Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою доТеребовлянської міської ради, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, мотивуючи тим, що він не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві просить слухати справу без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не з'явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 364 від 02 листопада 2016 року [PERSON], про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на підставі приватної власності [PERSON], але в Теребовлянському БТІ право власності не зареєстроване. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в [ADDRESS], були [PERSON] та [PERSON] із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року). Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS], які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких [PERSON], як голові колишнього колгоспного двору належало 1/2 частка вищевказаного будинковолодіння та [PERSON] - належало 1/2 частка вищевказаного будинковолодіння. Згідно довідки № 309 виданої 21 вересня 2016 року виконкомом Великоговилівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про те, що головою колгоспного двору на 15 квітня 1991 року, що в [ADDRESS], являється [PERSON], в житловому будинку проживав та був зареєстрований: [PERSON]. За життя [PERSON], 07 жовтня 1998 року склала заповіт, яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] та все належне їй майно [PERSON]. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 29 жовтня 2013 року [PERSON] померла [INFO] року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном після смерті [PERSON] померлої [INFO] року. Відповідно до постанови виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. № 243/02-31 від 18 травня 2017 року [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, відмовлено, у зв'язку з тим, на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER]).

Outcome: approved