Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0534 гектарів, розташовану на землях садового товариства "Автомобіліст", що знаходиться у віданні Олександрівської селищної ради. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані наступним. 15 травня 2008 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки, на підставі якого набув права власності на земельну ділянку площею 0,0513 гектарів, розміщену на землях садового товариства "Автомобіліст", що знаходиться у віданні Олександрівської селищної ради. З метою підвищення благоустрою вказаної земельної ділянки [PERSON] без відповідного дозволу збільшив площу ділянки на 0,0021 гектарів. Посилаючись на ст.ст. 373 - 377 ЦК України, [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав в спосіб визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,0534 гектарів, з урахуванням відомостей Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 067306. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач Олександрівська селищна рада Мар'їнського району Донецької області у судове засідання не направила свого представника, надіславши на адресу суду заяву з клопотанням розглянути справу за позовом [PERSON] в відсутність органу місцевого самоврядування, при цьому заперечень проти заявлених вимог не має. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що в 1998 році, в порядку ст. 116 ЗК України на підставі рішення виконавчого комітету Олександрівської селищної ради № 22 від 11 серпня 1995 року [PERSON] передану земельну ділянку площею 0,0513 гектарів, для ведення садівництва в садівничому товаристві "Автомобіліст", про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 067306. 15 травня 2008 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки придбав у власність земельну ділянку площею 0,0513 гектарів, розміщену на землях садового товариства "Автомобіліст", що знаходиться у віданні Олександрівської селищної ради, призначену для ведення садівництва в вказаному садівничому товаристві. З часу придбання земельної ділянки позивач експлуатує її за призначенням, вносить членські внески до садового товариства "Автомобіліст". Під час володіння земельною ділянкою [PERSON] збільшив її розмір на 0,0021 гектарів. За бажанням юридично оформити права власника земельної ділянки позивач звернувся до відділу Держкомзему у Мар'їнському районі щодо видачі Державного акту землю. Проведення реєстрації прав власника земельної ділянки неможливе, оскільки в автоматизованій системі державного земельного кадастру наявні відомості, що спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий 1423355300:02:000:1077 з визначенням площі - 0,0513 гектарів, та таких меж: від А до Б - земля [PERSON], від Б до В - земля Коломойця, від В до Г земля садового товариства "Автомобіліст", від Г до А земля [PERSON] Разом з тим, позивачем надано докази про правомірне володіння земельною ділянкою зі збільшенням, без порушень прав та інтересів, площі з 0,0513 гектарів до 0,0534 гектарів. Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання прав. Враховуючи вищевикладені обставини, суд визнає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, оскільки позивач, будучи титульним власником спірної земельної ділянки площею 0,0534 гектарів, розміщеної на землях садового товариства "Автомобіліст", що знаходиться у віданні Олександрівської селищної ради права якого не оспарюються, не заперечуються, та визнаються іншими особами, - змушений в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. На підставі ст.ст. 328, 1220, 1221, 1234 ЦК України,

Outcome: approved