Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на житло до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що позивач [PERSON], являється власником квартири, яка розташована по вул. Центральній 170/2 в м. Новоселиця Чернівецької області з 04 лютого 2015 року. Відповідач по справі зареєстрована в даній квартирі так як являється колишньою невісткою власника господарства, однак з 2002 року не проживає в ній. Реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого як і іншим членам родини. В позові зазначається, що відповідач не проживає в належній позивачу квартирі без поважної причини більше тринадцяти років, а тому просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою розташованою, в м. Новоселиця Чернівецької області по вул. Центральна 170/2 шляхом зняття її з реєстрації, яка належить позивачу на праві приватної власності. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі, що розташована в м. Новоселиця Чернівецької області по вул. Центральна 170/2 шляхом зняття її з реєстрації, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Також вказала, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2002 року її речі в квартирі відсутні, оскільки остання виїхала за кордон. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Свідок по справі [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка позивача та те, що відповідач в квартирі не проживає на протязі тринадцяти років, оскільки перебуває за межами країни. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідка, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON], є власником квартири, що розташована по вул. Центральній 170/2 в м. Новоселиця Чернівецької області з 04 лютого 2015 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33153105 (а.с.№5) Судом також встановлено, що відповідач з 2002 року не проживає в спірній квартирі, що підтверджується актом КП «Новоселицька міська тепломережа» від 05.05.2015 року, поясненнями позивача та свідка. На підставі зазначеного, судом встановлено, що відповідач як колишній член спірного дворогосподарства не проживає в спірній квартирі з 2002 року. Реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися спірним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядженні своїм майном. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація це "внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації". Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні ", реєстрація це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов'язана з будь-якими іншими (майновими, тощо) правами особи. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає права на користування цим житловим приміщенням в випадку відсутності члена сімї більше одного року. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обємі. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved