Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 2 198 грн. 98 коп., на відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 06.02.2013р. на вул.Львівська, 134 в м. Городок Львівської області сталась з вини водія автомобіля марки “Vauxhall VIVARO” р.н. [NUMBER] - відповідача [PERSON], як наслідок автомобілю марки "Ford Transit” р.н. [NUMBER] завдано технічних пошкоджень на загальну суму 3 156 грн. 78 коп. За постановою Городоцького районного суду Львівської області від 09.04.2013р., [PERSON] визнаний винним у вказаному вище ДТП, через порушення п.1.5, п.12.1, п.13.1 ПДР України та підданий адмінстягненню за ознаками ст. 124 КУпАП у виді штрафу. Відповідно до Розпорядження від 18.11.2013р. і Угоди від 27.11.2013р., ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» на підставі Страхового акту № 12529Р/17/2013 від 05.06.2013р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього в розмірі 2 198,98 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. У зв'язку з тим, що відповідач письмово не повідомив Страхову компанію у триденний строк про страховий випадок, просить в порядку регресу стягнути з [PERSON] 2 198,98 грн. витрат понесених на виплату страхового відшкодування та судові витрати по справі. Представник позивача Зікеєва У.В. в суді вимоги підтримала з підстав викладених у заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в суді позов заперечив, пояснив що дорожньо-транспортна пригода 06.02.2013 року сталась по його вині, про що він тут же повідомив у телефонному режимі Страхову компанію, а на наступний день - 07.02.2013р. прибув в офіс компанії і написав заяву відповідного зразка між тим, доказів на підтвердження таких покликань - не має, вважає, що ПАТ «ПРОСТО-страхування» є відомою установою, користується авторитетом, серед інших страхових компаній, а тому взмозі простити йому зазначений борг. Окрім цього, регресну вимогу Страхової компанії на суму 2 198.98 грн. отримав у січні 2014р., між тим залишив таку поза увагою. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову ПАТ «ПРОСТО-страхування» за безпідставністю. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. За положенням ст. 11, ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За положенням ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п.п. 33.1.4. Закону України ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п.п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який: спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика про настання страхового випадку. Із пояснень сторін в суді, матеріалів справи, оглянутої в судовому засіданні адміністративної справи Городоцького районного суду Львівської обл. №3/441/299/2013 на [PERSON] за ознаками ст. 124 КУпАП убачається, що зіткнення автомобіля марки “Vauxhall VIVARO” р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки "Ford Transit” р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], сталось з вини відповідача, за що 09.04.2013р. останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ознаками ст.124 КУпАП у виді штрафу - 425 грн. Означена постанова сторонами не оскаржувалась. Згідно ч.3 і 4 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтями 3 і 9 Закону України ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Із полісу №АВ №6562364 (а.с. 5) убачається, що 10.06.2012 року між [PERSON] та ПАТ «ПРОСТО-страхування» укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким позивач взяв на себе обов'язок, в разі настання ДТП за участю застрахованого автомобіля марки “Vauxhall VIVARO” р.н. [NUMBER], за умови настання цивільно-правової відповідальності водія вказаного ТЗ, здійснити виплату страхового відшкодування на користь третіх осіб, яким під час такої ДТП заподіяна шкода. Крім цього видно, що за умовами полісу обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. Із копій Страхового акту № 12529Р/17/2013 від 05.06.2013р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього (а.с. 10-11), заяви про настання випадку, що може бути визнаним страховим (а.с. 31-34), акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) "Ford Transit" р.н. [NUMBER] від 08.02.2013р. з фототаблицею (а.с. 35-36, 37-39) видно, що вартість матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля "Ford Transit” р.н. [NUMBER] від ДТП 06.02.2013р. складає 3 156 грн. 78 коп. Відповідно до копії договору страхування наземного транспорту № БК/21 з додатками (а.с. 12, 13-20, 21, 22-23) автомобіль "Ford Transit” р.н. [NUMBER], належний на праві власності ТзОВ «Снєжка-Україна» застрахований в ПАТ «Страхова група «ТАС». Із пояснень в суді представника позивача, копії платіжного доручення № 96238 від 18.06.2013р. (а.с. 45), ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатила страхове відшкодування ТзОВ «Снєжка-Україна» в розмірі 3 156 грн. 78 коп. З матеріалів справи видно, що ПАТ «Страхова група «ТАС», після виплати страхового відшкодування, звернулася до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 8). Як убачається із матеріалів справи, зокрема Розпорядження до Страхового акту №36537 від 18.11.2013р. і Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.11.2013р. (а.с. 5, 6), ПАТ «ПРОСТО-страхування» виплатила ПАТ «Страхова група «ТАС» в порядку регресу 2 198 грн. 98 коп. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Із пояснень відповідача в суді, копії регресної вимоги по справі №047308 видно, що ПАТ «ПРОСТО-страхування» 12.12.2013р. зверталась до [PERSON] з вимогою про добровільне відшкодування витрат в порядку регресу, що останнім таке повідомлення проігноровано (а.с. 78). Відповідно до п.п. 33.1.4. Закону України ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Твердження відповідача про те, що він 06.02.2013р. звернувся до страхової компанії в телефонному режимі, а 07.02.2013.р - особисто з»явився в офіс ПАТ «ПРОСТО-страхування» та подав письмову заяву про настання страхового випадку, суд оцінює як необґрунтовані, оскільки такі твердження відповідачем об'єктивно не підтверджені, будь-яких доказів на підтвердження таких покликань в справі немає, судом не здобуто. Окрім цього, покликання [PERSON] на свідчення [PERSON], суд оцінює критично, оскільки про звернення 07.02.2013р. до Страховика із письмовою заявою про настання дорожно-транспортної пригоди, свідку стало відомо із слів відповідача. Про те, що [PERSON] не звертався з письмовою заявою до Страхової компанії у триденний строк про настання ДТП, свідчить також і відсутність запису у журналу реєстрації страхових випадків на 2013р. (копія а.с. 84-96), а також довідка ПАТ «ПРОСТО-страхування» (а.с. 83). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, ураховуючи те, що відповідач [PERSON] не повідомив страховика у строки і за умов, визначених пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, суд з огляду на положення ст.993, 1187 ЦПК України, приходить до висновку що позов слід задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ «ПРОСТО-страхування» 2 198 грн. 98 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. За положеннями ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved