Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення безпідставно набутого майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АМ/5883625 відносно транспортного засобу Пежо, реєстраційний номер [NUMBER] . 13.05.2018 року в м. Луцьку на вул. Гетьмана Мазепи відбулося ДТП за участю транспортного засобу Пежо, р.н. [NUMBER] та транспортного засобу Форд, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 14.05.2018 року, відповідач звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ України» із заявою на виплату страхового відшкодування. На підставі зазначених документів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було складено страховий акт про пряме врегулювання збитку АМ.5883625.L0001/01 від 05.06.2018 року та здійснено виплату страхового відшкодування на суму 15012,48 грн. Постановою Луцького міськрайонного суду від 04.07.2018 року було закрито справу відносно [PERSON] на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набутого майна у розмірів 15012,48 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не прибув, однак надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів З матеріалів справи судом встановлено, що 10.04.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АМ/5883625 відносно транспортного засобу Пежо, реєстраційний номер [NUMBER] . 13.05.2018 року в м. Луцьку на вул. Гетьмана Мазепи відбулося ДТП за участю транспортного засобу Пежо, р.н. [NUMBER] та транспортного засобу Форд, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 14.05.2018 року, відповідач звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ України» із заявою на виплату страхового відшкодування. На підставі зазначених документів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було складено страховий акт про пряме врегулювання збитку АМ.5883625.L0001/01 від 05.06.2018 року та здійснено виплату страхового відшкодування на суму 15012,48 грн. Постановою Луцького міськрайонного суду від 04.07.2018 року було закрито справу відносно [PERSON] на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, оскільки постановою Луцького міськрайонного сулу від 04.07.2018 року закрито провадження у адміністративній справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, позивач звернувся до відповідач з претензією про повернення безпідставно набутих коштів від 12.02.2018 р. за вих. №47736/УБК в якій просив повернути ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» кошти в розмірі 15012,48 грн., як безпідставно виплачене страхове відшкодування в розумінні ст. 1212 ЦК України, у місячний строк з моменту отримання даного листа. Проте, [PERSON] не здійснено жодних заходів для повернення зазначених коштів, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування. Статтею 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку, також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Частиною 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із п. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як зазначалось вище, постановою Луцького міськрайонного суду від 04.07.2018 року встановлено відсутність у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, у зв`язку з відсутністю вини водія [PERSON] у скоєнні ДТП, його цивільно-правова відповідальність не настала, а тому у відповідача відсутні підстави для отримання страхових виплат за полісом №АМ/5883625. Згідно частин 1-2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зі змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Слід також звернути увагу на вимоги пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України, відповідно до яких положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Отже, зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають також у зв`язку з договірними правовідносинами, що існували раніше, як результат їх трансформації. Такий правовий висновок висловлений Верховним судом України у постанові від 04.10.2017 року у справі № 6-1216цс17. Таким чином, позивач сплатив відповідачу кошти в розмірі 15012,48 грн. за матеріальну шкоду, яка була заподіяна за відсутності вини страхувальника, що є неналежною правовою підставою набуття майна (отримання грошей), а тому є безпідставно сплаченими та набутими відповідачем в порядку ст. 1212 ЦК України. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 22, 1212, 1213, 1187 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України "Про страхування",

Outcome: approved