Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У травні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, який був уточнений позивачем у червні 2015 року (а.с.40-41), до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 44999,03 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 24.01.2012 року між ПАТ «Астрабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300470033730018, за умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти на купівлю автомобіля у розмірі 47940,00 гривень на строк до 24.01.2017 року, зі сплатою щомісячно процентів за користування кредитом 0,001% річних, комісії у розмірі 1,5% і 1,06% від суми кредиту. Для забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором 24.01.2012 року між ПАТ «Астрабанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №300470033730018/П, за умовами якого, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань, поручитель зобовязався нести солідарну з позичальником відповідальність на всю суму заборгованості. 02.12.2013 року між ПАТ «Астрабанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Астрабанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до Додатку до акту приймання-передачі прав вимоги до цього Договору до позивача перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором позичальника [PERSON] і договором поруки [PERSON] Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує. Станом на 20.05.2015 рік має заборгованість за кредитним договором у розмірі 49999,03 грн., яка складається тіла кредиту 27414,11 грн., відсотків 0,23 грн., комісії 5720,90 грн., пені 16863,78 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму заборгованості та судові витрати покласти на відповідачів, стягнути на його користь витрати, понесені на оплату оголошення в засобах масової інформації про виклик відповідачів в судове засідання у розмірі 420,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені шляхом розміщення оголошення про виклик відповідачів у судове засідання на сайті Бердянського міськрайонного суду, а також через оголошення у пресі, оскільки поштові відправлення в м. Шахтарськ Донецької області не приймаються. Причини неявки відповідачі суду не повідомили, не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не надали. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014). Вивчивши матеріали справи суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2012 року між ПАТ «Астрабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300470033730018 (а.с.10-16), за умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти на купівлю автомобіля у розмірі 47940,00 гривень на строк до 24.01.2017 року. Згідно з п.1.4.2, п. 1.4.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 0,001% річних, комісію за обслуговування щомісячно, за перший місяць дії договору у сумі719,10 грн., що складає 1,5 % від суми кредиту, починаючи з 2 місяця дії договору - в сумі 508,16 грн., що складає 1,06% від суми кредиту. Відповідно до п.2.5 договору погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно до 24 числа кожного місяця у розмірі ануїтетних платежів згідно з графіком погашення кредиту - Додаток №1, що є невідємною частиною договору. За п. 5.2 договору у разі прострочення позичальником строків сплати чергового платежу, визначеного в п.2.5 кредитного договору, а також порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Кредитний договір був забезпечений порукою, про що 24.01.2012 року між ПАТ «Астрабанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №300470033730018/П (а.с.9), за умовами якого у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань поручитель зобовязався нести солідарну з позичальником відповідальність на всю суму заборгованості. 02.12.2013 року між ПАТ «Астрабанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.4-8), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Астрабанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до акту приймання передачі прав вимоги до цього договору та додатку до акту приймання-передачі до позивача перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором позичальника [PERSON]А та забезпечувальним договором [PERSON] Відповідач [PERSON] умови кредитного договору, починаючи з травня 2014 року не виконує, у звязку з чим станом на 20.05.2015 рік утворилася заборгованість у розмірі 49999,03 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 27414,11 грн. ( з них прострочене тіло кредиту 10627,85 грн.), заборгованості за відсотками 0,23 грн., заборгованості за комісією 5720,90, пені 16863,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.42-43). За ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно до положень ст.ст.512,\~514,516 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено\~\~договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше\~\~не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, відповідачі є солідарними боржниками нового кредитора. Враховуючи, що відповідачі не виконують свої зобов'язання за договором кредиту та договором поруки, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення пені за період з 21.05.2014р. по 20.05.2015р. у сумі 16863,78 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідачі проживають в [INFO], на території якого здійснюється антитерористична операція. Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів. Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у ст. 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. За приписами ст. 1 наведеного Закону періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Вказаним Законом, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Листом від 27.10.2014 № 18-112/64138 Національний банк України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Шахтарськ Донецької області, яке 05.11.2014р. було зупинено розпорядження КМУ № 1079-р. Проте прийняття розпорядження № 1079-р від 05.11.2014 не скасовує Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не робить його недійсним. 02.12.2015р. Кабінет Міністрів України прийняв нове розпорядження "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Згідно з цим розпорядженням м. Шахтарськ Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з 14.04.2014 року. Отже, з урахуванням визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення положення ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин. А тому у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів пені за період з 21.05.2014р. по 20.05.2015р. у сумі 16863,78 грн. необхідно відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір у сумі 1218,00 грн., а на користь позивача витрати на опублікування оголошення про виклик відповідачів у розмірі 420,00 грн.

Outcome: partial