Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON], заінтересована особа - Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін до актового запису. Мотивуючи вимоги, вказує, що народився [INFO] і під час реєстрації його народження в актовому записі про народження №913 від 18 серпня 1979 року, складеному міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, його прізвище було записано як «[PERSON]» відповідно до родових прізвищ його батьків, а ім'я " [PERSON]". На підставі його заяви від 11 січня 2007 року було змінено його прізвище на "[PERSON]", а ім'я на "[PERSON]", про що МВ РАЦС Ужгородського МРУЮ Закарпатської області видано свідоцтво про зміну імені, при цьому станом на той час чинне законодавство передбачало обов'язкове внесення відповідних змін щодо прізвища у всі актові записи, де вживається попереднє прізвище заявника. У зв'язку з цим, внаслідок переміни прізвища та імені , до актового запису про народження заявника, були внесені зміни і в усіх випадках щодо заявника його прізвище , ім'я у актовому записі про народження заявника було змінено на "[PERSON]", а ім'я на "[PERSON]". 17 листопада 2016 року заявником було укладено шлюб з громадянкою України [PERSON] , про що Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено актовий запис №614 від 17 листопада 2016 року. У 2017 році заявник вирішив повернути своє родове прізвище «[PERSON]» та надане батьками ім'я "[PERSON]" , у зв'язку з чим 28 квітня 2017 року Ужгородським МВ ДРАЦС видано заявнику свідоцтво про зміну імені (з [PERSON] на [PERSON]),однак жодні зміни до інших актових записів у зв'язку зі зміною прізвища заявника з "[PERSON]" на «[PERSON]» та імені з "[PERSON]" на " [PERSON]" внесені не були. Заявник вирішивши повернути своє родове прізвище «[PERSON]» та надане батьками ім'я "[PERSON]" , виявив бажання привести всі документи сім'ї у відповідність до свого родового прізвища. Підтвердженням його родового прізвища є свідоцтво про народження та паспорт громадянина України, згідно з якими прізвище заявника зазначено як «[PERSON]» , а ім'я " [PERSON]" . Однак, при зверненні до органу ДРАЦС заявнику було відмовлено у внесенні змін до актового запису. Встановлення факту належності заявнику родового прізвища , а також наданого батьками імені та розбіжностей у документах необхідне заявнику для належної реалізації прав , для утвердження сімейних традицій та захисту прав членів його родини іменуватись одним спільним прізвищем. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, заявник просить суд встановити факт про те, що відомості про його прізвище та ім'я, що зазначені у актових записах про його народження, про шлюб не відповідають його родовому прізвищу «[PERSON]» та наданому батьками імені "[PERSON]" та внести у них зміни з метою приведення їх у відповідність до його родового прізвища «[PERSON]» та імені "[PERSON]" , а саме внести зміни до актового запису про народження №913 від 18 серпня 1979 року, складеному міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, виправивши прізвище та ім'я з " [PERSON] [PERSON]" на "[PERSON] [PERSON]" ; внести зміни до актового запису про шлюб №614 від 17 листопада 2016 року, складеного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, виправивши прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу у графі «Відомості про нареченого» з " [PERSON] [PERSON]" на "[PERSON] [PERSON]". Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив таку задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ній. Заінтересована особа явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, натомість, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області; письмового відзиву з приводу заявленої вимоги суду не надано. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України). Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьки - [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 18 серпня 1979 року зроблено актовий запис за №913, на підтвердження чого 21 серпня 1979 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Як встановлено судом, заявник змінив своє прізвище, зокрема: з родового прізвища "[PERSON] [PERSON]" на " [PERSON] [PERSON]". Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 11 січня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського МУЮ Закарпатської області, [PERSON] змінив ім'я на [PERSON], про що в книзі реєстрації зміни імені 11 січня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №2. Внаслідок цього, було внесено відповідні зміни до актового запису про народження заявника №913 від 18 серпня 1979 року, у зв'язку з чим 11 січня 2007 року міським відділом РАЦСу Ужгородського МУЮ Закарпатської області повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] на підтвердження того, що [INFO] народився [PERSON], батьки - [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2016 року заявником було укладено шлюб з громадянкою України [PERSON] , про що Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено актовий запис №614 від 17 листопада 2016 року. Із матеріалів справи вбачається, що в у квітні 2017 року заявник вирішив повернути своє родове прізвище та надане батьками ім'я - [PERSON], внаслідок чого 28 квітня 2017 року Ужгородським МВ ДРАЦС йому видано свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] (з [PERSON] на [PERSON]), а 19 травня 2017 року він отримав паспорт громадянина України на ім'я [PERSON]. Судом встановлено, що за даними паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого органом 2110 - 19.05.2017 року, прізвище заявника значиться як «[PERSON]» та ім'я " [PERSON]". Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ЦК України, Законом України від 01.07.2010 р. № 2398-УІ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» ( далі Закон України № 2398-УІ), який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 р. (далі Правила № 96/5). Статтею 1 Закону України № 2398-УІ встановлено, що Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею ст. 6 Закону України № 2398-УІ визначені повноваження відділів державної реєстрації актів цивільного стану, до яких відноситься, зокрема, внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до ст. 8 Закону України № 2398-УІ діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав ізаконних інтересів громадян та держави. Відповідно до частин першої - п'ятої статі 9 Закону №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірван-ня шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Увідповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Пунктом 2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26.09.2002 року № 86/5 (у редакції, чинній станом на час виникнення правовідносин щодо змін прізвищ заявником), було передбачено, що у разі переміни прізвища зміни вносяться також і у інші актові записи, що передбачені цим пунктом. Відповідно до п.2.16.23 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року (у редакції, чинній станом на день прийняття рішення) державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актового запису цивільного стану, крім випадків, визначених у підпункті 2.13.9 пункту 2.13 цього розділу. Відповідно до ч.7 якої державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складених стосовно особи, яка змінила ім'я, та її малолітніх і неповнолітніх дітей, крім передбачених законом випадків, а також повнолітніх дітей. Згідно до ч. 1 ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальністьособи. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України», у випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу України фізична особа має право на ім'я, яке не може бути відчужене. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бутивиправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. В силу вимог ч. 1 ст. 296 ЦК України, фізична особа має право використовувати своє ім'я увсіх сферах своєї діяльності. Однією зі складових права на ім'я є право розпоряджатися ім'ям, одним з його найпоширеніших видів є право на зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові), яке передбачено ст.295 Цивільного кодексу України. Положення ст. 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачають, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Стаття 8 не містить ніяких явних положень щодо імен. Однак, імена, як і прізвища, є способом ідентифікації осіб у їх сім'ях і суспільстві (справа Бургхартц проти Швейцарії, рішення від 22 лютого 1994, №280-В, § 24, справа Stjerna проти Фінляндії, рішення від 25 листопада 1994, № 299-В, § 37), а тому стосуються особистого і сімейного життя...» (справа Guillot проти Франції, рішення від 24 жовтня 1996, § 21). Отже, практика Європейського суду з прав людини свідчить, що сфера дії статті 8 Конвенції розповсюджується також і на питання, пов'язані з реєстрацією та зміною імені та прізвища. Відповідно до ст.28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім'я фізичній особі надається відповідно до закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що право заявника на зміну свого імені та право користуватись своїм родовим прізвищем «[PERSON]» не може бути обмежене законом, водночас розбіжності в паспортних даних та даних, які вказані в актових записах про народження та шлюб заявника, перешкоджають реалізації таких прав заявника, а відтак права заявника підлягають захисту у судовому порядку. Відповідно до п.2.13. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом міністерства юстиції №96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису пронародження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Підпунктом 2.13.12 Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України. За положеннями п.2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Беручи до уваги наведене, а також те, що встановлення відповідних фактів є необхідним для реалізації прав заявника і іншого порядку встановлення таких фактів законом не передбачено, суд вважає, що вимоги заявника є підставними, а тому уточнені вимоги заяви підлягають задоволенню.

Outcome: approved