Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною завою (уточненою) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 грудня 2016 року о 12.30 годині по вул. Гоголя у м. Токмак за участю належного їй автомобіля Форд Фієста за номерним знаком [NUMBER], яким вона керувала, та автомобіля Мерседес-Віто номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у зв'язку із чим належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 29.12.2016 [PERSON] - відповідача по справі, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до висновку експертного дослідження про оцінку автомобіля № 4, складеного 21 листопада 2017 року судовим експертом-товарознавцем [PERSON], вартість майнових збитків (з урахуванням втрати товарної вартості), завданих унаслідок ДТП транспортному засобу - автомобілю Форд Фієста реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 47832,32 грн., у т.ч. втрата товарної вартості 10171,93 грн. Крім того, за змістом цього автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту складає 37660,39 грн, у т.ч. 2928,96 грн - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 936 грн - вартість необхідних для ремонту матеріалів, 33795,43 грн. - вартість нових складових частин, які підлягають заміні. Вартість указаного ремонту складалася з вартості запчастин, ремонтних робіт, фарбування нових деталей. Коефіцієнт фізичного зносу деталей КТЗ на момент ДТП дорівнював 0. Початок експлуатації автомобіля - 30 червня 2016 року. Відповідно до акта виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Імпульс» від 19 травня 2017 року № 970 останнім проведені роботи з обслуговування автомобіля Форд Фієста, номерний знак [NUMBER], на загальну суму 37660,39 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК«Провідна»,що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувала вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 36700,85 грн. Однак сума матеріальної шкоди у вигляді: втрати товарної вартості автомобіля в сумі 10171,93грн, витрат на проведення експертного дослідження в сумі 700 грн, витрат на заміну номерного знаку та рамки на номерний знак в сумі 450 грн, витрат на купівлю пального для транспортування пошкодженого автомобіля до місця ремонту та вартість квитків на дорогу в сумі 2019,66 грн, комісія за надходження коштів, яка нею сплачена на рахунок ТОВ «Авто Імпульс» в сумі 959,54 грн, інших ремонтних робіт в сумі 374,40 грн - їй не відшкодована. Вартість матеріальної шкоди становить 14675,53 грн. Відповідачем відшкодована на її користь частина завданої матеріальної шкоди в сумі в 500 грн, таким чином, сума невідшкодованої матеріальної шкоди становить 14175,53 грн. Таким чином, загальна сума невідшкодованої шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки складає 14175,53 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, враховуючи те, що потерпілий на власний розсуд обирає з кого вимагати відшкодування матеріальної шкоди - з винної в ДТП особи чи з страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП, посилаючись на ст.ст. 22, 988, 1166, 1187, 1194, ст.ст. 22, 29, 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 14175,53 грн та сплачену суму судового збору в розмірі 640 грн. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого позов визнав частково, зазначив, що не оспорює факту ДТП, визнає факт заподіяння шкоди майну позивачу в результаті ДТП за викладених в позовній заяві обставин і згоден з правовою оцінкою вказаних вимог в частині обов'язку відшкодувати завдану шкоду. Однак не згоден з більшістю позовних вимог, а саме: згоден з обґрунтованістю вимог позивача про необхідність відшкодування їй ви\-трат на суму 374,40 грн, згідно рахунку ТОВ "Авто-Імпульс" № 3994 від 23.12.2016 року, але у зв'язку з тим, що ним передано позивачу 500 грн, вважає, що грошові вимоги в цій частині ним вже оплачені. Категорично не згоден з вимогою стягнення витрат зі сплати комісії з надходження коштів на рахунок ТОВ "Авто-Імпульс" 959,54 грн, оскільки позивачем не надано жодного доказу необхідності сплати такої комісії (договір з ТОВ "Авто-Імпульс", рахунок на оплату тощо) та зв'язку сплаченої комісії з проведеним ремонтом автомобіля; як видно з матеріалів справи, а саме платіжного доручення № 0018935 від 19.04.2017 року ПрАТ "СК "Провідна" оплатило вартість страхового відшкодування безпосередньо на рахунок ТОВ "Авто-Імпульс" в сумі 36700,85 грн., що підтверджується також і листом ПрАт "СК "Провідна" від 20.04.2017 року № 17-05/5345. Отже, вважає що витрати в сумі 959,54 грн не мають відношення до фактичних обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому задоволенню не підлягають. Також, відповідач вважає необґрунтованою вимогу про сплату витрат на транспортування автомобіля до місця ремонту, оскільки відстань від м. Токмака до м. Дніпро складає приблизно 190 км. Об'єм двигуна автомобіля позивача складає 1242 кубічні сантиметри. Згідно офіційних даних виробника компанії "Форд" витрати пального в автомобілі з таким двигуном складають у змішаному циклі 5,6 літри на 100 км, якщо навіть округлити відстань між м. Токмак та м.Дніпро до 200 км в одну сторону, то всього необхідно було проїхати 400 км і витрати пального на подолання цієї відстані склали б 22,4 літри. При зазначеній у фіскальному чеку-за 19.05.2017 року вартості у 26,99 грн. за літр бензину марки А-95 витрати на пальне у обидві сторони повинні скласти 604,58 грн. Натомість позивачка вимагає 1900 грн, витрат на бензин, при цьому не має жодних доказів того, що додані до позову фіскальні чеки ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ» від 15.05.2017 року та 19.05.2017 року взагалі мають відношення до витрат позивачки з транспортування її автомобіля до місця проведення ремонту та в зворотньому напрямку, адже вказані фіскальні чеки, видані на АЗС в м. Василівка Запорізької області. При цьому, якщо ще дата 19.05.2017 року хоч якось підтверджується іншими доказами, а саме актом виконаних робіт ТОВ «Авто-Імпульс» № 970 від 19.05.2017 року, то пов'язаність витрат на пальне 15.05.2017 року саме з транспортуванням авто до місця ремонту не підтверджені жодним іншим доказом. З цих же підстав не визнає доказами витрат на проїзд надані позивачем копії квитків на проїзд автобусом від 15.05.2017 року, адже не має жодного доказу пов'язаності цих квитків із проведенням ремонту автомобіля позивача. Також відповідач не визнає вимоги про відшкодування витрат на відновлення державного номеру та рамки в сумі 450 грн, оскільки вважає, що не має жодних доказів необхідності понесення цих витрат і їх зв'язку з подією ДТП, яка стала підставою для звернення позивачки до суду та вважає, що жоден суб'єкт підприємницької діяльності, у тому числі й ФОП [PERSON], не наділений повноваженням з виготовлення дублікатів державних номерних знаків, оскільки такі повноваження мають лише уповноважені державні органи - сервісні центри МВС України, які в установленому законом порядку отримують номерні знаки із спеціалізованих державних підприємств, що, на думку відповідача, підтверджується змістом Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та облі\-ку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 року № 379, Порядку замовлення, видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, затвердженого наказом МВС України від 11.03.2016 року № 174, тому вважає, що надані позивачем докази цих витрат є неналежними і не можуть бути використані судом на обґрунтування висновків по справі. Щодо позовних вимог про втрату товарної вартості автомобіля в роз\-мірі 10171,93 грн, відповідач вважає, що оскільки вказані вимоги ґрунтуються на звіті № 4 про оцінку автомобіля Форд Фієста від 25.11.2017 року, який, на думку відповідача, складений не уповноваженою особою та з порушеннями, в цій частині в задоволенні позову також просить відмовити, тобто просить відмовити в позові в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, просила розглянути справу за їх відсутності, позов підтримала, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання 26.12.2017 року всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року відкрито провадження у справі. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в новій редакції), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України власник, право якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9,22-31,35,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 29 грудня 2016 року, яка набрала законної сили, у справі про адміністративне правопорушення № 328/4358/16-ц за ст. 124 КУпАП, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. У зазначеній постанові судом встановлено, що 16 грудня 2016 року о 12 годині 30 хвилин громадянин [PERSON] по вул. Гоголя у м. Токмак керував автомобілем Мерседес Бенс Віто реєстраційний номер [NUMBER] Vin [NUMBER], не встежив за дорожньою обстановкою, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Форд Фієста реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2016, Vin [NUMBER], внаслідок ДТП ніхто не постраждав, автомобілі механічно пошкоджені. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиціальне значення, вказані обставини стосовно вини [PERSON] у вказаному ДТП відповідно до вказаної норми не підлягають повторному доведенню. Отже, обставини щодо місця дій та їх вчинення відповідачем [PERSON], як водієм, за обставин вказаних у постанові суду від 29 грудня 2016 року повторному доказуванню не підлягають. У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER], 2016 року випуску, червоного кольору, Vin [NUMBER], зареєстрований за [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], згідно копії Полісу № АК/1210624 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.11.2016 року по автомобілю Мерседес Бенс Віто реєстраційний номер [NUMBER] Vin [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СК«Провідна», згідно даного страхового полісу, ліміт страхової відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн, при цьому франшиза складає 0 грн. Внаслідок ДТП автомобіль «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER], яким позивач [PERSON] керувала на час ДТП, отримав механічні пошкодження, що підтверджується звітом № 4 про оцінку автомобіля «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER], складеного 25 листопада 2017 року автотоварознавцем [PERSON], який є суб'єктом оцінювальної діяльності (сертифікат Фонду держмайна України [NUMBER] від 24.11.2015 р.). Відповідно до зазначеного звіту, розмір матеріальних збитків, завданих власнику транспортному засобу - автомобілю FORD FIESTA реєстраційний номер [NUMBER], спричиненого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16 грудня 2016 року становить 47832,32 грн, у т.ч. втрата товарної вартості 10171,93 грн. Крім того, за змістом цього автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту складає 37660,39 грн., у т.ч. 2928,96 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 936 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів, 33795,43 грн. - вартість нових складових частин, які підлягають заміні. Вартість указаного ремонту складалася з вартості запчастин, ремонтних робіт, фарбування нових деталей. Коефіцієнт фізичного зносу деталей КТЗ на момент ДТП дорівнював 0. Початок експлуатації автомобіля - 30 червня 2016 року. Вартість проведення зазначеного дослідження склала 700 гривень, що підтверджується квитанцією за № 3 від 21.12.2016 року. Вищенаведений звіт про оцінку автомобіля та його обґрунтування, у суду не викликає сумніву. Суд звертає увагу на те, що відповідачем до суду не надано доказів на спростування вказаної суми матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП. Відповідач, у разі незгоди з зазначеним звітом, міг заявити клопотання про проведення експертизи у суді, однак цим правом не скористався, в наданих ним до суду запереченнях таке клопотання також відсутнє. Листом від 20.04.2017 року за № 17-05/5345, ПрАТ «СК«Провідна» повідомило [PERSON], що ПрАТ «СК«Провідна» прийняло рішення про виплату страхової виплати по події від 16.12.2016 року, в якій пошкоджений автомобіль FORD FIESTA реєстраційний номер [NUMBER] за Договором страхування № АК/1210624/0813/16 від 24.11.2016 у сумі 36700,85 гривень, яка здійснена на рахунок СТО ТЗОВ «АВТО-ІМПУЛЬС», що підтверджується копією платіжного доручення № 0018935 від 19.04.2017. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п.22.1 ст.22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи та відповідно до п.32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, у відповідача [PERSON] виникло зобов'язання по відшкодуванню позивачу завданої йому внаслідок пошкодження його майна шкоди, а отже є підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), згідно ст. 1194 ЦК України. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно постанови Верховного Суду України від 04 червня 2014 року, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Згідно копії акту огляду колісного транспортного засобу - автомобілю «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] (з фото таблицями), проведеного 21.12.2016 року автотоварознавцем [PERSON], встановлено наступні пошкодження: бампер передній - розбитий; решітка верхня переднього бампера - розбита; решітка нижня переднього бампера - розбита; рамка переднього номерного знаку - розбита; фара ліва - пошкоджене кріплення; фара права - пошкоджене кріплення, також проведені підбір кольору емалі та фарбування. Суд доходить висновку про задоволення вимог про стягнення суми втрати товарної вартості автомобіля в сумі 10171,93грн, оскільки позивачем згідно ст.ст. 13, 76-81 ЦПК України доведено наявності обставин, необхідних для її стягнення. Також, з зазначених підстав суд доходить до висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення з відповідача суми інших ремонтних робіт в розмірі 374,40 грн, а саме - зняття-установка бамперу та фари, оскільки значена сума підтверджується копіями акту виконаних робіт за № 2941 від 23 грудня 2016 року ТОВ «АВТО-ІМПУЛЬС» та рахунку на оплату по замовленню № 3994 від 323.12.2016 року, оскільки, як було встановлено в судовому засідання, зазначена сума не була врахована у складі страхової виплати, крім того зазначена сума визнана відповідачем. З копії акту огляду колісного транспортного засобу - автомобілю «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] (з фототаблицями) від 21.12.2016 року також вбачається, що розбита рамка переднього номерного знаку, передній номерний знак має механічні пошкодження, отже, вимога позивача про відшкодування витрат на заміну номерного знаку та рамки на номерний знак в сумі 450 грн, також підлягає задоволенню, оскільки підтверджується копією товарного чеку 1534 від 23.01.2017 року ФОП [PERSON] Невизнання відповідачем зазначеної позовної вимоги з посиланням на відсутність необхідності понесення цих витрат і їх зв'язку з подією ДТП, а також на те, що жоден суб'єкт підприємницької діяльності, у тому разі й ФОП [PERSON], не наділений повноваженням з виготовлення дублікатів державних номерних знаків, оскільки такі повноваження мають лише уповноважені державні органи - сервісні центри МВС України, які в установленому законом порядку отримують номерні знаки із спеціалізованих державних підприємств, що, на думку відповідача підтверджується змістом Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та облі\-ку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 року № 379, Порядку замовлення, видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, затвердженого наказом МВС України від 11.03.2016 року № 174, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначені відповідачем нормативно-правові акти стосуються випадків первинної видачі державних номерних знаків вперше та видачі номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, а в даному випадку мало місце виготовлення дублікату раніше виданого державного номерного знаку. При цьому, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] здійснює роздрібну торгівлю деталями та приладдям автотранспортних засобів. Відповідно до договору № 74 від 01.01.2017 року (з додатком), укладеному між ФО-П [PERSON] та ФО-П [PERSON], ФО-П [PERSON] приймає замовлення від фізичних та юридичних осіб на виготовлення знаків номерних транспортних засобів та їх дублікатів з подальшою передачею цих замовлень для виконання постачальникові, тобто ФО-П [PERSON], а ФО-П [PERSON] поставляє ФО-П [PERSON] номери за типами відповідно до законодавства. Фізична особа-підприємець [PERSON] має субліцензію на промисловий зразок № [NUMBER] «[INFO]», строк дії ліцензії до 31 грудня 2017 року, територія - Запорізька область. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на придбання пального для транспортування автомобіля до місця здійснення відновлювального ремонту (м. Дніпро) та у зворотному напрямку до м. Токмак в сумі 1900 грн, вартість квитків на зворотну дорогу з м. Дніпро до м.Токмак в сумі 119,66 грн, то згідно наданих позивачем фіскальних чеків, підтверджено витрати позивача на придбання пального від 23.12.2016 року на суму 600 грн та на придбання пального від 19.05.2016 року на суму 600 грн, необхідність здійснення зазначених витрат позивачем підтверджується рахунком на оплату по замовленню № 3994 від 23 грудня 2016 року, який, відповідно до фіскального чеку, було сплачено 23.12.2016 року у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» по вул. Курсантській, 3-К в м. Дніпро та актом виконаних робіт № 970 від 19 травня 2017 року, складеному в м. Дніпро, на суму 37660,39 грн, складеному в м. Дніпро та підписаному від імені «покупця» позивачем [PERSON], оскільки їх необхідність була обумовлена відвіданням СТО, що було пов'язане саме із зазначеним ДТП. Таким чином, суд вважає доведеним проведення позивачем поїздок саме 23.12.2016 року та 19.05.2017 року . З урахуванням вказаних дат, судом приймаються до уваги фіскальні чеки на придбання пального від від 23.12.2016 року на суму 600 грн та на придбання пального від 19.05.2016 року на суму 600 грн, тобто на загальну суму 1200 грн. Інші фіскальні чеки судом до уваги не беруться, оскільки суду не надано доказів необхідності здійснення поїздок до м. Дніпро та у зворотному напрямку у вказані в чеках дні саме з питання наслідків ДТП. Також, суд вважає доведеними витрати позивача по сплаті комісії за надходження коштів, які нею сплачені на рахунок ТОВ «Авто Імпульс» в сумі 959,54 грн та підтверджені фіскальним чеком від 19.05.2017року. Підсумовуючи викладене, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми втрати товарної вартості автомобіля в сумі 10171,93 грн, витрат на проведення експертного дослідження в сумі 700 грн, комісії за надходження коштів, яка нею сплачена на рахунок ТОВ «Авто Імпульс» в сумі 959,54 грн, витрат на заміну номерного знаку та рамки на номерний знак в сумі 450 грн, витрат на купівлю пального для транспортування пошкодженого автомобіля до місця ремонту в сумі 1200 грн, інших ремонтних робіт в сумі 374,40 грн, на загальну суму 13885,87 гривень. При цьому, суд враховує добровільне відшкодування завданого матеріального збитку відповідачем на суму 500 гривень, що визнано позивачем, тому сума завданих матеріальних збитків, що підлягає стягненню з відповідача, становить 13355,87 грн (13885,87 - 500). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки майнові вимоги позивача у розмірі 14175,53 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 13355,87 грн, тому судовий збір, сплачений за вимоги майнового характеру, слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 13355,87х640/14175,53 = 602,99грн.

Outcome: partial