Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19 листопада 2015 року, близько 18 години 00 хвилин, по вул. Татарській в м. Тернополі з вини відповідача [PERSON] , яка керувала автомобілем «Mercedes Benz», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. Вина відповідача [PERSON] підтверджується ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року. В результаті даного ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідно до наданих потерпілою до МТСБУ фіскальних чеків та касових ордерів - МТСБУ було здійснено розрахунок суми витрат на лікування розмір якої становить 3 471,75 грн. Крім того, відповідно до довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого розмір не отриманого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності становить 8 346,80 грн. Також, потерпілою у ДТП [PERSON] до МТСБУ надано довідку Тернопільського центру медико-соціальної експертизи відповідно до якої в наслідок отриманих тілесних ушкоджень у ДТП їй було надано 3 (третю) групу інвалідності. У зв`язку із цим МТСБУ проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування потерпілому пов`язаного із стійкою втратою працездатності розмір якого становить 16 536 грн. Загалом [PERSON] має право отримати страхове відшкодування у розмірі 28 354,55 грн., що у свою чергу складається із: 3 471,75 грн. - шкода пов`язана із лікуванням [PERSON] , 8 346,80 грн. - шкода пов`язана із тимчасовою втратою працездатності [PERSON] , 16 536,00 грн. - шкода пов`язана із постійною втратою працездатності [PERSON] 02 березня 2016 року потерпіла подала до МТСБУ повідомлення та 07 грудня 2016 року з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. 21 березня 2016 року МТСБУ направило листа відповідачу з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим, який вона залишила без відповіді. Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 28 354,55 грн. та 2102 грн. судових витрат. Ухвалою суду від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав зазначених у ньому та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2015 року близько 18.30 год. [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем "Mercedes Benz S 600" р.н. [NUMBER] , з одним пасажиром, рухалась вулицею Замонастирською м. Тернополя в бік до вулиці Татарської, із швидкістю близько 30 км/год. Виїхавши на вул. Татарську м. Тернопіль, водій [PERSON] під час руху не була достатньо уважною та не стежила належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п. 2.3. (б, д) ПДР України. Так, в цей час на нерегульований пішохідний перехід, розташованому на вул. Татарській м. Тернопіль, у темпі спокійного кроку, вийшла та переходила проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля "Mercedes Benz S 600" р.н. [NUMBER] пішохід [PERSON] . Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохідний перехід, обладнаний дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 ПДР України та пішохода [PERSON] , яка наближались по ньому до смуги руху автомобіля "Mercedes Benz S 600" р.н. [NUMBER] водій [PERSON] , в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, не вжила своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинила наїзд на нього передньою правою частиною автомобіля. Як вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00026120102 від 07 квітня 2020 року [PERSON] 11 травня 2017 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року у справі №607/12448/17 встановлено, що порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 2.3. (б, д); 18.1. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості. За результатами розгляду справи ухвалено звільнити [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження № 12015210010003316, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2015 року за даним фактом закрити, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, що вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 02 березня 2016 року. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також згідно із пп. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу регресних вимог МТСБУ до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого при цьому не була застрахована, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Дані правовідносини регулюються ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. а п. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. За змістом положень статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Внаслідок наїзду, який вчинено на пішохідному переході, потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудного відділу хребта у виді компресійних переломів тіл дев`ятого і дванадцятого грудних хребців та перелому остистого відростка одинадцятого грудного хребця без ознак стенозу хребетного каналу чи ураження спинного мозку; закритого перелому передньо-нижнього краю ручки грудини, а також підшкірної «гематоми» 4x4 см тім`яної ділянки голови, синця лівої гомілки та проявів забою у виді набряку м`яких тканин ділянки лівого гомілково-стопного суглоба, які за ознакою тривалого розладу здоров`я (понад 3 тижні) належав середнього ступеня тяжкості, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №02/12208 від 11 грудня 2015 року. Відповідно до фіскальних чеків та касових ордерів долучених до матеріалів справи сума витрат на лікування потерпілої [PERSON] становить 3 471,75 грн. Необхідність прийняття відповідних ліків та проходження медичних обстежень підтверджується довідкою «Центру первинної медико-санітарної допомоги» №01.1-04/858/1 від 21 жовтня 2016 року та довідкою КЗТОР «Тернопільської університетської лікарні» №01-3/2165 від 18 жовтня 2016 року. Відповідно до статті 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Згідно довідки про тимчасову втрату працездатності потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] перебувала на лікуванні у Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги в поліклінічному відділенні стаціонарно з 19 листопада 2015 року по 11 грудня 2015 року та амбулаторно з 15 грудня 2015 року по 02 березня 2016 року. Відповідно до довідки про доходи №192/03 від 16 березня 2016 року [PERSON] працює у Галицькому коледжі ім. В. Чорновола на посаді викладача гуманітарних дисциплін та розмір заробітної плати за останні два місяці перед ДТП становить: вересень 2015 року - 3 638,76 грн., жовтень 2015 року - 3 038,76 грн. Відповідно до вказаних відомостей відділом регламентних виплат за договорами внутрішнього страхування Департаменту внутрішнього страхування проведено розрахунок шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілого наступним чином: 1. Розрахунок середнього денного доходу потерпілої за останні два місяці до ДТП: 6 677,52 грн. (заробітна плата за два місяці до ДТП) / 44 дні (загальна кількість робочих днів за даний період) = 151,76 грн./день (заробітна плата за 1 робочий день); 2. Розрахунок не отриманого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності: - строк лікування з 19 листопада 2015 року по 11 грудня 2015 року становить 17 днів, - строк лікування 15 грудня 2015 року по 02 березня 2016 року становить 55 дні. Загальна кількість робочих дні за даний період - 55 дні. Таким чином 151,76 грн./день (заробітна плата за 1 робочий день) * 55 (загальна кількість робочих дні за даний період) = 8 246,80 грн. (розмір не отриманого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності). Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума не отриманого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності розмір якої становить 8 246,80 грн. Стаття 26-2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Згідно довідки складеною медико-соціальною експертною комісією Тернопільського обласного центру медико-соціальних експертиз [PERSON] станом на 02 березня 2016 року присвоєно третю групу інвалідності довічно у зв`язку із наявними ушкодженнями здоров`я завданими внаслідок ДТП. Із розрахунку на виплату страхового відшкодування потерпілому (у зв`язку із травмуванням внаслідок ДТП) проведеного 16 лютого 2017 року у справі МТСБУ №31991 вбачається, що відповідно до ст.26.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Тому виходячи з розрахунку 1 378,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати за листопад 2015 року) * 12 = 16 536 грн. (розмір шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілого). 21 березня 2016 року МТСБУ надіслано лист [PERSON] за №3/1-05/7713 з проханням письмово повідомити МСБУ про наявність чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного щодо керованого нею транспортного засобу та надати інформацію про вже здійсненні взаєморозрахунки з учасниками ДТП. Відповідно до ст. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Наказом МТСБУ від 22 лютого 2017 року за №1534 вирішено сплатити на рахунок [PERSON] 28 354,55 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП. Перерахунок [PERSON] коштів в розмірі 28 354,55 грн., в якості страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №1534рв від 23 лютого 2017 року. Таким чином, враховуючи, що з вини відповідача [PERSON] , яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілій [PERSON] заподіяно шкоду, яку позивач відшкодував, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в порядку регресу з відповідача в користь позивача сплаченого страхового відшкодування у розмірі 28 354,55 грн. з яких: 3 471,75 грн. - шкода пов`язана з лікуванням потерпілої; 8 346,80 грн. - шкода пов`язана із тимчасовою втратою працездатності потерпілої; 16 536 грн. - шкода пов`язана із постійною втратою працездатності потерпілої. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved