Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В.о. Головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 (далі - ХОПЛ №3) [PERSON] звернулася в суд з заявою про продовження госпіталізації у психіатричному закладі в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає психічними розладами, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Лікар [PERSON] пояснив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, через що вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, не може обслуговувати себе. В зв"язку з наявністю важкого психічного розладу, внаслідок якого хвора не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, згідно рішення Славутського міськрайонного суду від 16.09.2016 [PERSON] була госпіталізована в ХОПЛ № 3 в примусовому порядку терміном до 6 місяців. Щомісячно [PERSON] оглядалась комісією лікарів, відповідно до висновків огляду покращення стану здоров"я не настає. В зв"язку з закінченням терміну госпіталізації [PERSON] 29.03.2017 повторно оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №3, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворої в умовах стаціонару. Як вбачається з повідомлення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницькеої області опікуном [PERSON] призначено головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3. [PERSON] в судовому засіданні не змогла усвідомлено висловити власну думку відносно продовження своєї госпіталізації у психіатричному закладі. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про продовження госпіталізації [PERSON] до 6 місяців. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватись лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON]В була доставлена в ХОПЛ № 3 05.05.2016 і у зв"язку з наявністю у неї важкого психічного розладу рішенням Славутського міськрайонного суду від 16.09.2016 була госпіталізована в ХОПЛ № 3 в примусовому порядку терміном до 6 місяців. 29.03.2017 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворого у психіатричному стаціонарі в примусовому порядку, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Після проведеного лікування стан хворої суттєво не покращився, хвора не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, яка визнана не дієздатною, не здатна самостійно задовільняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, що представляє "пасивну загрозу" для себе, оскільки здатні завдавати шкоди не шляхом здійснення активних дій (аутоагресії), а в результаті зневаги турботою про свої інтереси самозабезпечення та самообслуговування. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №3 від 03.04.2017, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад: параноїдальну шизофренію, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом. У зв"язку з неможливістю отримати освідомлену згоду на продовження стаціонарного лікування та нездатні самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, що представляє "пасивну загрозу" для себе, оскільки здатні завдавати шкоди не шляхом здійснення активних дій (аутоагресії), а в результаті зневаги турботою про свої інтереси самозабезпечення та самообслуговування, а тому потребує продовження госпіталізації в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви в.о.головного лікаря ХОПЛ № 3 та продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved