Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

07.10.2016р. заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив суд встановити факт, що правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий Доброжанівською сільською радою Миколаївської області 10.09.2000р. на ім'я "[PERSON]" щодо земельної ділянки площею 4,03 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - в межах території Дображанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, за життя належав "[PERSON]". Заява мотивована тим, що [INFO] в с. Богемка Врадіївського району Миколаївської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина та яку він, як спадкоємець за заповітом, не може оформити через розбіжності у прізвищі останньої. Через відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій він змушений звернутися до суду з вказаною заявою, так як іншим шляхом встановити належність правовстановлюючого документу він не може. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка [PERSON] дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2015р. Особу [PERSON] підтверджено копією паспорта серії [NUMBER] виданого 11.10.1996р. Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області та заявою форми № 1 про видачу паспорта від 11.10.1996р. 10.03.2000р. на ім'я "[PERSON] Доброжанівською сільською радою видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 4,03 га, яка розташована в межах території Дображанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідок Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 761 та № 762 від 07.09.2016р. [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] [PERSON] була власником земельної ділянки площею 4,03 га, розташованої на території Дображанівської сільської ради згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] виданий 10.03.2000р. Доброжанівською сільською радою. За життя, 26.12.2014р., [PERSON] заповіла заявнику вказану земельну ділянку, що підтверджується заповітом від 26.12.2014р., посвідченого секретарем Доброжанівської сільської ради [PERSON], реєстровий номер 87. Постановою від 27.09.2016р. державний нотаріус Врадіївської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі після [PERSON] свідоцтва на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,03 га, у зв'язку з розбіжностями у свідоцтві про смерть та в державному акті на право приватної власності на землю площею 4,03 га серії [NUMBER] від 10.09.2000р. у написанні прізвища спадкодавці. Згідно показань свідка [PERSON] вбачається, що після смерті [PERSON] він купив її будинок і під час оформлення договору купівлі-продажу бачив документи [PERSON] та йому передані документи на будинок, де зазначено прізвище [PERSON] - [PERSON]. Крім того, свідок зазначив, що за життя [PERSON] обробляв належну їй земельну ділянку площею 4,03 га. Заявник являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і юридично оформити спадщину у нього немає можливості, в зв'язку з розбіжностями її прізвища в паспорті та в державному акті на право приватної власності на землю. Встановлення в судовому порядку факту належності правовстановлюючого документа необхідно для юридичного оформлення спадщини. Згідно п.п. 1 та 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вищевикладеного суд вважає, що зазначений факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже заяву [PERSON] слід задовольнити. Встановивши вказані обставини, суд приходить до висновку, що у іншому порядку, окрім судового, заявник не зможе довести належність вказаних правовстановлюючих документів та реалізувати своє право як спадкоємця за заповітом на спадок, що відкрився після смерті [PERSON], а тому його право підлягає захисту у судовому порядку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. При прийнятті рішення суд керується п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 256, ст.ст. 257-259 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995р.

Outcome: approved