Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, пояснивши суду, що у зв"язку із відсутністю у нього зареєстрованого місця проживання у нього виникли перешкоди із оформленням спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання заявник не з"явився, проте подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та просить її задовольнити, встановити факт постійного проживання із спадкодавцем - [PERSON], в житловому будинку [ADDRESS] на час відкритя спадщини, тобто станом на [INFO]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній не заперечує проти задоволення заяви і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа , яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників) на підставі наявних в ній доказів. Оголосивши заяви сторін (їх представників), вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно заявник не має можливості оформити спадщину з підстав відсутності у нього зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання на території України. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до 2001 р. був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де проживав разом із дружиною. Однак, після розірвання шлюбу у 1999 р., згідно рішення Хмельницького міського суду від 22.08.2001 р. його визнано таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням (а.с.17). З того часу заявник став постійно проживати разом із своїм батьком [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS]. Дана обставина, зокрема, підтверджується довідкою виконавчого комітету Підлісноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області №404 від 08.06.2017 р., з якої вбачається, що [PERSON] з 2002 р. і по даний час постійно проживає без реєстрації в господарстві померлого [INFO]. батька - [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] (а.с.13). Отже, оскільки заявник не має зареєстрованого місця проживання на території України, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний термін він не звертався, у нього виникли перешкоди щодо оформлення своїх спадкових після смерті батька. Той факт, що заявник не має можливості у позасудовому порядку вирішити дане питання, підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2017 р. саме з підстав пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Крім того, 10.07.2017 р. рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області [PERSON] було відмовлено у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.41). З матеріалів спадкової справи №171/2017 р. від 12.06.2017 р., заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем після його смерті є [PERSON], інших заінтересованих осіб, які б претендували на дане спадкове майно встановлено не було (а.с.29-41). Згідно п.23 Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що : Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Аналогічних позицій притримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 інформаційного листа "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, де вказується, що: " Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи." Суд вважає за можливе взяти до уваги положення вказаного інформаційного листа виходячи із наступного. Забезпечення однакового застосування норм матеріального та процесуального законодавства полягає у наданні на законодавчому рівні можливості Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вивчати й узагальнювати судову практику при вирішенні справ цивільної та кримінальної юрисдикцій. Наслідком такого узагальнення є реалізація повноваження вищого спеціалізованого суду, передбаченого п. 2 ст. 32 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щодо надання судам нижчих інстанцій кваліфікованої допомоги з боку суду вищого рівня у вигляді надання рекомендаційних роз'яснень із питань правозастосування. За змістом п. 2 ст. 32 Закону ВССУ дає спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендаційні роз'яснення з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової юрисдикції (цивільної та кримінальної). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги досліджені докази, суд вважає за можливе заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем задовольнити.

Outcome: approved