Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2014 року, ухваленим у справі за вищевказаним позовом, позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Між тим, при ухваленні рішення судом не вирішено питання розподілу судових витрат. Позивачка та інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялені належним чином про причини неявки суду не повідомили. Суд визнав можливим проводити розгляд вказаного процесуального питання за відсутності осіб, що у судове засідання не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає його розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що 13 червня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір № 51/13 про відкриття та обслуговування поточного рахунку громадянина для надання державної підтримки, згідно з умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання виконувати перекази з рахунку позивачки на рахунок третьої особи. Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе згідно умов договору зобов'язання не виконує, позивачка просила суд зобов'язати відповідача виконати умови вищезазначеного договору та здійснити переказ грошових кошів у розмірі 291 296 грн. 52 коп. з рахунку позивачки на поточний рахунок ТОВ "Територіальне міжгосподарче об'єднання "ЛІКО-ХОЛДИНГ" та стягнути пеню за прострочення виконання зобов'язання у сумі 5 010, 29 грн. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом позивачкою не було сплачено судовий збір, оскільки свої вимоги остання обґрунтувала порушенням відповідачами ЗУ "Про захист прав споживачів" і на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" була звільнена від сплати судового збору. Між тим, при ухваленні рішення яким позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, суд не вирішив питання стосовно судових витрат. Відповідно до правила п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати суд розподіляє відповідно ст. 88 ЦПК України. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 3 вказаної статті якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається з змісту позовної заяви, позивачкою одночасно заявлено вимогу про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, яка за своїм змістом є вимогою немайнового характеру та вимогу стягнення пені, яка є вимогою майнового характеру. Порядок сплати судового збору визначений ст. 6 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки при ухваленні рішення за результатами вирішення спору по суті, судом у порядку ст. 88 ЦПК України не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення відповідно до якого, стягнути з відповідача на користь держави суми судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру у розмірі 243 грн. 60 коп. та суми судового збору за подачу позову майнового характеру у розмірі 243 грн. 60 коп., всього: 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved