Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог в заяві зазначено, що позивач уклала шлюб з [PERSON] 12.08.2008р. Від шлюбу у них [INFO] народилася дитина - син [PERSON]. Їх родинне життя не склалося і шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач проживає разом із сином, він знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на виховання сина не надавав, внаслідок чого позивач звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Аліменти відповідач ніколи не сплачував, в результаті чого виникла заборгованість. На даний час позивач проживає разом із сином в м. Харків, повністю самостійно займається виховання та забезпеченням сина. Батько ніякої участі у вихованні сина не приймає. Останній раз він спілкувався з сином по телефону в грудні 2016р, а бачилися вони у вересня 2016 року. Зі своєї ініціативи батько не бажає бачитися з сином, хоча позивач не заперечує проти їх спілкування. Батько дитини зовсім не виконує свої обов'язки щодо вихованням та розвитку сина, не піклується про ньогота н спілкується взагалі. В судове засідання позивач не з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити її вимоги відповідно до наданої заяви. Просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представникслужби у справах дітей Баштанської РДА в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника та відсутність заперечень проти позову. Представник управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з'явився,надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Дослідивши письмові докази (копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], про народження дитини [PERSON], копію рішення від 16.0.2014р., виконавчий лист від 16.06.2014р., довідка Баштанського РВ ДВС від 08.02.2017р., 21.12.2017р., розрахунок заборгованості від 01.02.2017р., довідка від 14.03.2017р., 20.04.2017р., висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 20.11.2018р.), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" №-2402-111, сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. При розгляді справи також встановлено, що [PERSON] батьком неповнолітнього [PERSON], але свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченнюдитини. Відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проводять підготовку до самостійного життя, в тому числі: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає нарозвиток дитини як складову виховання; не спілкується в достатній мірі з ним; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Батько не підтримує родинних стосунків з дитиною взагалі та не приймає участі в матеріальному забезпеченні уже тривалий час та умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання батьками обов'язків щодо виховання їх дітей. Зазначені фактори, враховуючи винну поведінку [PERSON] суд розцінює як ухилення від виховання дитини. На думку суду, діями відповідачатривалий час порушуються права його дитинина отримання належного виховання та матеріального забезпечення. Зокрема, батькодитини може бути позбавленийбатьківських прав, якщо віннавмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків. Зазначений захід сімейно-правової відповідальності є надзвичайною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам його дитини. Зазначені обставини є підставою для задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані докази у справі, вислухавши думку прокурора, який зазначив, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача [PERSON]без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Інших доказів, які б спростовували вищенаведене суду не надано. За таких обставин вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved