Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21 листопада 2018 року у розмірі 41933,62 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні шістдесят дві копійки) та судовий збір в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень). В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що в жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк" запустили проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк", опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 21 листопада 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21 листопада 2018 року. У змісті Анкети-заяви, визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 18 000, 00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень) у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором від 21 листопада 2018 року, в частині погашення заборгованості по кредиту у строки та розмірах визначених умовами договору. Станом на 22 грудня 2020 року заборгованість за кредитним договором від 21 листопада 2018 року становить 41933,62 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні шістдесят дві копійки), яка складається з: загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 21800,21 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот гривень двадцять одна копійка); заборгованості за пенею та комісією у розмірі 20133,41 грн. (двадцять тисяч сто тридцять три гривні сорок одна копійка). З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору від 21 листопада 2018 року у частині повернення залишку заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за пенею та комісією, АТ "Універсал Банк" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 41933,62 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні шістдесят дві копійки) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень). Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення (а.с.37-38). В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений вчасно. Відзиву, заяв та клопотань до суду від [PERSON] , не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 21 листопада 2018 року між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ "Універсал Банк" відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та надано кредит у вигляді встановленого максимального кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 18 000,00 грн. У заяві зазначено, що [PERSON] згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав анкету заяву до договору про надання банківських послуг і витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms). Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість по договору від 21 листопада 2018 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 41933,62 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні шістдесят дві копійки), яка складається з: загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 21800,21 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот гривень двадцять одна копійка); заборгованості за пенею та комісією у розмірі 20133,41 грн. (двадцять тисяч сто тридцять три гривні сорок одна копійка). Загальна заборгованість за договором від 21 листопада 2018 року складає 41933,62 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні шістдесят дві копійки), що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с. 7). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Дані положення кореспондуються з умовами укладеного між сторонами договору приєднання від 21.11.2018 року разом з доданими до нього положеннями Умов обслуговування рахунків фізичної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт того, що відповідач неналежним чином виконував покладені за кредитним договором зобов`язання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Право позивача як кредитодавця на своєчасне отримання позичених сум на умовах і в строки, що обумовлені договором кредитування, є порушеним та підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь сум заборгованості за цим договором в вищезазначеному розмірі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн. (а.с.32). Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Outcome: approved