Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Слов'янського міськарйонного суду з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою до [PERSON] за участі третіх осіб ТОВ "Огнеупор і С", ТОВ "Краменергокомплект" та ТОВ "Славізолятор" про розподіл спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що за час шлюбу з відповідачем у 2007 році за договором купівлі - продажу № 336 ними був придбаний автомобіль Volkswagen TOUAREG д/н [NUMBER], який зареєстрований на ім'я відповідача. На день припинення шлюбних відносин між сторонами ними було сплачено за автомобіль 200 178 грн. Тому вважає, що їй належить ? частка вищезазначеної суми, яка складає 100 089 грн., яку і просить стягнути з відповідача на свою користь. Також в період шлюбу між сторонами відповідач вніс спільні родинні кошти в статутні фонди ТОВ "Огнеупор і С", ТОВ "Краменергокомплект", а саме 88850 грн. 00 коп. в статутний фонд ТОВ "Огнеупор і С" ; 9990 грн. 00 коп. в статутний фонд ТОВ "Краменергокомплект". Вимог щодо розділу внесків відповідача внесених до ТОВ «Славізолятор» позивачка відмовилась. Просила суд провести розподіл спільного сумісного майна подружжя та стягнути з відповідача на свою користь ? частину виплаченої в період шлюбу суми вартості автомобіля в розмірі 100 089 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача на свою користь компенсацію вартості ? частки внесених вкладів до статутних фондів ТОВ "Огнеупор і С» в сумі 44425 грн. 00 коп. та ТОВ "Краменергокомплект" в сумі 4995 грн. 00 коп. Крім того просила суд стягнути з відповідача на свою користь ? частку отриманих відповідачем доходів від діяльності ТОВ «Краменергокомплект» за період з 16.06.2011 року по 18.07.2013 року в сумі 86165 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, просила суд провести розподіл спільного майна з [PERSON] відповідно до уточнених позовних вимог. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, навела доводи аналогічні викладеним у позові. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначивши, що він за попередньою домовленістю з позивачкою в період 2010 - 2012 років та по вересень 2013 року, відповідно до 125 квитанцій «Приват Банку» перераховувал позивачці грошову компенсацію її долі в спірному автомобілі в сумі 103 032 грн. 60 коп. Пояснив, що шлюбні відносини з позивачкою припинені в жовтні 2009 року, а тому її вимоги щодо стягнення ? частки отриманих ним доходів від діяльності ТОВ «Краменергокомплект» за період з 16.06.2011 року по 18.07.2013 року вважає необгрунтованими, як і вимоги щодо компенсації ? частки внесених вкладів до статутних фондів. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначивши, що за домовленістю між сторонами відповідач в продовж 4 років роздільного проживання з позивачкою сплачував через Краматорське відділення Приват Банку грошову компенсацію в рахунок погашення її долі кредиту за автомобіль, а тому повторне стягнення цих коштів в судовому порядку є неправомірним. Щодо вимог позивачки в частині стягнення ? частки отриманих відповідачем доходів від діяльності ТОВ «Краменергокомплект» за період з 16.06.2011 року по 18.07.2013 року та стягнення компенсації вартості ? частки отриманих доходів від діяльності ТОВ "Огнеупор і С", ТОВ "Краменергокомплект" зазначив, оскільки сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені в жовтні 2009 року, то доходи отримані відповідачем від діяльності вищезазначених товариств починаючи з цієї дати є його особистою власністю та не підлягають розподілу. Крім того внески в статутних фондах - не є об'єктом права спільної власності подружжя. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити в їх задоволенні, надавши аналогічні пояснення як і представник відповідача [PERSON] Представник третьої особи ТОВ "Огнеупор і С" - до судового засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Представник третьої особи ТОВ "Краменергокомплект" - до судового засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Представник третьої особи ТОВ "Славізолятор" - до судового засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з достовірністю було встановлено та сторонами не заперечувалися наступні факти : сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року. Рішенням Слов'янського міськарйонного суду від 04.12.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу сторонами у 2007 році на спільні сімейні кошти за договором купівлі - продажу № 336 був придбаний автомобіль Volkswagen TOUAREG д/н [NUMBER], який зареєстрований на ім'я відповідача, його вартість складає 383450 грн. (а.с. 33-34) Викладені обставини сторони в судовому засіданні визнали, тому відповідно до положень ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню і приймаються судом як докази. Вирішуючи позов в частині стягнення частки подружжя в автомобілі Volkswagen TOUAREG д/н [NUMBER] суд вважає що вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони не оспорюють той факт що цей автомобіль придбаю у період їх шлюбу за сумісні кошти і тому суд визнає його сумісною власністю подружжя який підлягає розподілу и в зв'язку з тим що цім автомобілем користувався відповідач, позивачка має право на отримання ? частини грошової компенсації його вартості. Вирішуючи питання про його вартість суд приймає до уваги наступні докази, так за договором купівлі - продажу № 336 від 27.11.2007 року сторони придбали спірний автомобіль вартістю 384 450 грн. 00 коп. За час спільного проживання в шлюбі сторони повертали кредит за автомобіль до «Укрсоцбанку» зі спільного бюджету шляхом платіжних квитанцій. Так платіжна квитанція від 02.09.2009 року підтверджує розмір кредитної заборгованості в сумі 183 272 грн. 00 коп. Тобто за час шлюбних відносин сторони повернули кредит в розмірі: (383 450 грн. 00 коп. - 183 272 грн. 00 коп. = 200 178 грн. 00 коп. - сплачена сума кредиту до 02.09.2009 року. Доля позивачки з цієї суми дорівнює 200 178 грн. 00 коп. : 2 = 100 089 грн. 00 коп. Остаток суми відповідач повернув «Укрсоцбанку» з своїх власних коштів 22.07.2013 року, що підтверджується квитанцією від 23.07.2013 року № 75/3 - 197. Доводи відповідача про те що їм були перераховані позивачці кошти за її частину автомобіля і його посилання на квитанції «Приватбанку» в сумі 152817 грн. за період з 2010 по 2013 роки суд не приймає до уваги оскільки як вбачається із досліджених у судовому засіданні квитанцій не має ніяких підстав вважати що ці квитанції є доказом того що відповідач перераховував кошти за частку позивачки у спільному майні подружжя. Суд вважає і це підтверджується поясненнями позивачки, частково поясненнями відповідача та письмовими доказами що вказані кошти були матеріальної допомогою на утримання дітей одна із котрих потребувала багато коштовного лікування та ліків. Крім того в період шлюбу між сторонами, відповідач вніс спільні сімейні кошти в статутні фонди ТОВ "Огнеупор і С", ТОВ "Краменергокомплект", а саме 88850 грн. 00 коп. в статутний фонд ТОВ "Огнеупор і С" ; 9990 грн. 00 коп. в статутний фонд ТОВ "Краменергокомплект". Позивачка зазначає, що кошти до статутних фондів відповідач вніс без її згоди, однак в порушення вимог ст. ч.1 ст. 60 ЦПК України належних доказів своїх тверджень суду не надала, а тому суд визнає їх неспроможними. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є засновником ТОВ "Краменергокомплект" з 04.10.2005 року та володіє 25% статутного капіталу товариства. (а. с. 37) а ТОВ «Огнеупор і С» було засновано в грудні 2008 року і [PERSON] увійшов до складу засновників товариства з часткою в статутному фонді в розмірі 88850 грн. 00 коп. (а.с. 104) Щодо заявлених вимог позивачки про компенсацію вартості ? частки внесених вкладів до статутних фондів ТОВ "Огнеупор і С» в сумі 44425 грн. 00 коп. та ТОВ "Краменергокомплект" в сумі 4995 грн. 00 коп. та стягнення з відповідача на свою користь ? частку отриманих відповідачем доходів від діяльності ТОВ «Краменергокомплект» за період з 16.06.2011 року по 18.07.2013 року в сумі 86165 грн., суд прийшов до наступного. Згідно з нормами статті 57 Сімейного кодексу (СК) України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, придбане нею, ним за час їх окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних стосунків. Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 роз'яснив, якщо за час роздільного проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних стосунків загальне майно його членами не отримувалося, суд відповідно до частини 6 статей 57 Сімейного кодексу України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, придбане кожним з них за цей період і при вказаних обставинах, і провести розділ тільки того майна, яке було їх загальною власністю до настання таких обставин. В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено рішенням Слов'янського міськарйонного суду від 04.12.2013 року, яке набуло законної чинності (а.с. 29), що шлюбні стосунки між сторонами припинені з жовтня 2009 року, після чого вони проживають окремо та сімейний бюджет не ведуть. Таким чином вимоги позивачки в частині стгнення на свою користь ? частки отриманих відповідачем доходів від діяльності ТОВ «Краменергокомплект» за період з 16.06.2011 року по 18.07.2013 року в сумі 86165 грн - задоволенню не підлягають та є необгрунтованими та неспроможніми. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення на свою користь з відповідача ? частки внесених вкладів до статутних фондів ТОВ "Огнеупор і С» в сумі 44425 грн. 00 коп. та ТОВ "Краменергокомплект" в сумі 4995 грн. 00 коп., суд встановиви наступне. Грошові внески засновників товариства - є одним з джерел формування майна останнього, вони включаються до його статутного фонду як внесок, є долею учасника в ньому і стають власністю товариства, а засновник, у свою чергу, з моменту здійснення вказаних дій набуває корпоративного права, яке включає право: на управління справами товариства в порядку, визначеному в засновницьких документах; участь в розподілі прибутку товариства і на управління справами товариства в порядку, визначеному в засновницьких документах; участь в розподілі прибутку товариства і отримання відповідної її долі, а також грошових коштів у разі ліквідації підприємства відповідно до чинного законодавства, а також при виході, зокрема, з товариства з обмеженою відповідальністю, на виплату вартості частині майна товариства, пропорційній його долі в статутному фонді. Таким чином, при розгляді даної справи про розділ майна, яке є загальною власністю подружжя, одним із предметів яких є доля одного із подружжя в статутному фонді господарського товариства, суд виходить з того, що внесок, внесений до статутного фонду товариства, зокрема, за рахунок загальних засобів або майна подружжя відповідно до приведених вимог чинного законодавства, є власністю цього товариства, а тому не може бути предметом розділу за вимогами відносно розділу загального майна подружжя. Чинне законодавство не відносить корпоративне право, яке отримується засновником або учасником відносно товариства, до особистих майнових прав. Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, внесок до статутного фонду господарського товариства, товариства з обмеженою відповідальністю не є об'єктом права загальної спільної власності подружжя, оскільки статтею 13 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство, і до норм СК України також не віднесено. Статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновником і учасниками, є саме товариство. Внесок до статутного фонду господарського товариство не є об'єктом права загальної спільної власності подружжя. Якщо внесок до статутного фонду господарського товариство зроблений за рахунок загального майна подружжя, в інтересах сім'ї, той з подружжя, хто не є учасником товариства, має право на розділ отриманих доходів, що не було предметом спору. Статтею 13 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що внеском в статутний капітал господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові або інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлене законом. Грошова оцінка внеску учасника господарського товариства здійснюється з відома учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що в цій частині позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial