Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

04 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про позбавлення [PERSON] права користування належною їй на праві власності квартирою №48 по вул.Суворова,92 в м.Снігурівка Миколаївської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачка перебувала у шлюбі з її сином [PERSON] та у якості члена сім"ї 15 травня 2014 року з її дозволу була зареєстрована у вказаному помешканні. 29 квітня 2016 року шлюб між сином позивачки та відповідачкою було розірвано. З часу реєстрації місця проживання і дотепер [PERSON] до квартири не вселялася. На усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження належним нерухомим майном позивачка просила про задоволення позовних вимог. У судове засідання сторони не з"явилися. Позивачка, у порядку ст.158 ЦПК України, подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, яке суд задовольнив. Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом друку газетного оголошення у періодичному виданні по Миколаївській області газеті "Рідне Прибужжя" 25 травня 2017 року, у судове засідання не з"явилася. Про причини неявки остання не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Судом, за письмової згоди позивачки, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6,9,30-35). Як слідує з рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2016 року у провадженні №2/485/208/16 за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідачка 18 лютого 2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який є сином позивачки (а.с.10). Згідно даних будинкової книги, 15 травня 2014 року у квартирі [ADDRESS], за згоди власниці, було зареєстровано місце проживання [PERSON] (а.с.7-8). Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачка є бувшою невісткою [PERSON] У квартирі №48 по вул.Суворова,92, в м.Снігурівка Миколаївської області [PERSON] не проживала. Реєстрація її місця проживання за вказаною адресою посвідчена задля оформлення соціальних виплат на дитину. Фактично відповідачка без реєстрації проживала у [INFO] до серпня 2015 року, а після виїхала у невідомому напрямку. Як вбачається з акта депутата Снігурівської міської ради Миколаївської області [PERSON], датованого 23 березня 2017 року, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації [ADDRESS] з 15 травня 2014 року (а.с.11). По довідці Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 27.04.2017 року за вих.№623, а також згідно акта депутата цього ж органу місцевого самоврядування [PERSON], датованого 24.04.2017 року, [PERSON] проживала у [INFO] без реєстрації з 01 березня 2014 року по 01 серпня 2015 року (а.с.12,13). Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст.321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю - Постанова ВСУ від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11 "Про усунення перешкод у користуванні власністю". \~ \~ В силу ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Захищаючи права власності громадян, суд усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. \~ Суд визнає, що у ході судового розгляду знайшов підтвердження факт відсутності відповідачки у житловому приміщенні з травня 2014 року, тобто понад один рік. Доказів поважності причин відсутності відповідачки понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження за нею права на проживання у будинку. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки понесені нею при подачі позовної заяви судові витрати у розмірі 640грн. \~ \~

Outcome: approved