Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 34606, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 24.12.2019 року, щодо звернення стягнення на грошові кошти у розмірі 23495,15 грн. з [PERSON] на користь АТ"Альфа-Банк". В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 24.12.2019 року приватним нотаріусом Київського МНО Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 34606, відповідно до якого звернено стягнення у вигляді грошових коштів з нього [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» у розмірі 23 495,16 грн., по кредитному договору № 501098127 від 26.12.2018 року. 02.02.2020 року, на підставі цього виконавчого напису за № 34606 від 24.12.2019 року, приватним виконавцем Волковою Є.О. було відкрито виконавче провадження № 61128444 щодо стягнення з нього, [PERSON] , на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів. В межах виконавчого провадження, приватним виконавцем Волковою Є.О. було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, про покладення на боржника витрат виконавчого провадження та основної винагороди виконавця. До того ж, відомості про нього [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру боржників. Так, дійсно, між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ «Альфа-Банк» 26.12.2018 року було укладено Кредитний договір № 501098127, відповідно до якого Відповідачем надано Позивачу грошові кошти на споживчі цілі в сумі 22 297.00 грн. із кінцевим поверненням до 26.12.2020 року. Проте, про існування виконавчого напису та про існування виконавчого провадження позивачу відомо не було. При ознайомленні з іншим виконавчим провадженням за № 62414194, з веб-сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження, позивачу випадково стало відомо про існування виконавчого провадження № 61128444 від 02.02.2020 року, яке було відкрите приватним виконавцем Волковою Є.О., відповідно у якому він вважається боржником. В липні місяці 2020 року, позивач звернувся до відповідача з метою дізнатись, що послугувало причиною вчинення виконавчого напису та на підставі яких документів відповідач звернувся до приватного нотаріуса, проте відповідач не надав аргументовану відповідь та надіслав формальну відписку. В серпні місяці 2020 року позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. з заявою про надання інформації стосовно можливого існування виконавчого провадження, у якому він вважається боржником. 25.08.2020 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження за № 61128444 від 02.02.2020 року з іншими матеріалами виконавчого провадження через законного представника. Позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження через свого представника лише після 25.08.2020 року, зокрема, і з виконавчим написом № 34606, про який йому не було відомо. Вивчивши вказані матеріали, позивач вважає, що виконавчий напис за № 34606 від 24.12.2019 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірним є і виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. З вчиненим виконавчим написом № 34606 від 24.12.2019 року позивач, не згоден, вважає його таким, що суперечить діючому законодавству, а саме: Закону України «Про нотаріат», «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 є незаконним, безпідставним, необгрунтованим, тому виконавчий напис не підлягає виконанню . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник направила заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник відповідача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що проти позову заперечує, направив до суду відзив (а.с.56-64) в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Третя особа приватний нотуріус Київського міського нотаріального окуругу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, направила клопотання про розгляд справи у її відсутність з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ «Альфа-Банк» 26.12.2018 року було укладено Кредитний договір № 501098127, відповідно до якого Відповідачем надано Позивачу грошові кошти на споживчі цілі в сумі 22 297,00 грн. із кінцевим поверненням до 26.12.2020 року (а.с.31-32). 24.12.2019 року приватним нотаріусом Київського МНО Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 34606, відповідно до якого звернено стягнення у вигляді грошових коштів з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» по кредитному договору № 501098127 від 26.12.2018 року на загальну суму у розмірі 23495,15 грн. (а.с.33). 02.02.2020 року, на підставі виконавчого напису за № 34606 від 24.12.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. було відкрито виконавче провадження № 61128444 щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів (а.с. 34). В межах виконавчого провадження, приватним виконавцем Волковою Є.О. було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, про покладення на боржника витрат виконавчого провадження та основної винагороди виконавця (а.с.35-36). Відомості про [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру боржників. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 295/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Згідно із ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника. Згідно п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначено у ст.90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ч. 1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Разом з тим, з наданих приватним нотаріусом на вимогу суду документів, зокрема, з кредитного договору від 26.12.2018 року вбачається, що сума отриманого кредиту становить 22297 грн. 60 коп., з терміном видачі на 24 місяців до 26.12.2020 року, при цьому із вказаної угоди про надання кредиту №501098127 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та угоди про надання кредиту № 501098127 видно, що підставою для угод є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа- Банк", який не було надано нотаріусу. Також до вказаного договору не надано графіку платежів за кредитом. Згідно виписки з рахунку [PERSON] за кредитним договором 501098127 заборгованість станом на 07.11.2019 року складає 22845,15 грн.. При цьому, із вказаної виписки не зрозуміло як виникла заборгованість за кредитом, за який період часу виникла вказана заборгованість та коли виникло право вимоги у банку щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 22845,15 грн.. Відсутній детальний розрахунок заборговансоті за кредитним договром станом на 24.12.2019 року. Також, матеріали нотаріальної справи не містять доказів отримання [PERSON] повідомлення АТ "Альфа- Банк" про порушення основного зобов`язання датованого 07.11.2019 року. Не надано розрахунок заборгованості та деталізовану виписку по рахунку боржника позивачем також і суду. Таким чином невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). З наведеного вбачається, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми боргу боржника перед банком, який підлягає стягненню за виконавчим написом, безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч.2 п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.99 року № 1172. З врахуванням викладеного вище, суд вважає, що виконавчий напис № 34606, вчинений 24.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про звернення стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) заборгованості за кредитним договором № 501098127 від 26.12.2018 року на загальну суму 23495,15 грн., підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved