Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

\~\~\~\~ 02 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який потім уточнив до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживачів, визнання окремих частин договору недійсними та розірвання кредитного договору, який в послідуючому уточнив. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 жовтня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на підставі заяви № 007-26601-081013 було укладено договір про відкриття поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. За умовами даного договору банк зобовязувався відкрити відповідний поточний рахунок, оформити електронний платіжний засіб та обслуговувати їх відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного договору, а також встановити ліміт кредитної лінії на відкритому рахунку ( рахунок № 26252909819247) ліміт кредитної лінії 50\~000,00 грн. Відповідно до п. 2.4 частини 2 заяви № 007-26601-081013 строк ліміту кредитної лінії становить 364 календарних дні. Згідно з п. 2.4 частини 3 цієї ж заяви кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч. 2 цієї пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах погоджених сторонами у цій пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод. За умовами договору позивач отримав електронний платіжний засіб 5488740001297960. Відповідно до [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів [PERSON] від 20 березня 2013 року протокол № 14 (які були чинні на момент укладання договору, зі змінами, прийнятими пізніше позивачу не було повідомлено належним чином). Незважаючи на положення договору, виявилося, що відповідно до тарифного пакету «Готівочка-2013» надана йому платіжна картка після зняття передбачених кредитною лінією коштів діє лише на поповнення, навіть у разі погашення кредитного ліміту, що в свою чергу унеможливлює її використання відповідно до умов договору. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Як стало відомо позивачу після укладання договору, не відповідає ринку та аналогічним послугам банків ( зокрема іншим тарифним пакетом ПАТ «Дельта Банк») і умова тарифного пакету «Готівочка-2013» щодо встановлення обовязкового щомісячного платежу у розмірі 3% від кредитного ліміту та 2% від тіла кредиту. Так, при укладанні інших договорів надання кредиту з використанням електронних платіжних засобів як ПАТ «Дельта Банк» та інших банків, що представлені в Україні загальноприйнятою є умова, що щомісячний платіж розраховується від суми використаних кредитних коштів, а не встановленого кредитного ліміту, що позивачу не було повідомлено належним чином представниками банку при укладанні договору. Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення має бути змінено або визнано недійсним. Тож, положення п. 1.4 Розділу 1 [PERSON] на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, затверджених рішення тарифного комітету ПАТ "Дельта Банк" протокол № 24 від 01.07.2013 року на думку позивача має бути змінено та плата за обслуговування кредитного ліміту, процентів в місяць 3 % ( умова сплати від суми встановленого кредитного ліміту, за наявності використаних коштів станом на день Розрахунку, але не більш ніж від суми використаних коштів), що буде повною мірою відповідати пропозиціям ринку та договору, що він мав намір укласти та на який погоджувався банк. Крім того, відповідно до умов договору, укладеного між ним та банком строк ліміту кредитної лінії становить 364 календарних дні, тобто строк дії ліміту кредитної лінії завершився 08 жовтня 2014 року, хоча договір і передбачає надання наступного ліміту кредитної лінії автоматично, але оскільки платіжна картка № 5488740001297960 працювала лише для поповнення рахунку та не передбачала можливості зняття коштів та використання ліміту кредитної лінії, то можна прийти висновку, що банк не був зацікавлений в наданні наступного ліміту кредитної лінії, та не надав його, тому в частині дії ліміту кредитної лінії договір був припинений зі спливом строку дії, тобто 08 жовтня 2014 року. Зважаючи на вищевикладене, з 08 жовтня 2014 року було припинено ї його обовязок зі сплати «плати за обслуговування кредитного ліміту, проценти в місяць», що передбачені п. 1.4. розділу 1 тарифів, а тому додавання їх до суми його зобовязань банком після цієї дати є безпідставним, та є порушенням договору укладеного між ним та банком. Після даного порушення зі сторони банку та у звязку з економічною ситуацією, позивач був вимушений припинити виконання зобовязань перед банком до моменту врегулювання порушень банком зобовязань. Після чого, він звернувся до банку для врегулювання цього питання, проте банк жодним чином не відреагував на його звернення, та продовжує незаконним чином вимагати виконання зобовязань, просить суд врахувати положення ч. 2 ст. 616 Цивільного Кодексу України. Крім того, з наданого розрахунку заборгованості, видно, що з лютого 2015 року банк самостійно, в порушення умов укладеного договору почав нараховувати відсотки по кредиту у розмірі 1500 гривень, хоча згідно договору та навіть наданої відповідачами копії розрахунку заборгованості відсоткова ставка згідно укладеного договору становила 0 %.. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати недійсним положення п. 1.4 Розділу 1 [PERSON] на обслуговування поточного рахунку з використання платіжної картки, затверджених рішенням тарифного комітету ПАТ «Дельта Банк» протокол № 24 від 01 липня 2013 року, замінити його на: «плата за обслуговування кредитного ліміту, процентів в місяць 3 % ( умова сплати від суми встановленого кредитного ліміту, за наявності використаних коштів станом на день розрахунку, але не більше ніж від суми використаних коштів)», визнати, що з 08 жовтня 2014 року було припинено його обовязок зі сплати «плати за обслуговування кредитного ліміту, проценти в місяць», що передбачений п. 1.4. розділу 1 тарифів, зобовязати відповідача перерахувати суму зобовязання відповідно до розрахунку, що надано позивачем, визнати договір між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк", який був укладений на підставі заяви № 007-26601-081013, розірваним з лютого 2015 року у звязку з істотними порушенням умов договору [PERSON]. Зобовязати ПАТ "Дельта Банк" закрити відповідні поточні рахунки та здійснити розрахунки між сторонами відповідно до чинного законодавства та домовленості між сторонами. Визнати будь-які суми платежів, що нараховані [PERSON] та збільшують суму зобовязань [PERSON] після лютого 2015 року недійсними та такими, що не підлягають сплаті, а будь-які кошти, що були сплачені [PERSON] зарахувати в рахунок сплати зобовязань, що виникли до лютого 2015 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав повноваження своєму представнику. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, мотивуючи свої заперечення тим, що відповідно до п. 5 вищезазначеного договору клієнт повідомлений, що чинна редакція [PERSON] і [PERSON] розміщені на Офіційному сайті [PERSON] і останній зобовязаний періодично знайомитися з ними з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також перевіряти правильність здійснення операцій за Рахунком у спосіб та в порядку зазначеним в правилах. При укладанні кредитного договору сторонами було дотримано всі вимоги, які є необхідними для його дійсності, відповідно до ст. 203 ЦК України. [PERSON] відповідно до умов договору встановив ліміт кредитної лінії, і відповідно до п. 2.3 Кредитного договору встановлення кредитного ліміту є безумовним правом [PERSON]. До того ж кредитна лінія передбачає поповнення лише після повного погашення попереднього ліміту, який складав 50000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.09.2015 року сума заборгованості за кредитним договором складає 46155,00 грн.. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, чітко вбачається ухилення позивача від належного виконання умов договору, а саме починаючи з 01.12.2014 року позивач перестав належним чином виконувати умови договору, у звязку з чим, зі сторони банку відповідно до умов надання кредитної картки було нараховано пеню на суму 1500 грн. В подальшому з лютого 2015 року позивач взагалі перестав оплачувати кредитну заборгованість. З будь-яким листом до банку про видачу нового ліміту позивач не звертався. Також, відповідно до п. 4 частин 4 позивач сам надає право банку на власний розсуд ініціювати зміну ліміту кредитної лінії. Оскільки зі сторони Позивача зобовязання на сьогоднішній день не виконане, підстав припинення договору не має. Твердження ж Позивача про те, договір припинив свою дію 08 жовтня 2014 року, оскільки платіжна карта працювала лише на поповнення (без надання належних доказів цього), а строк ліміту кредитної лінії становить 364 календарні дні, є надуманими. Відповідно до пункту 4 Позивач сам надає право [PERSON] на власнийрозсуд ініціювати зміну ліміту Кредитної лінії у межах визначених згідно п 2.3 Договору.Крім того, Позивач особисто підтверджує, що перестав оплачувати Кредит, у звязку з чим виникла кредитна заборгованість. Позивач в позовній заяві також не обґрунтував вимогу розірвання договору. Так, відповідно до п.20.5 Інструкції закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі. Заява про закриття поточного рахунку фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, підписується власником рахунку або уповноваженою ним особою. Позивачем не було подано відповідної заяви, яка б відповідала вимогам законодавства України, а також свідчила б про наміри Позивача розірвати договір поточного рахунку, Так, відповідно до п.п.4.21.1.8 [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» у випадку припинення дії Договору на підставі заяви Клієнта за наявності у останнього заборгованості перед [PERSON] клієнт зобовязаний погасити таку заборгованість в день подання заяви шляхом поповнення поточного рахунку з використанням платіжної картки коштами у розмірі наявної заборгованості за поточним рахунком. Позивач доказів звернення до [PERSON] та виконання обумовлених сторонами умов цього не надав, а передчасно звернувся до суду з вимогами щодо зобовязання АТ «Дельта Банк» закрити відповідні поточні рахунки. Позивач, не врахував, що [PERSON] у разі не виконання позичальником у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів вправі стягнути неповернутий кредит і проценти за користування ним та пеню за неналежне виконання зобовязання. Проте, всупереч умов договору, та чинному законодавству України, Позивач навів розрахунок лише частково, тобто лише стосовно тіла кредиту. Зі сторони банку був наданий розрахунок заборгованості, що відповідає всім умовам договору і вимогам чинного законодавства. Згідно пункту 1.3.3 умов [PERSON] на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки Тарифний пакет "Готівочка 2013" процент за незадовільний овердрафт , % річних 48 %.. Тож банк правомірно нарахував відсотки 1500 гривень. На підставі вищевикладеного представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~ Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~\~\~\~\~ \~Судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на підставі заяви позивача № 007-26601-081013 було укладено договір про відкриття поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. За умовами даного договору банк зобовязувався відкрити відповідний поточний рахунок, оформити електронний платіжний засіб та обслуговувати їх відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного договору, а також встановити ліміт кредитної лінії на відкритому рахунку ( рахунок № 26252909819247) ліміт кредитної лінії 50\~000,00 грн. Згідно п. 1 заяви позивача № 007-26601-081013 він пропонував Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» на умовах визначених в його ж пропозиції, а саме цій заяві, та відповідно до [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» затверджених рішенням ради директорів [PERSON] від 20.03.2013 року протокол № 14 (надалі правила) і [PERSON] банку, визначених в п. 2.6 цієї Пропозиції, укласти з ним Договір, при цьому в цій заяві Пропозиції позивачем зазначено саме умови та строки вказаного договору та основні його умови. При цьому, як зазначено п.2.5 позивачем до підписання позивачем цієї Пропозиції він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановленого ліміту Кредитної лінії) орієнтовану сукупну вартість кредиту , відповідно до законодавства. Пунктом 2.3 частини 3 Договору передбачено, що встановлення ліміту Кредитної лінії є безумовним правом [PERSON] та здійснюється [PERSON] в межах максимально погодженої суми, наведеної в п.3 частини 3 цієї пропозиції. Пунктом 2.3 частини 2 Договору встановлено ліміт кредитної лінії 50000,00 гривень. Згідно з п. 2.4 частини 3 цієї ж заяви кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч. 2 цієї пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах погоджених сторонами у цій пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод. За умовами договору [PERSON] отримав електронний платіжний засіб 5488740001297960 ( а.с. 5, 6). Крім того, відповідно до п.5 частини 3 вказаної Пропозиції позивач стверджував, що він повідомлений про те, що чинна редакція правил та [PERSON] розміщені на офіційному сайті [PERSON] і він зобовязаний періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також перевіряти правильність здійснених операцій за Рахунком у спосіб та в порядку, визначених Правилами. Статтею 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, згідно\~ст. 627 ЦК України\~та відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема,\~ст. 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Останні встановлені ст.ст.\~1048-1052,\~1054 ЦК України. Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно пункту 2.4. Договору Кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюєтьсяпротягом строку визначеного у п. 2.4. Частини 2 цієї пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитноїнадається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погодженими Сторонами у ційпропозиції. При цьому згідно п.2.12.6 [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» у разі відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки/ поточного рахунку відповідно до цих [PERSON] має право призупинити (заблокувати) дію картки у будь-якому з перелічених нижче випадків: у разі виявлення неплатоспроможності, незаконного використання Картки, надання недостовірної інформації або виникнення у [PERSON] підозри щодо вірогідної загрози незаконного використання Картки держателем , в тому числі в разі отримання інформації про це від Платіжної системи; у разі порушення Держателем Картки умов цих [PERSON] та/або Договору за Продуктом [PERSON]; у разі не надання Клієнтом/Держателем документів згідно п. 2.11.1. цих [PERSON]; у разі припинення хоча б однієї з порук (гарантій), наданих будь-якою третьою особою за зобовязаннями Клієнта перед [PERSON] по Договору за Продуктом [PERSON]; у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту за поточним рахунком з використанням платіжної картки та/або простроченої заборгованості за Овердрафтом / простроченої заборгованості за відновлювальною кредитною лінією в день виникнення; в інших випадках, передбачених цими Правилами або чинним законодавством України. \~\~\~\~ В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. \~\~\~ Згідно ст. ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~ \~\~\~ Згідно п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів"\~до відносин, які регулюються\~Законом України "Про захист прав споживачів"\~належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи відповідно до ч. 1\~ст. 57 ЦПК України. Частиною 2\~статті 59 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування . Таким чином, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що позивачем на умовах визначених Договором № 007-26601-081013, та відповідно до [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» затверджених рішенням Ради директорів [PERSON] від 20.03.2013 р. протокол № 14 і [PERSON], зазначених в п.2.6 частини 2 було особисто дано згоду на укладення договору, що підтверджує особистий підпис позивача в Заяві Пропозиції. Крім того п.7.1 вищевказаного договору передбачає те, що складовою та невідємною частиною цієї пропозиції є [PERSON] та [PERSON], з якими позивач попередньо був ознайомлений та надав повно згоду, заначив, що їх зміст він розуміє й положення яких неухильно зобовязується виконувати. З розрахунку вбачається, що позивач здійснював обовязкові проплати , передбачені Договором до 08.10.2014 року. Відповідно до п.2.1 [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» затверджених рішенням Ради директорів [PERSON] від 20.03.2013 р. протокол № 14 вказані [PERSON] є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання АТ «Дельта Банк» банківських послуг фізичним особам. При цьому відповідно до п.2.6 вказаних [PERSON], клієнт уклавши з банком відповідний Договір ( у тому числі шляхом вчинення дій, передбачених у п.2.3.1 цих [PERSON]) підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про визнання недійсним положення п.1.4 Розділу 1 [PERSON] на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, затверджених рішенням тарифного комітету ПАТ «Дельта банк» протокол 24 від 01.07.2013 року з заміною його на плату за обслуговування кредитного ліміту, процентів в місяць 3%. Крім того, [PERSON] на обслуговування рахунку з використанням платіжної картки Тарифний пакет «Готівочка 2013», затверджений Рішенням Тарифного комітету АТ «Дельта Банк», протокол № 24 від 01.07.2013 року не є положенням договору між сторонами, а є встановленими умовами на які позивач погодився при укладені договору, в звязку з чим вони не можуть бути визнані судом недійсними. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що договір, укладений між сторонами, є несправедливим до нього, оскільки при підписанні даного договору [PERSON] ознайомився та погодився з його умовами, про що поставив свій підпис, а проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд не вбачає в останньому несправедливих умов, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як його спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов'язань. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання того, що з 08 жовтня 2014 року було припинено його обовязок зі сплати «плати за обслуговування кредитного ліміту, проценти в місяць», що передбачений п. 1.4. розділу 1 тарифів, про зобовязання відповідача перерахувати суму зобовязання відповідно до розрахунку, що надано позивачем та визнання договору між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк", який був укладений на підставі заяви № 007-26601-081013, розірваним з лютого 2015 року у звязку з істотними порушенням умов договору [PERSON], зобовязання ПАТ "Дельта Банк" закрити відповідні поточні рахунки та здійснити розрахунки між сторонами відповідно до чинного законодавства та домовленості між сторонами, про визнання будь-яких сум платежів, що нараховані [PERSON] та збільшують суму зобовязань [PERSON] після лютого 2015 року недійсними та такими, що не підлягають сплаті, а будь-які кошти, що були сплачені [PERSON] зарахувати в рахунок сплати зобовязань, що виникли до лютого 2015 року. Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін. Якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В той же час позивач не надав суду доказів того, що відповідачем були допущені істотні порушення договору. Крім того, сторонами в договорі було погоджено те, що поточний рахунок з використанням платіжної картки закривається тільки за умови відсутності коштів на ньому, а день закриття рахунку визначається згідно п.4.22.2 [PERSON], в тому числі й в разі, якщо в заяві Клієнта про закриття поточного рахунку з використанням платіжної картки була зазначена бажана дата закриття. Відповідно до п.п.4.21.1.8 [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» у випадку припинення дії Договору на підставі заяви Клієнта за наявності у останнього заборгованості перед [PERSON] клієнт зобовязаний погасити таку заборгованість в день подання заяви шляхом поповнення поточного рахунку з використанням платіжної картки коштами у розмірі наявної заборгованості за поточним рахунком. Так, закриття поточного рахунку з використанням платіжної картки визначено в п. 4. 21.5 [PERSON] банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», а саме: закриття поточного рахунку з використанням платіжної картки здійснюється за заявою Клієнта - за умови відсутності перед [PERSON] зобовязань, передбачених цими Правилами та Договором, в т.ч, за відповідним Сервісом з розстрочки платежів та/або за відсутності спору/невизначеності щодо операцій по такому рахунку (невідшкодовані банку помилкові платежі, спірні/непідтверджені трансакції тощо). Сторони домовились, що заява Клієнта про закриття поточного рахунку з використанням платіжної картки подається щонайменш за 32 (тридцять два) календарних дні до бажаної дня закриття такого рахунку. Залишок коштів на поточному рахунку з використанням платіжної картки, може бути виданий готівкою через касу [PERSON] або перерахований [PERSON] на інший, визначений Клієнтом, рахунок не раніше ніж через 32 (тридцять два) календарних дні з моменту подачі заяви про закриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та повернення всіх Карток. [PERSON], на свій розсуд, має право зменшувати вказаний строк, про що повідомляє Клієнта будь-яким зручним способом. Сторони погодились, що поточний рахунок з використанням платіжної карткизакривається тільки за умови відсутності коштів на ньому, а день закриття рахунку визначаєтьсязгідно п 4.22.2. [PERSON], в тому числі в разі, якщо в заяві Клієнта про закриття поточного рахунку використанням платіжної картки була зазначена бажана дата закриття.Сторони домовились, що, з дня отримання заяви Клієнта про закриття поточного рахунку з використанням платіжної картки по день, що передує дню закриття такого рахунку, [PERSON] сплачує Клієнту проценти на залишок коштів на рахунку в розмірах, визначених Тарифами для такого періоду розміщення коштів. Сторони домовились, що за закриття поточного рахунку з використанням платіжної картки Клієнт сплачує [PERSON] комісію, якщо це передбачено у відповідному [PERSON]. В разі, коли в день сплати комісії за закриття рахунку залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, що закривається, є меншим за суму відповідної комісії, розмір комісії за закриття рахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на рахунку. Клієнт надає свою згоду на таку зміну розміру комісії (за необхідності) без підписання окремих документів. Клієнт погоджується зі списанням комісії за закриття рахунку на умовах, визначених даними Правилами. В той же час позивачем [PERSON] не було надано суду доказів того, що він звертався до відповідача з заявою закрити відповідні поточні рахунки, яка б відповідала вимогам законодавства України, а також свідчила б про його наміри розірвати договір поточного рахунку. Тому, в задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю. Оскільки в задоволенні позову позивачу, звільненого від сплати судового збору, було відмовлено, суд вважає за необхідне судові витрати в частині сплати судового збору віднести за рахунок держави .

Outcome: dismissed