Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2021 року задоволено позов [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів. Розірвано договір замовлення № 2 від 212 березня 2020 р., укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] ; стягнуто з ФОП [PERSON] в користь [PERSON] : 102 200,00 грн. завдатку за договором замовлення №2 від 12 березня 2020р.; 102 200,00 грн. відповідно до вимог ст. 571 ЦК України та 6 265,00 відповідно до вимог п. 6.1 Договору замовлення №2 від 12 березня 2020р., а всього 210 665 грн. Стягнуто з ФОП [PERSON] в дохід держави 2 952 грн. судового збору. 02.03.2021 р. представник позивача - адвокат Тацишин І.Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, яким провести розподіл судових витрат, а саме стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 9 610 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні адвокат Тацишин І.Б. свої вимоги підтримав, просив суд ухвалити додаткове рішення з підстав, викладених у заяві. [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти ухвалення додаткового рішення, оскільки вважає, що не повинна відшкодовувати позивачу витрати на правову допомогу. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву адвоката, матеріали справи, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення в зв`язку з наступним. За правилами п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До заяви адвокатом Тацишин І.Б. долучено угоду про надання правової допомоги № 09/2020 від 20.07.2020р., укладену між [PERSON] та адвокатом Тацишин І.Б., додаток № 1 до угоди із тарифами на юридичні послуги, акт прийому-передачі наданих послуг у справі № 466/5563/20, а також копію квитанції від 25.03.2021р. про сплату [PERSON] , гонорару за отримані адвокатські послуги в сумі 9 610 грн. Враховуючи наведене, те, що рішенням суду 25.02.2021р. задоволено позов [PERSON] до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким провести розподіл судових витрат, зокрема на правничу допомогу. Між тим, суд вважає завищеною, і такою що не відповідає складності справи суму адвокатського гонорару у 9 610 грн., оскільки така не є співмірною із обсягом юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду та тривалістю судових засідань. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В даному випадку судові засідання фактично тричі не відбулись, зокрема через поширення в суді коронавірусної інфекції, перебування судді на лікарняному, тощо. Незважаючи на це, вартість таких послуг відображена в акті виконаних робіт. Крім того, двічі вказується послуга про надання юридичних консультацій, а також про юридичний супровід, яка на думку суду є тотожною і включає в себе усі інші. За таких обставин суд дійшов висновку, що з ФОП [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 5500 грн. витрат на правничу допомогу, тобто за виключенням вищевказаних послуг. Вказана сума, на думку суду є співмірною із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Outcome: approved