Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про дострокове розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, в якому зазначила, що у вересні 2006 року нею було укладено договір з Фермерським господарством «Гордієнко Сергій Анатолійович», відповідно до якого, вона передала цьому господарству в оренду належну їй на праві приватної власності земельну ділянку за кадастровим номером 3521786000:02:002:0357, площею 4,38 га, що знаходиться на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, і даний договір оренди землі було зареєстровано Добровеличківським відділом земельних ресурсів 12.10.2006 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 54. Термін дії договору визначено з вересня 2006 року по вересень 2020 року. Згідно з пунктом 2.3 договору, Орендар взяв на себе зобов'язання щороку, не пізніше як у термін від 15 серпня до 31 грудня, сплачувати на користь Орендодавця орендну плату у грошовій формі у розмірі не менше 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Та всупереч цим договірним зобов'язанням Відповідач до теперішнього часу не вніс на її користь орендну плату за 2013 рік в повному обсязі, таким чином істотно порушив обов'язкові умови договору щодо сплати орендної плати. Невиконання відповідачем договорів в частині внесення орендної плати істотно порушує її права та інтереси та суттєво унеможливлює досягнення мети, поставленої нею на момент укладення договору, оскільки при укладенні з відповідачем договору оренди землі перш за все власниця земельної ділянки, передаючи її в користування іншій особі, ставила мету отримувати обумовлену договором орендну плату. 24 лютого 2014 року вона зверталася до голови ФГ «Гордієнко С.А.» з письмовою заявою про дострокове розірвання договору за взаємною згодою сторін. В заяві вона зазначала, що намір припинити дію договору, виник у зв'язку з невиплатою їй орендної плати, зокрема за 2013 рік, і що зберігати (продовжувати) договірні відносини по даному договору вона не бажає. Заяву було вручено особисто [PERSON] 01.03.14 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового переказу. До теперішнього часу від Відповідача не надійшло відповіді на її заяву, не було жодної пропозиції (в тому числі усної) щодо вирішення даного спору. Більше того, до теперішнього часу Відповідач не вчинив жодної активної дії щодо погашення свого боргу перед нею по орендній платі, діє недобросовісно, саме тому, вона має право і бажає розірвати з ним договір оренди землі в судовому порядку. Розмір орендної плати, яку відповідно до п. 2.3 договору зобов'язаний був виплатити, але заборгував Відповідач за 2013 рік, становить 1409,88 гривень, тобто 1,5 % від нормативної грошової оцінки землі в 2013 році, яка становила 93992 гривні, тому при розірванні договору, вона має право та бажає стягнути з відповідача зазначену заборгованість, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю обгрунтувала їх обставинами викладеними в позовній заяві, доповнила що земельну ділянку в оренду відповідачу вона передала в 2004 році, і в цьому ж році отримала від відповідача 6 тис. гривень для купівлі будинку, проте договір оренди землі відповідачем було оформлено лише в 2006 році і починаючи з 2006 року включно по 2013 рік відповідач не сплатив їй орендної плати ні за один рік. Просить розірвати договір і стягнути орендну плату за 2013 рік. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю обгрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві, прозить їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, мотивуючи тим, що ним сплачена орендна плата за землю в 2006 році в розмірі 6 тис. грн., про що в нього є розписка позивача і яку він зможе надати суду на наступне судове засідання. В судове засідання 19.05.2014 року відповідач не з"явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: У вересні 2006 року між позивачем та Фермерським господарством «Гордієнко Сергій Анатолійович» було укладено договір оренди, відповідно до якого, позивач передала господарству в оренду належну їй на праві приватної власності земельну ділянку за кадастровим номером 3521786000:02:002:0357, площею 4,38 га, що знаходиться на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, і даний договір оренди землі було зареєстровано Добровеличківським відділом земельних ресурсів 12.10.2006 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 54. Термін дії договору визначено з вересня 2006 року по вересень 2020 року. Згідно з пунктом 2.3 договору, Орендар взяв на себе зобов'язання щороку, не пізніше як у термін від 15 серпня до 31 грудня, сплачувати на користь Орендодавця орендну плату у грошовій формі у розмірі не менше 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Форми орендної плати за оренду однієї земельної ділянки на 1 рік, які встановлюються за домовленістю сторін, наведенні в додатку до договору. Згідно додатку № 1 до договору оренди зазначена форма орендної плати за 2006 рік - грошова, щорічний розмір платежів - 644,93 грн., за підписами орендаря та орендодавця. За наступні роки з 2007 року по 2013 рік в додатку №1 по формі орендної плати, щорічному розміру платежів та підписи орендаря та орендодавця відсутні. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Стаття 24 Закону передбачає, що орендодавець зокрема має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Пунктом "в" ч.1 ст.96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інщих осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов про дострокове розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі підлягає задоволенню, поскільки позивачем доведено належними та допустимими по справі доказами, що відповідач з 2007 року по 2013 рік не сплачував орендну плату, що свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення заборгованості по орендній платі, то позивачем заявлено вимога про стягнення заборгованості по орендній платі лише за 2013 рік, а не за всі роки несплати орендної плати і тому суд не може вийти за межі пред"явленеого позову, вважає необхідним задовільнити позовні вимоги в частині стягнення орендної плати за 2013 рік у розмірі 1409,88 грн., виходячи з розрахунку 1,5% від грошової оцінки землі станом на 2013 рік. Відповідач заперечуючи проти позовних вимог, не надав суду належні та допустимі по справі доказами своїх заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок На підставі Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 16, 509, 611,651 ЦК України,

Outcome: approved