Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 17 травня 2017 року до суду з позовом до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. З позовної заяви вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], відносився до категорії "колгоспний двір". Станом на цю дату головою двору була [PERSON]. [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої поряд з іншим майном входить житловий будинок з господарськими будівлями ( сарай, колодязь питний). Спадкоємцем за заповітом, на вказану спадщину є позивач [PERSON], а спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] є її дочки [PERSON] та [PERSON], які спадщини не прийняли та не претендують на неї. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які прийняли спадщину, у померлої не має. Позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі до державного нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] вказує, що він не може одержати у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому він змушений звернутися до суду з позовом щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями: (сарай, колодязь питний), що розташовані в [ADDRESS]. Ухвалою суду від 19 травня 2017 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні 7 червня 2017 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилалися на обставини, що викладені в ньому, та просили суд його задовольнити. Представник відповідача Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, до суду сільський голова надіслав заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі та розгляд справи у відсутність їхнього представника. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Будь-яких заперечень щодо позову [PERSON] суду не надіслали. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно погосподарської книги № 13 за 1991-1995 роки станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] відносилося до колгоспного двору, головою якого була [PERSON]. Проживала одна (а.с.15). [INFO] померла [PERSON] (а.с.5), яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одна (а.с. 14). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори 21 квітня 2008 року спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON]. Спадкове майно складається зправа власності на право на земельну частку (пай) площею 3,56 умовних кадастрових гектари, що знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві КСП "ім. Шевченка" с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області та належала померлій на підставі сертифікату серії ПЛ № 0183629 виданого Великобагачанською районною державною адміністрацією 25 грудня 1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації 26 грудня 1996 року під № 73, виданого на ім'я померлої. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1729, спадкова справа № 236 (а.с.12). Відповідно до технічного паспорту житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], складається в цілому з житлового будинку літ. "А-1" (рік побудови 1946), сараю - літ. "Б" (рік побудови 1946), колодязя питного №1 (рік побудови 1988). Загальна площа житлового будинку становить 35,7 кв.м, з яких житлова площа становить 23,4 кв.м, допоміжна площа становить 12,3 кв.м (а.с.а.с. 6-10), в технічному паспорті станом на 5 квітня 2017 року самочинне перепланування та реконструкція відсутні. Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на лютий 2004 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 92 зареєстровано право власності за [PERSON] як головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради народних депутатів від 3 серпня 1987 року. Частка становить 1/1. Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] не проводилась (а.с. 11). Оригінал свідоцтва про право власності втрачено, а отже в даний час неможливо провести державну реєстрацію цього житлового будинку. Рішенням 18 сесії 21 скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 31 березня 1994 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Дзюбівщина Великобагачанського району Полтавської області по вул. Леніна, 11 (а.с. 16). З довідки № 670 від 24 березня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, вбачається, що рішенням 4 сесії 7 скликання Білоцерківської сільської ради від 19 лютого 2016 року в с. Дзюбівщина вулиця Леніна перейменована на вулицю Шевченка (а.с.13). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], в якому матір'ю записана [PERSON] (а.с.18). З повідомлення № 01-09/405 від 25 травня 2017 року в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М., отриманого на запит суду 31 травня 2017 року вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було с. Дзюбівщина Великобагачанського району Полтавської області, відкрита спадкова справа за № 236/2008. Спадщину після померлої за заповітом прийняв син [PERSON], а дочки померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] подали заяви про те, що спадщини у встановлений законом термін не приймали та не претендують на неї. Інших заяв про прийняття, відмови від прийняття спадщини до державного нотаріуса не надходило, претензії від кредиторів не виникали. 21 квітня 2008 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). З вказаної спадкової справи № 236/2008 вбачається, що заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області Дубиною Т.А. 10 липня 1998 року, [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок з всіма надвірними будівлями і приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться в с. Дзюбівщина Великобагачанського району Полтавської області та все інше її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] повністю. Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 118. Станом на 24 травня 2017 року даний заповіт, відповідно до інформаційної довідки № 47844245, надісланої на запит суду 31 травня 2017 року, є чинним. Постановою в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 13 квітня 2017 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 19). Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], шляхом подання заяви до державного нотаріуса, інші спадкоємиці померлої [PERSON] та [PERSON] за законом спадщини не прийняли та не претендують на неї. З інформаційних довідок № 87614641 від 22 травня 2017 року та № 87614629 від 22 травня 2017 року вбачається, що відомості про державну реєстрацію житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS], в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, це перешкоджає позивачу вирішити дане питання у позасудовому порядку. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України " у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову." При таких обставинах, коли визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані [ADDRESS], як єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після померлої [PERSON] Правовідносини, що стосуються майна колишнього колгоспного двору, та спадкування після померлої [INFO] [PERSON] регламентуються ЦК України 1963 року, інші правовідносини діючим ЦК України.

Outcome: approved