Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з чоловіком не склалося через різність поглядів на сімейне життя та виховання дітей. З 23 січня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені за втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнав, просив справу слухати в його відсутність. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4\~ст.200 ЦПК України\~суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 09 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського управління юстиції Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №65); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 09 вересня 2009 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, виданих Павлівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 12 січня 2010 року серії [NUMBER] за актовим записом №2, та 05 травня 2017 року серії [NUMBER] за актовим записом №3, відповідно (а.с.6,7). Шлюбні відносини між подружжям припинені через непорозуміння у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання січня 2019 року, за час судового провадження з розгляду даної справи, а саме з травня 2019 року сторони не примирилися; діти проживають з позивачкою. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дітей, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.113 СК України\~позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 384,20грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 384,20грн.

Outcome: approved