Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В грудні 2014 року міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» (далі - МКП «Хмельницьктеплокомуненерго») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, який обґрунтовує тим, що відповідач всупереч Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою КМУ 21.07.2005 року за №630 плату за послуги з теплопостачання, як власник житла не вносив, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01.10.2013 року по 31.10.2014 року в сумі 2057,65 грн. Між позивачем та відповідачем утворились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку, просить стягнути заборгованість за надані послуги та витрати на судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 року за № 630, платежі за послуги з теплопостачання вносяться власниками квартир, наймачами житла, орендарями щомісяця за затвердженими тарифами. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири (споживач) зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року передбачено, що одним із основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Невиконання споживачем цього обов'язку не звільняє власника житла та від сплати зазначених послуг відповідно до встановлених тарифів. Згідно ст.19 Закону України "Про теплопостачання"споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] не виконав покладений на нього законом обов'язок укласти договір з теплопостачальною організацією, але, незважаючи на це, він вважається споживачем теплової енергії, як особа, якій вона фактично надавалася. За період з 01.10.2013 року по 31.10.2014 року на адресу відповідача підприємством МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" було відпущено теплової енергії на суму 2057,65 грн., яка ним не оплачена, що підтверджується розрахунком заборгованості. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку, та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Відповідно до статей 524, 533-535, 625 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. З урахуванням положень ч. 3 ст. 510 ЦК грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора, зокрема, й договір про надання послуг, в якому установлена ціна договору - абонентська плата. Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобов'язаний оплатити надані йому послуги з теплопостачання. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18.09.2014р. № 686/18253/14-ц відмовлено у відкритті наказного провадження про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за послуги з теплопостачання. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Тому слід стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 2057,65 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved