Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона має право користування земельною ділянкою, яка розташована в [ADDRESS]; цю земельну ділянку передали у приватну власність [PERSON], тобто порушили її право на користування цією земельною ділянкою та право на отримання цієї земельної ділянки у спільну власність. Вказує, що 11 листопада 2000 року вона та [PERSON] придбали у спільну сумісну власність житловий будинок з прибудинковими спорудами [ADDRESS]. Попередній власник зазначеної садиби мав у користуванні земельну ділянку площею 0.25 га, відповідно до законодавства України право користування без зміни цільового призначення та розміру земельної ділянки перейшло до неї та [PERSON] і таким чином з 11 листопада 2000 року земельна ділянка перебувала у спільному користуванні її та [PERSON] Позивачка вказує, що Гостомельська селищна рада повинна була земельну ділянку передати у сумісну власність їй та [PERSON], однак в порушення вимог законодавства України та порушення її прав на спільне користування земельною ділянкою Гостомельська селищна рада передала її у приватну власність [PERSON] та винесла рішення 23.10.2003 року на 22 сесії 24 скликання № 361 "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" та рішення 26.02.2004 року на 26 сесії 24 скликання № 461; зазначені рішення є недійсними та підлягають скасуванню. В державному акті на право власності на земельну ділянку зазначається рішення Гостомельської селищної ради № 530 від 01.06.2004 року "Про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян", яке прийнято на 29 сесії 24 скликання; відповідно до додатку до цього рішення була затверджена технічна документація на земельну ділянку [PERSON] площею 0,2455 га. Оскільки виділення земельної ділянки відбулося з порушенням земельного законодавства України та її прав, то і це рішення є незаконним в частині затвердження технічної документації на земельну ділянку [PERSON] Вважає, що оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 032780, який виданий на ім."я [PERSON] та зареєстрований за № 2065 від 09.02.2005 року, ґрунтується на незаконних та недійсних рішеннях органу місцевого самоврядування, то такий державний акт є недійсним. В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила визнати пункт 9 Додатку №1 до рішення 29 сесії 24 скликання Гостомельської селищної ради "Про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян" від 01.06.2004 року № 530 недійсним; скасувати пункт 9 Додатку №1 до рішення 29 сесії 24 скликання Гостомельської селищної ради "Про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян" від 01.06.2004 року № 530; визнати рішення 26 сесії 24 скликання Гостомельської селищної ради "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" від 26.02.2004 року № 461 недійсним; скасувати рішення 26 сесії 24 скликання Гостомельської селищної ради "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" від 26.02.2004 року № 461; визнати рішення 22 сесії 24 скликання Гостомельської селищної ради "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" від 23.10.2003 року № 361 недійсним; скасувати рішення 22 сесії 24 скликання Гостомельської селищної ради "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" від 23.10.2003 року № 361; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 032780, який виданий на ім."я [PERSON], зареєстрований за № 2065 09 лютого 2005 року; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що позивачка не зверталася до селищної ради із заявою про приватизацію земельної ділянки, а тому рішення були винесені Гостомельською селищною радою правомірно; в судовому порядку позивачка також не зверталася із позовом про розподіл спільного будинку в натурі. Просила у позові відмовити. Представник відповідача - Гостомельської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позов не визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою 11 листопада 2000 року відповідач [PERSON] придбав будинок [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 11 листопада 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3-8200 за даними технічного паспорту, виданого Ірпінським бюро технічної інвентаризації 02.11.2000 року, що є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа, житловий будинок дерев'яний, має в цілому 16,9 кв. м. житлової площі, розташований на земельній ділянці площею 1 500 кв. м., на якій розміщені надвірні будівлі: навіси "Б", "З", сараї "В", "Г", погріб "Е" , вбиральня "Ж", огорожа № 1, колодязь № 2. Встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 25 жовтня 2003 року № 361-22-ХХІУ "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS], загальна площа земельної ділянки становитиме 0,2436 га, з них: 0,1500 га в приватній власності; 0,0936 га в оренді для ведення городництва строком на три роки з обов'язковим укладенням договору оренди з Гостомельською селищною радою в місячний термін. Встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 26 лютого 2004 року № 461-26-ХХІУ "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0936 га для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS]; загальна площа земельної ділянки в приватній власності [PERSON] за адресою [ADDRESS] становитиме 0,2436 га, з них: 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (рішення № 361-22-ХХІУ від 23.10.2003 р.) , 0,0936 га для ведення особистого селянського господарства. Встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради від 01 червня 2004 року № 530-29-ХХІУ "Про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян" затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю та вирішено видати державні акти громадянам у відповідності з додатком та зареєструвати їх у книзі, зокрема у п. 9 - [PERSON] за адресою [ADDRESS] - 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,0955 га для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні також встановлено, що 09 лютого 2005 року [PERSON] на підставі рішення 29 сесії 24 скликання Гостомельської селищної ради від 01 червня 2004 року № 530-29-ХХІУ було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 032780, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 0,2455 га, даний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2065. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2012 року у справі № 1013/8743/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2013 року, позов задоволено частково, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.04.1998 року Подільським РАГС, актовий запис № 150; визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя приватний житловий будинок [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збур в розмірі 3 626,30 гривен, в інший частині позову відмовлено. Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гостомельської селищної ради від 08 вересня 2000 року № 218 "Про узаконення сараю та закріплення земельної ділянки біля домоволодіння гр. [PERSON] по [ADDRESS]" узаконено збудований [PERSON] сарай "Г" розміром 6,0х8,05 м за адресою [ADDRESS]; закріплено земельну ділянку біля домоволодіння по [ADDRESS] 1 500 кв. м. в постійне користування для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд та 936 кв. м. під город в тимчасове користування; загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS] становитиме 2436 кв. м. Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін, матеріалами справи. У відповідності до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У відповідності до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю та споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Як встановлено в судовому засіданні під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою 11 листопада 2000 року відповідач [PERSON] придбав будинок [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 11 листопада 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3-8200 за даними технічного паспорту, виданого Ірпінським бюро технічної інвентаризації 02.11.2000 року, що є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа, житловий будинок дерев'яний, має в цілому 16,9 кв. м. житлової площі, розташований на земельній ділянці площею 1 500 кв. м., на якій розміщені надвірні будівлі : навіси "Б", "З", сараї "В", "Г", погріб "Е" , вбиральня "Ж", огорожа № 1, колодязь № 2. Вказаний будинок набутий сторонами під час шлюбу, а тому згідно зі ст. 22 КпШС України є спільною сумісною власністю подружжя. Судом також встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 25 жовтня 2003 року № 361-22-ХХІУ "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" та в подальшому рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 26 лютого 2004 року № 461-26-ХХІУ "Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність" передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0936 га для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] за адресою [ADDRESS], загальна площа земельної ділянки становитиме 0,2436 га. Таким чином передача земельної ділянки у приватну власність відповідача [PERSON] відбулася після придбання сторонами житлового будинку, на якому знаходилася спірна земельна ділянка, тобто на час передачі Гостомельською селищною радою земельної ділянки за адресою [ADDRESS] у приватну власність відповідача [PERSON] в силу ст. 30 ЗК України вона знаходилась у спільному користуванні подружжя [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ч.5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Оскільки спірна земельна ділянка перебувала у спільному користуванні позивачки та відповідача, тому Гостомельська селищна рада при передачі спірної земельної ділянки у приватну власність повинна була врахувати рівність часток співвласників житлового будинку та, відповідно, користувачів земельної ділянки. За таких обставин, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що оспорювані рішення Гостомельської селищної ради від 25 жовтня 2003 року № 361-22-ХХІУ, від 26 лютого 2004 року № 461-26-ХХІУ та від 01 червня 2004 року № 530-29-ХХІУ були прийняті без урахування рівності часток співвласників житлового будинку [ADDRESS] та, відповідно, користувачів земельної ділянки, порушують права позивачки як користувача земельної ділянки, а тому є незаконними та підлягають скасуванню. Разом із цим суд вважає, що вимоги позивачки про визнання недійсним та скасування пункту додатку до рішення селищної ради не підлягають до задоволення, оскільки законом не передбачена можливість визнавати недійсним та скасовувати пункти додатку. Оскільки суд визнає незаконним рішення Гостомельської селищної ради від 01 червня 2004 року № 530-29-ХХІУ "Про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян" в частині затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, на підставі якого відповідачу [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 032780, даний державний акт визнається недійсним. Таким чином суд задовольняє позов частково. На підставі ст. 30 ЗК України в редакції 1990 року, ст. ст. 81, 116, 118, 120, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 186, 377 ЦК України,

Outcome: partial