Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він на підприємствах вугільної промисловості пропрацював 21 рік. 03 червня 2013 року, працюючи на підприємстві відповідача у другу зміну, під час прибирання стався обвал не обібраної після вибухових робіт породи, внаслідок чого його було травмовано в області голови та хребта. В наслідок отриманої виробничої травми йому було поставлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забита рана темінної частини голови. Був складений акт про нещасний випадок на виробництві по формі Н-1 № 13 від 06.06.2013 року. Згідно висновку МСЕК від 12.09.2013 року йому вперше встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 50%. Згідно висновку МСЕК від 12.09.2013 року всьанвоена 3-тя група інвалідності, рекомендовано: медичні та санаторно-курортні заходи, медичне спостереження, протипоказана фізична праця. Вважає, що внаслідок отриманої травми на виробництві йому завдано моральну шкоду, яка полягає в наступному. В 46 років він став інвалідом 3-ї групи і більше не може працювати за професією, оскільки не відповідає своїй професії. Він змушений тривалий час перебувати на лікуванні, проходити численні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури. У зв'язку з травмою повністю порушені його нормальні життєві зв'язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички і бажання, у нього постійно виникають труднощі у зв'язку загальною слабкістю, втомою, запамороченням, нудотою і систематичним безсонням. В даний час не може вести активний спосіб життя, виконувати домашню фізичну роботу. Перебуваючи на лікуванні, він не міг вести повноцінний спосіб життя, відчував фізичні страждання, фізичний біль, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої в почуттях відчаю, тривоги, дратівливості, в почуттях страху, поганому сні на тлі сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на його душевному стані. У зв'язку з тим, що він проживає самостійно та не отримує сторонньої допомоги від близьких, тому змушений самостійно долати наслідки отриманої травми. Отримана виробнича травма викликає почуття неповноцінності. Вважає, що за таких обставин йому повинен бути відшкодований збиток, заподіяний пошкодженням здоров'я. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 25 000 грн. (а.с.1-2). Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду направився свого представника. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити повністю, розгляд справи провести без участі його участі та без участі позивача (а.с.44). Представник відповідача Костенко Л.П. у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги не визнає, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, справу розглянути у його відсутність (а.с.40). До суду надав письмові заперечення в якій вказано, що позивач працював підземним гірником гірничим робітником, прохідником на ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит» з 15.01.2007 р. по 16.09.2013р. 03 червня 2013 року при виконанні робіт з прибирання породи стався обвалення породи, позивач був травмований по голові і хребту, про що складено акт форми Н-1 № 13 від 06.06.2013 року. При цьому позивачем була порушена інструкція з охорони праці для прохідника, тобто позивачем були допущені порушення вимог законодавства про охорону праці. Довідкою МСЕК від 12.09.2013 року позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 50%, та 3 група інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом. Виробнича травма отримана під час виконання трудових обов'язків, завдана потерпілому шкода випливає з трудових правовідносин і регулюється нормами трудового законодавства. Таким чином, відповідачем не були порушені законні права позивача, тому його вимоги про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими. До того ж позивачем не надано докази заподіяння моральної шкоди, мається його вина в скоєному нещасному випадку. Просив в позовних вимогах відмовити (а.с.41). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з трудовою книжкою позивач перебував у трудових відносинах з різними підприємствами ВП «Торезантрацит» у період з 17.02.1992 по 16.09.2013 рік на різних посадах: з 17.02.1992 року працював на шахті «Річна» ВО «Торезантрацит» на різних посадах: учнем підземного гірничого робітника 2-го розряду з повним робочим днем під землею; підземним гірничим робітником 2-го розряду з повним робочим днем під землею; машиністом електровозу підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею; звільнений наказом № 79/к від 13.09.1995 року по ст.38 КЗпП України; з 15.01.2007 року по 16.09.2013 року у ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит» підземним гірничим робітником 3-го розряду з повним робочим днем під землею; прохідником 5-го розряду з повним робочим днем під землею; наказом № 389/к від 16.09.2013 року звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України за станом здоров'я (а.с.5-9). Згідно з актом № 13 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1, що стався 03.06.2013 року о 18.30 годин, складеним на ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит, з [PERSON] стався нещасний випадок при таких обставинах: 03.06.2013 року у другу зміну при прибиранні породи у вибої першого східного вентиляційного штреку пл..h5 «Боковський», сталося обрушення не обібраної після вибухових робіт породою і потерпілий [PERSON], що знаходився під захистом випереджального запобіжного кріплення, був травмований по голові та хребту. Основною причиною нещасного випадку вказано - порушення «Інструкції з охорони праці» (а.с.12-15). Згідно з довідкою до акту огляду у МСЕК від 12.09.2013 року [PERSON] вперше встановлена 3-тя група інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом, строком до 01.10.2015 року; у висновку про умови та характер праці вказано: рекомендований труд без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень, на поверхні без відряджень та нічних змін; рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: нагляд невропатолога, кардіолога, терапевта (а.с.17). Згідно з довідкою МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомогти від 12.09.2013 року [PERSON] при первинному огляді встановлена третя група інвалідності, вказана ступінь втрати професійної працездатності - 50% з 11.09.2013 року до 01.10.2015 рік; вказана потреба у додаткових видах допомоги: медикаментозне, санаторно-курортне лікування (а.с.16). Згідно з виписками з історій хвороб [PERSON] знаходився на лікуванні: - з 27.06.2013 року по 11.07.2013 рік на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Торезької ЦМЛ з діагнозом: гостра закрита черепно-мозкова травма (на виробництві 03.06.2013р.), струс головного мозку, посттравматична артеріальна гіпертензія: скарги на головну біль, запаморочення при ходьбі та зміні положення тіла, загальну слабкість (а.с.18); - з 11.11.2013 року по 22.11.2013 рік на лікуванні в ДС амбулаторії № 4 з діагнозом: наслідки виробничої травми ЧМТ від 03.06.2013 року, скарги на постійну головну біль, запаморочення, шат кість при ходьбі, шум в вухах, загальну слабкість, втомлюваність (а.с.19). Згідно довідки Грабівської сільської ради від 06.02.2014 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до ст.1, 3, 21, 43 ч.4, 46 ч.1 Конституції України, Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Відповідно до ст.1 ЗУ "Про охорону праці" від 14.10.1992 року охорона праці -це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Відповідно до ст.13 цього закону роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Відповідно до ч.3 ст.153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин механізмів, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Статтею 158 КЗпП України передбачено, що власник зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, засобів механізації та автоматизації виробництв, позитивного досвіду з охорони праці. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної ( немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. № 4 (із змінами) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або без діями інших осіб. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит, який входить до складу ДП «Торезантрацит», 03.06.2013 року під час виконання трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок, в результаті він отримав виробничу травму, складений акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Актом МСЕК позивачу уперше 12.09.2013 року встановлено 50% втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом з 11.09.2013 року по 01.10.2015 рік; третя група інвалідності; рекомендовано медикаментозне, санаторно-курортне лікування. В результаті трудового каліцтва позивач відчуває постійний головний біль з нудотою, головокружінням, загальну слабкість, біль в потиличній області, шийному та грудному відділу хребта. Він страждає, не може продовжити активне життя (виконання домашньої фізичної роботи, активний спосіб відпочинку), у зв'язку з цим у нього порушені нормальні життєві зв'язки, психіка, він страждає, переживає. Для організації свого життя позивачу доводиться докладати додаткові зусилля, порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, а також сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, що узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що порушено право позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, через що він отримав трудове каліцтво. У зв'язку з чим позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає: у фізичних стражданнях, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, відчуття болі й необхідністю постійного лікування, у зв'язку з встановленням 50% втрати професійної працездатності, це викликає у нього почуття неповноцінності, спричиняє йому страждання; у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, неможливість працювати за отриманою професією, найти будь-яку роботу, виконувати домашню роботу; у моральних стражданнях у зв'язку неможливістю продовження реалізації своїх звичок та захоплювань. Для організації свого життя позивачу доводиться докладати додаткові зусилля. Тому суд вважає, що у позивача є право вимагати відшкодування моральної шкоди, що порушення законних прав позивача призвело його до моральних страждань, його вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на матеріальному законі і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до діючого законодавства, втрата працездатності, що встановлена висновком МСЕК, вже сама по собі свідчить про заподіяння моральної шкоди, оскільки стан здоров'я потерпілого погіршено. Судом встановлено, що право позивача на відшкодування шкоди виникло з дня встановлення вперше стійкої втрати працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом у розмірі 50% - висновком МСЕК від 12.09.2013 року з 11.09.2013 року по 01.10.2015 рік у термін, коли набрав чинності ЗУ №717-У від 23.02.2007р., яким виключені статті ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й професійного захворювання, яке спричинило втрату працездатності", що регламентували порядок відшкодування потерпілим на виробництві моральної шкоди, передбачали відшкодування моральної шкоди ВВД ФСС. Конституційний Суд зазначив, що право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника (роботодавця); статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Трудове каліцтво у позивача виникло у зв'язку з порушенням ЗУ "Про охорону праці" і не застосуванням роботодавцем заходів захисту робітників. За таких обставин необхідно застосувати ст.237-1 КЗпП України, ст.1167, ч.1 ст.1168 ЦК України, які передбачають відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, підстави відповідальності за завдану шкоду та порядок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Тому ДП "Торезантрацит" є належним відповідачем по справі, з нього підлягає стягненню моральна шкода у зв'язку з ушкодженням здоров'я позивача, заподіяного трудовим каліцтвом. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним врахувати конкретні обставини по справі: тривалість хвороби позивача у зв'язку з трудовим каліцтвом, перенесені при цьому ним біль, страждання; тяжкість діагнозу захворювань; встановлення йому МСЕК уперше 50% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності; необхідність подальшого лікування; відсутність роботи у теперішній час, його фізичний стан у теперішній час, що йому була визначені потреба у подальшому лікуванні. Позивач не має можливості повноцінно займатися фізичною працею. Необхідно врахувати велике значення негативних змін, які відбулися у нього в житті. Моральна шкода, яка заподіяна позивачу порушила основні особисті права позивача: право на життя, право на охорону здоров'я, тощо. Необхідно врахувати, що позивачу приходиться докладати значних зусиль по організації свого життя, що його моральні страждання носять тривалий та значний характер. Поряд з цим суд приймає до уваги, що у акті про нещасний випадок на виробництві позивач вказаний як особа, що допустила порушення вимог законодавства про охорону праці (п.10 а.с.14). Враховуючи викладене, враховуючи, що позивачем заподіяна моральна шкода визначена у розмірі 25 000 грн., суд вважає, що позивачеві заподіяні істотні моральні страждання, які підлягають відшкодуванню, однак, визначений позивачем розмір моральної шкоди завищений і з урахуванням вказаних обставин справи підлягає частковому задоволенню у сумі 15 000 грн. Таким чином, стягненню з ДП "Торезантрацит" на користь позивача підлягає моральна шкода в розмірі 15 000 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України з ДП "Торезантрацит" підлягають стягненню у дохід держави судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Outcome: partial