешт на відкриті рахунки в банківських установах : АТ «ОТП Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ПУМБ», АТ «Державний ощадний банк України», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсалбанк», АТ «Укргазбанк», в тому числі і на зарплатний рахунок в АТ «ПУМБ», звідки вже проводиться списання коштів. При вирішенні вказаного спору, суд виходить з таких положень законодавства. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли банкам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт 2 взагалі відсутній в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. керувався законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже діяв в порушення норм частини 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат». Крім цього, як вбачається з листа в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.08.2020 року, у зв`язку з неодноразовим порушенням приватним нотаріусом Колейчиком В.В. чинного законодавства та набранням законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, 15.05.2020 року Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату внесено подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] за № 5550. 23 липня 2020 року, Комісією прийнято рішення № 10 щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] . Таким чином, беручи до уваги, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису допущено порушення вимог Закону України «Про нотаріат»), тому вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, як вбачається з відповіді приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Клименко Р.В. від 01.09.2020 року, в ході виконавчого провадження № 61840615 з [PERSON] були списані грошові кошти в розмірі 9289,82 гривні, що підтверджується доданим до листа копією меморіального ордеру № 61840615/1 від 21.05.2020 року. Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Беручи до уваги зазначене, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» підлягають стягненню в користь позивача витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 840,80 грн., витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 420,40 грн. та витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 420,40 грн., а всього - 1681,60 грн.

Outcome: approved