Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

20 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженню здоров`я на виробництві. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він з\~13\~лютого 1997\~року по\~25\~листопада 2008\~року працював\~підземним прохідником\~та підземним\~електрослюсарем черговим\~та з\~ремонту устаткування\~на ш.\~«Родіна»,\~ВАТ «Кривбасзалізрудком».\~25\~листопада 2008\~року він\~звільнився з\~підприємства за\~власним бажанням\~в зв`язку\~з виходом\~на пенсію.\~Працюючи на\~шахті,\~він виконував\~роботи у\~підземних умовах\~шахти,\~у зоні\~діючих машин,\~де з-за\~того,\~що були\~випадки порушення\~нормативного провітрювання\~гірничих виробок\~та несистематичного\~використання комплексу\~пилеподавлення,\~запиленість повітря\~робочої зони\~на моїх\~робочих місцях\~перевищувала ГДК.\~Через деякий\~час і\~по теперішній\~-\~він почав\~дуже часто\~хворіти.\~Це стало\~приносити йому\~великі моральні\~та фізичні\~страждання,\~бо він\~ змушений\~був часто\~лікуватись.\~ Український\~науково-дослідний\~інститут промислової\~медицини,\~22\~січня 2009р.\~встановив йому\~захворювання за\~діагнозом:\~Хронічне обструктивне\~захворювання легень\~першої-другої\~стадії (пиловий\~бронхіт першої-другої\~стадії,\~емфізема легень\~першої-другої\~стадії).\~ЛН першого\~-\~другого ступеня.\~Після проходження\~курсу лікування\~рішенням МСЕК\~від 28\~квітня 2009\~року йому\~було встановлено\~40%\~втрати професійної\~працездатності безстроково.\~Ніякі багаторазові\~курси лікування\~йому не\~допомагали.\~Йому ставало\~дедалі гірше.\~Тому Українським\~науково-дослідним\~інститутом промислової\~медицини (УНДІ\~пром.\~мед)\~було погіршено\~його основний\~діагноз:\~Хронічне обструктивне\~захворювання легень\~третьої стадії\~(пиловий\~бронхіт третьої\~стадії,\~емфізема легень\~третьої стадії),\~група С,\~загострення середнього\~ступеня важкості.\~ЛН третього\~ступеня.\~Хронічне легеневе\~серце,\~НК першої-другої\~стадії.\~Висновок ЛЕК\~інституту від\~29\~жовтня 2020\~року,\~Протокол №1777.\~10\~грудня 2020\~року МСЕК\~йому було\~встановлено вже\~65%\~втрати професійної\~працездатності -\~45%\~по ХОЗЛ\~та 20%\~по вібраційній\~хворобі.\~А також\~визнано інвалідом\~третьої групи.Тепер він змушений часто знаходитись на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями. Заподіяна йому шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці на моїх робочих місцях. Із-за отриманих захворювань його життя за останні роки та місяці зазнало суттєвих змін. Йому заборонено медичною комісією працювати за своїми професіями та в шкідливих умовах . Він часто задихається. При чому це не залежить від фізичних навантажень, пори року, або дня. [PERSON] виникає спонтанно і може на добу його турбувати по 4-5 разів. Також його часто турбує кашель, то сухий, то з мокротинням. Після кашлю в нього починає боліти в грудях та між лопатковій ділянці, що потім переходе в загальну слабкість, швидку втому та навіть запаморочення. Після таких приступів у нього посилюється серцебиття та піднімається тиск. Також його турбують стійкі болі у шийному та попереково - крижовому відділах хребта. Вони обмежують його рухи. Також у нього болять всі суглоби та постійно мерзнуть пальці. Такий фізичний стан дуже його пригнічує. Я часто не можу із-за болів спати ночами, мене починають охоплювати страхи за своє життя, за моє майбутнє та майбутнє моєї родини. І ці морально - душевні болі іноді бувають сильніші ніж фізичні. Розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 200000 гривень 00 копійок, яку він просив стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат». Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити. Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк своїм правом подати відповідь на відзив не скористався. Згідно\~ст. 279 ЦПК України\~суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач по справі [PERSON] пропрацював з 13.02.1997р. по 14.06.2002р. на посаді підземного прохідника, з 14.06.2002р. по 25.11.2008р. на посаді підземного електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування на ш. Родіна ВАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки позивача. Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини від 22.01.2009 року [PERSON] було встановлено професійні захворювання за діагнозом Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого-другого ст. Як вбачається з матеріалів справи, на підприємстві було проведено розслідування з приводу отримання хронічного професійного захворювання, що підтверджується Актом розслідування хронічного професійного захворювання форми № П-4 складеним 12.03.2009 року. Причиною професійного захворювання є робота продовж 25 років 8 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, яка перевищувала ГДК. За висновком МСЕК серії ДНА-02 № 032121 від 28.04.2009 року [PERSON] було встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 40% (20% первинно по ХОЗЛ, 20% повторно по вібраційній хворобі) безстроково. 10.12.2020 року позивач повторно пройшов огляд МСЕК, йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 65%, з яких 45% - ХОЗЛ та 20% - вібраційна хвороба) та третя група інвалідності безстроково. Відповідно до Закону України "Про охорону праці, на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємстві відповідача позивач деякий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Як встановлено із медичних документів, позивач в зв`язку з отриманим професійним захворюванням, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Змушений систематично проходити курси амбулаторного лікування, на що витрачає свій час, який раніше використовував на власні справи. Професійне захворювання обмежує його у побуті, зокрема він не має можливості виконувати більшість домашніх робіт, які, враховуючи стан його здоров`я, мають робити члени його родини. Внаслідок таких обмежень він постійно відчуває себе тягарем. Відчуття того, що він ніколи не буде здоровою людиною постійно переслідує його внаслідок чого він постійно перебуває в стані психічного напруження. Внаслідок професійного захворювання докорінно змінився уклад його життя, що підтверджується витягами з лікарняних епікризів. При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово. Постійний характер фізичних страждань позивача знаходить також підтвердження в медичних документах, з яких вбачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороби. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Відповідно до ч.1\~ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому\~рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п. 5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~статтею 1167 Цивільного кодексу України\~та\~статтею 237-1 Кодексу законів про працю України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1, 3 \~ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством відповідача Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат», суд вважає, що спричинена моральна шкода підлягає компенсації, з огляду на наступне. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Таким чином відшкодування шкоди спричиненої працівникові покладається на власника підприємства, роботодавця. Як роз`яснено у п.9\~постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, який переносить постійну задишку, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 130 000 гривень 00 копійок, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача\~\~на користь держави судовий збір у сумі 1300 гривень 00 копійок.

Outcome: partial