Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Хмельницької обласної ради, Хмельницького обласного-навчально-курсового комбінату про захист трудових прав, просить визнати недійсними трудовий договір № 220 від 11.07.2007 р між Хмельницькою обласною радою та [PERSON] в частині визначення його контрактом, встановлення терміну його дії, обмеження прав позивача порівняно з гарантіями, встановленими законодавством при виплаті заробітної плати( п.15 ч.3 в частині «за рахунок частки доходу, державного підприємством в результаті його господарської діяльності», п.27 ч.6); визнати недійсними трудові договори (контракти) від 09.07.2010 р№ 305, від 10.07.2007 р № 546, від 30.09.2015 р № 565, від 31.12.2015 р № 569, від 30.03.2016 р № 36/2016-о, укладені [PERSON] і Хмельницькою обласною радою в особі її голови; скасувати рішення Хмельницької обласної ради від 20.10.2016 р № 39-8/2016; розпорядження голови Хмельницької обласної ради № 64-о від 09.07.2010 р, № 130/2015-0 від 10.07.2015 р; № 175/2015 о від 30.09.2015 р; № 204/2015-о від 31.12.2015 р; № 36/2016-о від 30.03.2016 р; № 58/2016-0 від 30.06.2016 р; поновити його на роботі; зобовязати Хмельницьку обласну раду погодити 144 дні невикористаних щорічних основної та додаткової відпусток станом на 01.07.2016 р з дати поновлення на роботі; зобовязати Хмельницький обласний навчально-курсовий комбінат на Хмельницьку обласну раду солідарно виплатити 93336,48 грн відпускних за 144 дні відпустки не пізніше наступного дня надання відпустки; стягнути солідарно з Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату та Хмельницької обласної ради 1\~120 498,91 грн заборгованої заробітної плати, та середній заробіток за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11.07.2007 року був призначений на посаду директора Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату на умовах контракту. В подальшому в 2010, 2015, 2016 рр з ним були переукладені контракти. Укладення з ним контракту вважає порушенням своїх прав, оскільки жоден закон не передбачає контрактної форми договору для директора комунального навчального закладу профтехосвіти. При переукладенні контрактів з [PERSON] були допущені порушення, оскільки голова обласної ради не видавав розпорядження про його звільнення з роботи, обласна рада не затверджувала розпорядження голови обласної ради про звільнення [PERSON] з роботи і не звільняла його з роботи після закінчення терміну контракту, не погоджувала зміну істотних умов праці.. Трудовий договір в силу ч.2 ст. 39-1 КЗпПУ вважається укладеними на невизначений строк, а тому звільнення з роботи у звязку з закінченням терміну контракту вважає безпідставним. Відповідачем не надано жодного доказу що підтверджують проведення з ним розрахунку при звільненні. Враховуючи, що відповідачі звільняючи з роботи посилались на незаконний контракт № 569 від 30.03.2016 р, а строк дії трудового договору з роботодавцем № 220 від 11.07.2007 р не сплив, то бажає піти в невикористану чергову відпустку, надавати яку відповідач відмовився. . В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В суді представник Хмельницької обласної ради позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивує тим, що згідно ст.. 24 Закону України «Про професійно-технічну освіту», Положення про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій обєктів спільної власності територіальних громад області, затвердженого рішенням обласної ради від 17 травня 2012 року № 35-11/2012 директор професійно-технічного закладу державної форми власності призначається на посаду за результатами конкурсу, який проводиться відповідно Радою міністрів АРК, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади. Позивач не заперечував проти укладення контрактів, погоджувався з терміном дії контрактів, про що свідчить його підпис. Позивач здійснював господарську діяльність самостійно, атому погіршення його матеріального стану внаслідок чого в установі виникла заборгованість по виплаті заробітної плати не може розцінюватись як умисне погіршення права позивача на оплату праці. Порушення права позивача на відпочинок головою облдержадміністрації позивачем не доведено, оскільки із тексту заяви не зрозуміло бажання позивача піти у відпустку. П.п.4.1 п.4 Порядку призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій обєктів спільної власності територіальних громад Хмельницької області надано право голові обласної ради у період між сесіями своїм розпорядженням звільняти керівників з їх ініціативи та у звязку із закінченням строку трудового договору з наступним затвердженням на сесії обласної ради. Просить в задоволенні позову відмовити. В суді представники Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату позов визнали частково в частині заборгованості по заробітній платі в частині індексації заробітної плати в сумі 8\~293 грн, решти вимог заперечили, так як заборгованості з інших видів заробітної плати немає, [PERSON] працював директором ХОННК , самостійно нараховував собі компенсації та доплати, які не було нараховані і не виплачувались. Суд, заслухавши сторони, встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням Хмельницької обласної ради девятої сесії пятого скликання № 3-9/2007 від 11 липня 2007 р [PERSON] призначено на посаду директора Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату на умовах контракту. 11.07.2007 р між [PERSON] та Хмельницькою обласною радою був укладений контракт № 220 з терміном дії з 11 липня 2007 р по 11 липня 2010 р. 09.07.2010 р [PERSON] та Хмельницькою обласною радою був укладений контракт № 305 з терміном дії з 11 липня 2010 р по 11 липня 2015 р. 10.07.2015 р між [PERSON] та Хмельницькою обласною радою був укладений контракт № 546 з терміном дії з 11 липня 2015 р по 30 вересня 2015 р. 30.09.2015 р між [PERSON] та Хмельницькою обласною радою був укладений контракт № 565 з терміном дії з 1 жовтня 2015 р по 31 грудня 2015 р. 31.12.2015 між [PERSON] та Хмельницькою обласною радою був укладений контракт № 569 терміном дії з 1 січня 2016 р по 31 березня 2016 р. 30.03.2016 р між [PERSON] та Хмельницькою обласною радою був укладений контракт № 581 з терміном дії з 1 квітня 2016 р по 1 липня 2016 р. П.22 цих контрактів було передбачено, що на протязі двох останніх місяців строку дії контракту сторони можуть укласти угоду про продовження дії контракту на новий строк. Якщо така угода до закінчення дії контракту не буде укладена, контракт вважається припиненим. Вказані контракти були підписані позивачем, даний факт представником позивача не заперечується. Розпорядженням голови обласної ради № 58/2016 від 30 червня 2016 року [PERSON] звільнений з роботи з 1 липня 2016 року у зв1язку із закінченням строку трудового договору згідно п.2 ст. 36 КЗпПУ. Рішенням Хмельницької обласної ради від 20 жовтня 2016 року № 39-8/2016 затверджено розпорядження голови обласної ради від 30 червня 2016 року № 58/2016-о «Про звільнення [PERSON] з посади директора Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату». Відповідно до пункту 1.3 Статуту Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату, затвердженого розпорядженням голови Хмельницької обласної ради № 54-0 від 09 червня 2010 року, Хмельницький обласний навчально-курсовий комбінат є комунальним професійно-технічним навчальним закладом, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров'я. Пунктом 1.6 вказаного Статуту передбачено, що комбінат створений Держкомсільгосптехнікою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю) та рішенням "Про перелік\~\~об'єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються до управління обласної державної адміністрації, розмежування майнових інтересів між суб'єктами власності" комбінат віднесено до об'єктів обласної комунальної власності. Відповідно до\~Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~комбінат є об'єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області, управління яким здійснює Хмельницька обласна рада. Частиною 2\~статті 24 Закону України "Про професійно-технічну освіту"\~визначено, що директор професійно-технічного навчального закладу державної форми власності призначається на посаду за результатами конкурсу, який проводиться відповідною Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти, шляхом укладення з ним трудового договору (контракту) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади. Частиною 3\~статті 24 Закону України "Про професійно-технічну освіту"\~встановлено, що керівник професійно-технічного навчального закладу іншої форми власності призначається засновником. Тобто, законодавець наділив можливістю засновників професійно-технічних навчальних закладів іншої форми власності самостійно визначати спосіб призначення керівника навчального закладу (на конкурентних засадах чи шляхом здійснення погоджувальних процедур) та обирати форму оформлення трудових правовідносин (безстроковий трудовий договір чи контракт). Зазначені норми закону знайшли своє відображення у Статуті Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату, затвердженого розпорядженням голови обласної ради від 9 червня 2010 року № 54-о, яке погоджено міністерством освіти і науки України, управлінням освіти і науки Хмельницької обласної державної адміністрації, і саме головне, підписано та попередньо дано на затвердження голові обласної ради позивачем. Пунктом 6.3 Статуту визначено, що при призначені на посаду з директором укладається контракт. Відповідно до ч.1\~ст.21 КЗпП України\~трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За положеннями\~ст.21 КЗпП України\~сфера застосування контракту визначається законами України. Визначати чи не визначати строк дії контракту є правом сторін.\~\~\~\~\~\~ Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Сторони реалізували своє волевиявлення щодо умов трудового договору, зокрема, і щодо\~\~строку його дії, прав та обов»язків, умов матеріального забезпечення керівника, підписавши зазначені контракт, що цілком відповідає вимогам закону. Згідно п.4.1 Порядку призначення і звільнення з посади керівників підприємств, установ, закладів, організацій обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області, затвердженого рішенням обласної ради від 21 квітня 2016 року № 48-5/2016, звільнення з посади керівника здійснюється за рішенням обласної ради або уповноваженою нею особою: … у випадку закінчення строку дії контракту. Голова обласної ради у період між сесіями обласної ради своїм розпорядженням звільняє керівників з їх ініціативи та у звязку з закінченням строку трудового договору - контракту , з наступним затвердженням зазначеного розпорядження на сесії обласної ради. В цьому випадку звільнення керівника з посади відбувається в день видання головою обласної ради розпорядження, якщо у ньому не зазначений більш пізній термін. Пунктом 20 частини 1\~статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~визначено, що виключно на пленарних засіданнях вирішується питання призначення і звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Пунктом 18 частини 6\~статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~встановлено, що голова обласної ради вирішує інші питання, доручені йому радою. 22 грудня 2015 року рішенням сесії Хмельницької обласної ради № 5-2/2015 затверджено регламент, статтею 81 якого передбачено, що у період між сесіями голова обласної ради звільняє керівників підприємств, установ, закладів, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що перебувають в управлінні обласної ради з їх ініціативи, по закінченню строкового трудового договору (контракту) з наступним затвердженням на сесії ради. Таким чином суд вважає, що прийняття [PERSON] на роботу, укладення з ним контракту, звільнення [PERSON] проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, атому позовні вимоги в частині визнання недійсним трудового договору № 220 від 11.07.2007 р між Хмельницькою обласною радою та [PERSON] в частині визначення його контрактом, визнання недійсними трудових договорів (контрактів) від 09.07.2010 р№ 305, від 10.07.2007 р № 546, від 30.09.2015 р № 565, від 31.12.2015 р № 569, від 30.03.2016 р № 36/2016-о, укладених [PERSON] і Хмельницькою обласною радою в особі її голови; скасування рішення Хмельницької обласної ради від 20.10.2016 р № 39-8/2016; розпорядження голови Хмельницької обласної ради № 64-о від 09.07.2010 р, № 130/2015-0 від 10.07.2015 р; № 175/2015 о від 30.09.2015 р; № 204/2015-о від 31.12.2015 р; № 36/2016-о від 30.03.2016 р; № 58/2016-0 від 30.06.2016 р; поновлення [PERSON] на роботі слід відмовити. З огляду на наведені норми законодавства не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання недійсними обмеження прав позивача порівняно з гарантіями, встановленими законодавством при виплаті заробітної плати( п.15 ч.3 в частині «за рахунок частки доходу, державного підприємством в результаті його господарської діяльності», п.27 ч.6), оскільки згідно ч.3\~ст.21 КЗпП України\~контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. На контрактну форму трудового договору не поширюється положення\~\~\~\~ст.9 КЗпП України\~про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Позивач з 2007 року обіймаючи посаду керівника Хмельницького ОНКК за контрактом не оскаржував правомірність положень контракту, що свідчить про його згоду з ними. При зверненні з позовом до суду позивачем не обґрунтовано та не доведено порушення його трудових прав після звільнення. Правову оцінку діям відповідача була надана рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Хмельницької обласної ради про визнання акту незаконним. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно із ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. За положеннями ч. 3\~ст. 21 КЗпП України\~особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно з розділом ІІІ останнього контракту з позивачем (укладеним 30 березня 2016 року за № 581) заробітна плата керівника складається з: підвищень, доплат та надбавок розмір яких встановлюється штатним розписом і визначається згідно з діючим законодавством; посадового окладу в розмірі трьох посадових окладів працівника основної професії - майстра виробничого навчання згідно штатного розкладу; надбавки за інтенсивність праці та особливий характер в розмірі 50% посадового окладу, яка встановлюється розпорядженням голови обласної ради; премії за підсумками роботи за місяць, квартал, рік згідно з колективним договором (положенням про преміювання) Хмельницького ОНКК, за погодженням голови обласної ради. У разі несвоєчасного виконання завдань, визначених контрактом, погіршення якості роботи надбавка скасовується або зменшується за розпорядженням голови обласної ради . У разі погіршення показників роботи Хмельницького ОНКК невиконання умов контракту, погіршення трудової дисципліни премії не нараховуються. Як вбачається із матеріалів справи згідно наказу № 1/12-К від 03.01.2012 р призупинено нарахування та виплату всіх надбавок усім працівникам комбінату до моменту вирівнення фінансової ситуації. Згідно наказу № 1/13-К від 02.01.2013 р призупинено нарахування всіх виплат та надбавок. Таким чином суд вважає, що не виплата надбавок, на які вказує позивач, в період з 2012 по 2016 р не може вважатись заборгованістю по заробітній платі. 27 квітня 2016 року Камянець-Подільським міськрайонним судом винесено судовий наказ про стягнення з Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі - 32 899 (тридцять дві тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять ) грн. 22 коп. Виплата заборгованості по заробітній платі підтверджується записами в книзі нарахувань заробітної плати за жовтень 2016 року, з якої вбачається, що заборгованість ХОНКК перед [PERSON] відсутня та підтвердив в суді представник позивача [PERSON]. Матеріалами справи не підтверджено, що [PERSON] заборговано 144 дні відпустки або компенсацію за невикористані дні відпустки. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про відпустки керівним працівникам навчальних закладів, надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України. Так в 2008 році [PERSON] була надана відпустка 5 днів (наказ № 14 від 22.02.2008 р) + 37 днів з 31.07.2008 р по 06.09.2008 р(наказ № 58 від 28.07.2008 р) за відпрацьований період роботи з 14.06.07 р по 14.06.2008 р. Наказом № 67 від 26.08.2008 р [PERSON] відкликався з відпустки в звязку з виробничою необхідністю. В 2009 році надана відпустка 14 календарних днів за минулий рік та 56 днів за відпрацьований період з 14.06.2008- 14.06.2009 рік з 06.07.2009 р по 14.09.2009 р(наказ № 39 від 24.06.2009 року). Відкликався з 25.08.2009 р (наказ № 53 від 25.08.2009р) Невикористані 20 днів чергової відпустки були надані [PERSON] 23.10.2009 р (наказ 66/09-К від 23.10.2009 р) та з 12.11.2009 р (наказ № 74-09-К від 12.11.2009 р). Так в 2010 році позивачу надана відпустка 19 днів за відпрацьований період з 14.06.2009 по 14.06.2010 р, з 07.06.2010 р по 25.06.2010 р (наказ № 24-о/к від 04.06.2010 р). + 23 дні з 04.08.2010 р по 27.08.2010 р (наказ № 38/10-К від 03.08.2010 р). Не використано 14 днів. Так в 2011 році позивачу надана відпустка 56 днів з 20.06.2011 р по 15.08.2011 р(наказ № 24/11-К від 16.06.2011 р). Наказом № 35/11-к від 18 липня 2011 р [PERSON] перервав відпустку на 3 календарних дні з 18.07 по 20.07.2011 р. Наказом № 41/11-К від 01.08.2011 р [PERSON] відкликався з відпустки з 01.08.2011 р. Кошти за 18 днів відпускних, на які [PERSON] відкликався, виплачені.(наказ № 41/11-к від 01.2011р). З 16.08.2011 р по 22. 08.2011 р [PERSON] продовжив відпустку (наказ № 54/11-к від 15.08.2011 р). Так в 2012 році [PERSON] надана відпустка за відпрацьований період роботи з 14.06.2009 р по 14.06.2010 р на 1 день(наказ № 39/12-к від 21.05.2012 р). за відпрацьований період з 14.06.2009 р по 14.06.2010 р терміном 13 календарних днів, за період роботи з 14.06.2010 р по 14.06.2011 р - терміном 11 календарних днів, за період з 14.06.2011 р по 14.06.2012 р - 32 календарні дні з 30.07.2012 р по 24.09.2012 р (наказ № 55/12-к від 27.07.2012 р). Наказом № 62/12-к від 21.08.2012 р відкликався на 21.08.2012 р. Наказом № 60/12-к від 15.08.2012 р відкликався на 15.08., 16.08.2012 р. Наказом № 58/12-к від 10.08.2012 р відкликався на 10.08.2012 р, наказом № 56/12-к від 01.08.2012 р відкликався на 01.08.2012 р. Наказом № 71/12-К від 24.09.2012 р [PERSON] відкликався з відпустки з 24.09.2012 р. Відпускні виплачені в повному обсязі. Так, в 2013 р позивачу надавалась чергова відпустка за період роботи з 14.06.2011 р по 14.06.2012 р терміном 30 календарних днів та за період з 14.06.2012 р по 14.06.2013 р терміном 26 календарних днів з 03.06.2013 р по 30.07.2013 р(наказ № 26/13-К від 31.05.2013 р). Позивач відкликався з відпустки (наказ № 28/13-К від 10.06.2013 р) на 11.06.2013 р та 12.06.2013 р; наказом № 30/15-К від 23.06.2013 р на 25.06.2013 р; наказом № 35/13-К від 01.07.2013 р на 01.07.2013 р; наказ № 48/13-К від 30.07.2013 р на 30.07.2013р. Згідно наказу № 64/13-К від 06.09.2013 р [PERSON] продовжив відпустку тривалістю 10 календарних днів з 09.09.2013 р по 18.09.2013 р. В 2014 році [PERSON] була надана чергова відпустка за період роботи з 14.06.2013 р по 14.06.2014 р терміном 24 календарні дні з 02.06.2014 р по 27.06.2014 р(наказ № 22/14-К від 02.06.2014 р). Відкликаний наказ № 25/14-К від 16.06.2014 р на 16.06.2014 р. В 2015 році [PERSON]І була надана чергова відпустка за період роботи з 14.06.2013 р по 14.06.2014 р терміном 54 календарних днів(наказ № 10/15-К від 17.04.2015 р) з 20 квітня 2015 р по 16 червня 2015 р. Наказом № 13-15/к від 25.04.2015 р відкликався на 5 днів з 25.05.2015 р по 29.05.2015 р. Наказом № 24/15-К від 31.08.2015 р надана чергова відпустка терміном 56 днів. Наказом № 26/15 к від 24.09.2015 р відкликаний з відпустки на 24.09.2015 р. Наказом № 29/15-К від 29.09.2015 р відкликаний 29.09.2015 р. В 2016 році [PERSON] була надана чергова відпустка за період роботи з 2015 р по 2016 р терміном 14 календарних днів з 04.04.2016 р по 17.04.2016 р наказ № 19/16-К від 01.04.2016 р. За решту невикористаних днів позивачу виплачена компенсація, що підтверджується розрахунком, проведеним при звільненні. При звільненні з [PERSON] проведений повний розрахунок, що підтверджується довідкою ХОНКК № 155 від 23.11.2011 р., записами в книзі нарахувань заробітної плати за 2016 рік. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем наданий розрахунок заробітної плати за період роботи на посаді заступника директора, директора ХОНКК з 14.06.2007 р по 01.07.2016 р. З наданого розрахунку не вбачається яка сума заробітної плати йому нарахована але не виплачена на час розгляду справи в суді. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів про заборгованість по заробітній платі з огляду на те, що існуюча заборгованість була стягнута судовим наказом від 27 квітня 2016 року. Оскільки вимоги [PERSON] про поновлення на роботі не знайшли свого підтвердження, вимоги про надання невикористаної відпустки також не підлягають задоволенню. Із позовних вимог вбачається, що позивачу не виплачена індексація заробітної плати в звязку з ростом споживчих цін в сумі 8\~239,61 грн. Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078 (із змінами), передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих провадиться з наступного місяця і здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. В судовому засіданні представник ХОНКК не заперечила, що індексація заробітної плати в сумі 8\~239,61 грн [PERSON] не виплачена. За таких обставин суд вважає, що з ХОНКК слід стягнути заборгованість в розмірі 8\~239,61 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку, що складається виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, яка обчислюється діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період Так, у травні 2016 року позивач відпрацював 19 днів, за які йому нараховано 6\~214,84 грн, а в червні 2016 року - відпрацював 19днів, за які йому нараховано 3 997,50 грн. Середньоденна заробітна плата позивача становить - (6\~214,84грн + 3 997,50 грн) : 38 відпрацьованих робочих днів = 268,75 грн. Отже, розмір компенсації за затримку розрахунку при звільненні становить 268,75 х 251 день( 01.07.16 по 30.06.17 р).= 67456,25 грн яка визначена без урахуванням податків, зборів та платежів.. Враховуючи пропорційність задоволених вимог, які б давали підставу для застосуванняст. 117 КЗпП України, на загальну суму 1\~120 498,91 грн із яких задоволено про стягнення заборгованої заробітної плати на суму8\~239,61 грн тому суд вважає за справедливе застосувати принцип співмірності та зменшити розмір відшкодування працівникові заробітку за час затримки розрахунку, визначивши його у сумі 8500 грн., що відповідає розміру задоволених вимог. Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не призводить до його збагачення. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах № 6-113цс15 від 27 квітня 2016 року та № 1207цс16 від 6 липня 2016 року, згідно з якою застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду. При цьому, суд враховує і інші обставини, а саме: тривалий розгляд справи та її відкладення по різним причинам, і, зокрема, через неодноразові зміни позовних вимог позивачем та неявку позивача та його представника в судове засідання.. Оскільки питання нарахування та виплати заробітної плати перебуває в компетенції ХОНКК, тому заборгованість слід стягнути з Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial