Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

03.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітної плати) щомісячно, з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 02.03.2002 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Зміївського районного суду Харківської області. Цим же рішенням стягнуто з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх двох неповнолітніх дітей: неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, намагалися зберегти родину. 11.11.2013 року у них народився син [PERSON]. Незважаючи на всі їхні намагання, їм не вдалося зберегти сім'ю, а спільне життя не склалось та відповідач залишив сім'ю, проживає окремо разом зі своїми батьками, а їхні діти знаходяться на її повному утриманні. Вона офіційно не працює, лише підробляє швачкою за наймом. Відповідач сплачує аліменти на утримання тільки двох дітей, має постійний дохід, працює в турбінному цеху Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго", однак добровільно збільшити розмір відрахувань із своїх доходів, на утримання третьої дитини не бажає, тому вона звернулася з цим позовом до суду. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], якому направлялися повістки рекомендованими листами на адресу зареєстрованого місця проживання, один лист був вручений за "особисто", а останній повернувся не врученим з відміткою "за закінченням терміну зберігання", про причини повторної неявки не повідомив, заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивачка. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17.01.2012 року, копій свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року по 17.01.2012 року, мають дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Цим же судовим рішенням з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON]\~ на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (а. с. 4, 6-8). Даними довідки про склад сім'ї позивачки №1290 від 23.03.2017 року, виданої Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, підтверджується, що в сел. Донець по вул. Діденка, буд. 8, разом з [PERSON] проживає: її батько [PERSON], [INFO]; мати [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. (а. с. 5). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачкою надано докази того, що відповідач, є батьком їх спільного неповнолітнього сина, якого зобов'язаний утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved