Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

в листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 02.10.2017 року, відповідач по справі керуючи автомобілем марки "Пежо" реєстраційний номер "[NUMBER]", біля будинку № 18 по вул. Мусорського в м. Кривому Розі, перед поворотом ліворуч, не переконався в безпеці свого маневру, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги та скоїв зіткнення з автомобілем "GEELY CK" реєстраційний номер "[NUMBER]", під керуванням позивача, коли він рухався в попутньому напрямку. Внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою суду відповідача [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач є власником автомобіля "GEELY CK" реєстраційний номер "[NUMBER]", внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Внаслідок ДТП позивачу також спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що його автомобіль був певний час пошкоджений, страхова компанія до цього часу не відшкодувала йому матеріальну шкоду. Неможливість користуватися власним транспортним засобом внаслідок його пошкодження після ДТП додає великих незручностей та додаткових витрат як йому так і його сім'ї. В момент ДТП він пережив сильний стрес, після чого в нього появився головний біль, безсоння, тривожність. Все це спричинило позивачу душевні страждання, оскільки він змушений був докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Моральну шкоду позивач оцінює в 32000 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідлання проти позову заперечив, в подальшому в судове засідання не з'явився. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав на те, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральних страждань в наслідок ДТП, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року встановлено, що [PERSON] 02.10.2017 року керуючи автомобілем марки "Пежо" реєстраційний номер "[NUMBER]", біля будинку № 18 по вул. Мусорського у місті Кривому Розі, перед поворотом ліворуч, не переконався в безпеці свого маневру, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги та скоїв зіткнення з автомобілем "GEELY CK" реєстраційний номер "[NUMBER]" під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку. Відповідно до вказаної постанови встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року набрала законної сили 23.10.2017 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині події настання дорожньо-транспортної пригоди та вини відповідача у порушення ПДР України, що призвели до ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана, джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 3 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають, зокрема, наявність такої шкоди. При цьому, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 19.10.2017 року вперше звернувся до дільничного лікаря психіатра в зв'язку з погіршенням стану, йому було встановлено діагноз: Короткочасна депресивна реакція. 23.10.2017 року [PERSON] звертався до лікаря-психіатра по довідку про стан свого здоров'я, відповідно до якої [PERSON] страждає на непсихотичний розлад (довідка № 872 від 23.10.2017р.), 07.02.2018 року [PERSON] звертався на амбулаторний прийом у зв'язку з погіршенням стану, встановлено діагноз: Короткочасна депресивна реакція, що підтверджується листом Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" № 456 від 23.05.2018 року. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань позивача внаслідок ДТП, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3200,00 гривень. У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі слід розподілити відповідно до задоволених вимог. З огляду на це, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 200 грн. за надання правової допомоги та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial