Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником квартири в якій зареєстровані донька [PERSON], зять [PERSON] та онук [PERSON], та неповнолітні онуки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], але не мешкають за місцем реєстрації з листопада 2012р. по сьогоднішній день. Місце проживання відповідачів не відоме, оскільки з 2012р. вони не спілкуються. Вона є людиною похилого віку, оплачувати комунальні послуги дуже дорого, а тому вимушена звернутися для оформлення субсидії, та отримати її не може в зв"язку з пропискою відповідачів, в зв'язку з чим змушена звернутись до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач не з"явилася, надала заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та через засоби масової інформації- газету " Світловодськ вечірній" Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що є всі умови відповідно до ст. 224 ЦПК України, для ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини будинку та свідоцтва про право власності на 1/2 частини будинку [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS](а.с.6,7). Згідно довідки про склад сім"ї від 21.11.2014р. відповідачі зареєстровані в буд.[ADDRESS], проте з листопада 2012р. за вказаною адресою не проживають, що підтверджується актом від 04.11.2014 року (а.с.8,9). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються із судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved