Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визнати недійсним заповіт складений його матір"ю - [PERSON], яка померла [INFO] року, відповідно до якого вона заповіла належне їй майно, зокрема, земельну ділянку розміром 8,93 гектари, право власності на яку посвідчено Державним актом серії [NUMBER] від 21.11.2008 року, на території Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області на користь його брата [PERSON], заповіт посвідчений 24 грудня 2010 року державним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори, мотивуючи такі вимоги тим, що його мати на час складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними через психічну хворобу, на яку тривалий час вона хворіла, а в квітні 2011 року його матір було визнано недієздатною. Просить, посилаючись на ст. 1257 Цивільного кодексу України визнати недійсним вказаний заповіт. Ухвалою суду від 18.02.2015 року до участі в справі залучено як відповідача [PERSON], в зв"язку зі смертю первісного відповідача [PERSON]. У судовому засіданні позивач, представник позивача, позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просили визнати недійсним заповіт, посвідчений 24.12.2010 року від імені [PERSON], померлої [INFO] року, державним нотаріусом Нижньосірогозької нотаріальної контори [PERSON]. Представник відповідача - [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що на користь її чоловіка [PERSON] його мати [PERSON] склала заповіт. ЇЇ чоловік [PERSON] помер [INFO] року. Вважає що відсутні підстави визнання заповіту недійсним, оскільки на час складання заповіту [PERSON] розуміла значення своїх дій та складання такого заповіту відповідало її волі. Ніякого впливу на неї ніхто не чинив. Просить в задоволенні позову відмовити. Допитаний під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснив що є нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори, посвідчував заповіт [PERSON], подробиць такої нотаріальної дії не пам"ятає, але якихось особливостей при такому посвідченні не було. Допитана свідок [PERSON] пояснила що з весни до осені 2010 року доглядала за [PERSON], яка проживала самотньо, вона її годувала тричі на день, прала, прибирала. [PERSON] погано ходила, фактично не розмовляла. Свідок [PERSON] доглядала за [PERSON] з 15 лютого по червень 2011 року - прала, мила, перевдягала, вкладала спати. Вказала що [PERSON] фактично не розмовляла, могла поводитися неадекватно -, наприклад, - розкришити печиво, кинути на підлогу та залити чаєм. Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили що були свідками при складанні заповіту [PERSON] Пояснили, що нотаріус впевнився, кому саме хоче [PERSON] заповісти майно, при цьому остання сказала - своєму сину [PERSON], вказавши на присутнього при цьому [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила що також була присутня при складанні заповіту [PERSON], оскільки та не могла підписати заповіт, вона підписала заповіт за неї у присутності нотаріуса. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. (а.с. 4, 71). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 24.12.2010 року державним нотаріусом [PERSON]. на користь [PERSON] (а.с.72). Згідно відповіді завідуючого Нижньосірогозької державної нотаріальної контори [PERSON]., після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 5/2013. Така справа заведена на підставі заяви [PERSON] - спадкоємцем за заповітом. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33161415 від 31.01.2013 року від імені [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 24.12.2010 року за реєстр. № 2364. (а.с. 69, 70, 77). Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 29.04.2011 року по справі № 2-о-2/11, [PERSON] визнана недієздатною. (а.с.9). Згідно висновку № 140 посмертної судово-психіатричної експертизи від 13.03.2015 року. [PERSON] на момент складання заповіту 24.12.2010 року страждала органічним захворюванням головного мозку судинного ґенезу з правостороннім гемипарезом, елементами моторної афазії, амнестичним слабоумством. Станом на 24.12.2010 року [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с.95- 101). Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 225, 1217, 1233, 1234, 1257 ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт, згідно ст. 1234 ЦК України, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно частин 1,2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог, щодо його форми та посвідчення, є нікчемник. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо було встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, здійснивши особисте розпорядження на випадок своєї смерті. Заповіт був посвідчений за місцем її проживання державним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори [PERSON]. Заповіт є одностороннім правочином, тому до нього застосовуються загальні положення про правочин та положення про недійсність правочинів, встановлених ст.ст. 215-236 ЦК України. Згідно частини 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб чиї цивільні права та інтереси порушені. З розяснень Пленуму Верховного суду України, які містяться в п.16 постанови від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вбачається що правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобовязаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визначення правочину недійсним із цих підстав вирішуються у урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК України. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів,на підставі ст. 225, ч.2 ст. 1257 ЦК України суд відповідно до ст. 145 ЦК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобовязаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Такий припис міститься і в п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" в якому зазначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він складений особою, яка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд враховує, що при проведенні посмертної судово - психіатричної експертизи, експертами повністю досліджувалися матеріали даної цивільної справи, до уваги приймалися пояснення усіх допитаних по справі свідків, медична документація щодо стану здоров"я [PERSON] Суд погоджується з висновками і доводами зазначеної експертизи і вважає, що вона була проведена з дотриманням норм діючого законодавства, є повною та обєктивною. Висновки експертизі відповідають іншим дослідженим судом доказам і у сукупності з ними відповідають встановленим судом обставинам. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання заповіту недійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати на отримання правової допомоги в сумі 500 гривень, сплачених адвокату Тишковському С.А. (а.с.20) та в сумі 2890 гривень, відповідно наданого під час судового розгляду позивачем розрахунку розміру сплаченої правової допомоги та розписки адвоката Стрюкова В.П. про отримання таких коштів. Крім того позивачем був сплачений судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved