Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

04 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки з нерухомого майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та скасування державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 листопада 2017 року [PERSON] відповідно до нотаріально посвідчених договорів подарував їй 7/25 часток житлового будинку з надвірними побудовами, земельну ділянку площею 0,0280 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310900000:50:005:0176 та земельну ділянку площею 0,0128 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер 5310900000:50:005:0177, які знаходяться в [ADDRESS] . Співвласником іншої частини будинку та власником суміжних земельних ділянок є відповідач по справі. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2018 року, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення земельного сервітуту задоволено в повному обсязі її позовну заяву; встановлено без визначення строку безоплатний земельний сервітут відносно частини земельної ділянки, кадастровий номер 5310900000:50:005:0187 площею 0,0112 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , на її право проходу та проїзду транспортним засобом до дороги загального користування відповідно до Схеми меж та розмірів земельної ділянки, що є додатком до Договору про встановлення земельного сервітуту від 29.09.2009. Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 08.08.2019 року та технічного паспорта від 08.08.2019 року вартість її частки в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] складає 337 058 грн. У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється від укладення договору про поділ в натурі нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, існує необхідність в судовому поділі цього майна. Як випливає з технічного паспорта житлового буднику, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири, що повинно бути з`ясовано шляхом призначення відповідної будівельно-технічної експертизи, оскільки такі обставини потребують спеціальних знань у даній галузі. Після проведення по справі судово-будівельної експертизи та надання висновку від 29.07.2020 року в уточненій позовній заяві просила в порядку поділу в натурі майна, що є в спільній частковій власності, на 7/25 часток виділити їй в натурі з житлового будинку з надвірними побудовами, які знаходяться в [ADDRESS] по варіанту за фактичним користуванням висновку експерта № 2191/2192 від 29.07.2020 року: по житловим будівлям: в житловому будинку А-1 кімнату житлову 1-3 площею 7,1 кв. м., кімнату житлову 1-5 площею 14,5 кв.м., кухню 1-6 площею 9,6 кв.м.; в прибудові а коридор II площею 7,7 кв.м., комору ІІІ площею 4,1 кв.м.; в прибудові а1 тамбур І площею 3,8 кв.м.; по надвірним спорудам: колодязь питний № 2, частину огорожі № 1 площею 24,89 кв.м., 1/2 газопроводу № 3; відповідачу виділити: по житловим будівлям: в житловому будинку А-1 кімнату житлову 2-7 площею 8,7 кв.м., в житловій прибудові А1-1 коридор 2-1 площею 4,4 кв.м., кімнату житлову 2-2 площею 9,1 кв.м, кімнату житлову 2-3 площею 18,2 кв. м, прибудови а3 площею 28,8 кв.м., а4 площею 3,4 кв.м., а5 площею 4,4 кв.м.; по надвірним спорудам: сарай Б, погріб 61, гараж В, сарай Д, убиральню Е, частину огорожі № 1 площею 22,01 кв.м., 1/2 газопроводу № 3, яму вигрібну № 4, водопровід № 5, ворота № 6, вимощення І. Зобов`язати [PERSON] підвести опалення до приміщення житлової кімнати 2-7 в житловому будинку А-1. Припинити право спільної часткової власності сторін та скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності [PERSON] на 7/25, [PERSON] на 18/25 часток житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягти з відповідача на її користь всі понесені та документально підтверджені судові витрати по справі. 24 вересня 2019 року на позовну заяву та на уточнену позовну заяву 15 жовтня 2019 року відповідач подав відзив, в якому вказував, що він, як співвласник, згоден поділити спільне з позивачем нерухоме майно в натурі, але без відхилення розміру його частки майна. Для того, щоб зробити поділ майна в натурі, відповідно до чинного законодавства, необхідно було узаконити зроблену ним прибудову, для цього, в свою чергу, потрібна була згода позивача, але позивач не вчиняє для цього жодних дій. В зв`язку з викладеним, вважав, що позов до суду подано безпідставно і зазначені відносини можливо було врегулювати без суду, а судове вирішення поділу майна було завуальованою спробою позивача збільшити свою частку. Оскільки він не відмовлявся від пропорційного поділу майна в натурі, просив покласти всі судові витрати на позивача по справі: як понесені ним, так і позивачем. 01 жовтня 2019 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив, в якому зазначала, що неодноразово з метою укладення договору на підготовку документів про поділ нерухомого майна та отримання Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна пропонувала відповідачу прибути з оригіналами правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомості (будинок, земельні ділянки) та документами, що посвідчують особу, для укладення та підписання договору із суб`єктами господарювання за погодженням : ДКП «Миргородтехінвентаризація» або ФОП [PERSON] . Вказувала, що вимоги про збільшення частки вона не заявляла . Ухвалою судді від 11.09.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року по справі призначено судову будівельно технічну експертизу, справу зупинено. 07 лютого 2020 року надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів. В підготовчому засіданні 27 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду провадження по справі поновлено. Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року задоволено клопотання експерта та направлено додаткові матеріали. Провадження по справі зупинене. 12 серпня 2020 року справа повернута з експертної установи з наданим висновком експерта. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року провадження у цивільній справі поновлено. Ухвалою суду від 28.10.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених у позові. Суду пояснила, що з метою добровільного розподілу житлового будинку вона зверталася до відповідача неодноразово. Однак, коли [PERSON] не з`явився для вирішення питання виготовлення технічної документації необхідної для добровільного розподілу, вона звернулася до суду з позовом. В той же час вона надала згоду та вчинила всі необхідні дії для «узаконення» самовільно збудованих добудов відповідачем. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Представник позивача, адвокат Педорич В.І. підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові. Наголошував, що для проведення розподілу будинковолодіння в позасудовому порядку необхідно було отримання Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. В зв`язку з чим позивач пропонувала відповідачу прибути з оригіналами правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомості (будинок, земельні ділянки) з метою укладення договору із суб`єктами господарювання з ДКП «Миргородтехінвентаризація» або ФОП [PERSON] , але відповідач не з`явився. З метою зменшити витрати на проведення експертизи позивач пропонувала її проведення у приватного експерта, однак відповідач проти цього заперечував. За клопотанням відповідача, експертиза проведена державною експертною установою. Оплату за проведення якої здійснила позивач. Просив позов задовольнити та виходячи з приписів ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача всі документально підтверджені судові витрати понесені позивачем в зв`язку із зверненням до суду. Відповідач [PERSON] не заперечуючи проти задоволення позову стверджував, що він був згоден добровільно здійснити розподіл будинку на пропозицію позивача, однак певний час не мав можливості це зробити через відсутність коштів та необхідних документів, так як збудована ним добудова не була введена в експлуатацію. Разом з тим заперечував проти стягнення з нього судових витрат, оскільки за згоди позивача спір міг бути вирішений добровільно. Представник відповідача, адвокат Долженко О. М. вважала, що позов підлягає задоволенню, однак в задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат з відповідача просила відмовити, виходячи з положень ч.9 ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідач не відмовлявся від пропорційного поділу майна в натурі. Позов до суду подано безпідставно, так як спірні правовідносини можливо було врегулювати в позасудовому порядку, а звернення позивача до суду було завуальованою спробою збільшити свою частку в нерухомому майні. Свідок [PERSON] суду повідомила, що розмова між сторонами про добровільний розподіл будинку була влітку 2019 року. Відповідач, який є її батьком проти цього не заперечував, однак в стислі строки зробити це було неможливо, оскільки був потрібний певний час, щоб зібрати грошові кошти та узаконити добудову, яку збудував батько. Заслухавши сторони, представників сторін, свідка дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно Витягу з рішення Миргородської міської ради від 08.08.2008 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 408 кв.м. в тому числі 280 кв. м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 128 кв.м. для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). Відповідно до даних технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер 5310900000:50:005:0176 та земельна ділянка кадастровий номер 5310900000:50:005:0177 розташована на [ADDRESS] (а.с.19-29). Згідно нотаріально посвідченого договору дарування 16 листопада 2017 року [PERSON] подарував [PERSON] 7/25 часток житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться [ADDRESS] (а.с.10-15 ). Згідно договорів дарування 16 листопада 2017 року [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,0280 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310900000:50:005:0176 та земельну ділянку площею 0,0128 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер 5310900000:50:005:0177, які знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 6-9). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2018 року, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення земельного сервітуту позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі - встановлено без визначення строку безоплатний земельний сервітут відносно частини земельної ділянки, кадастровий номер 5310900000:50:005:0187 площею 0,0112 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , на її право проходу та проїзду транспортним засобом до дороги загального користування відповідно до Схеми меж та розмірів земельної ділянки, що є додатком до Договору про встановлення земельного сервітуту від 29.09.2009 (а. с. 16-18). 29 липня 2020 року наданий висновок експерта №2191/2192 за результатами проведення судової будівельно технічної та оціночно - будівельної експертизи відповідно до якої експертом запропоновано один варіант поділу в натурі житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами , за адресою: [ADDRESS] , згідно фактичного користування приміщеннями в будинку та господарськими будівлями та спорудами. Даний варіант найбільш приближений до розміру часток (7/25 та 18/25). Варіанти розподілу житлового будинку згідно фактично користування, першому співвласнику [PERSON] : в житловому будинку А-1 - кімнату житлову 1-3 площею 7,1 кв.м., кімнату житлову 1-5 площею 14,5 кв. м., кухню 1-6 площею 9,6 кв. м.; в прибудові а - коридор ІІ площею 7,7 кв. м., комору ІІІ площею 4,1 кв. м.; в прибудові а1 тамбур І площею 3,8 кв. м., та надвірні споруди: колодязь питний №2, частину огорожі №1площею 24,89 кв. м., 1/2 газопроводу №3. Другому співвласнику [PERSON] в житловому будинку А-1 кімнату житлову 2-7 площею 8,7 кв.м., в житловій прибудові А1-1 коридор 2-1 площею 4,4 кв. м., кімнату житлову 2-2 площею 9,1 кв. м., кімнату житлову 2-3 площею 18,2 кв. м.; прибудови а3 площею 28, 8 кв.м., а4 площею 3,4 кв. м., а5 площею 4,4 кв. м., та надвірні споруди: сарай Б, погріб б1, гараж В, сарай Д, убиральня Е, частину огорожі №1 площею 22,01 кв. м, 1/2 газопроводу №3, яму вигрібну №4, водопровід №5, ворота №6, вимощення І. Першому співвласнику пропонується виділити будівель і споруд на суму 35340 грн., другому співвласнику - -97011 грн. Ідеальні частки співвласників у разі виділення за варіантом розподіл: перший співвласник 267/1000(35340)/132351, замість 7/25, другий співвласник 733/1000(97011/132351), замість 18/25. По запропонованому варіанту розподілу [PERSON] виділяється приміщення , що відповідають складу приміщень, які входили до частки 7/25. Для здійснення запропонованого варіанту розподілу необхідно провести реконструкцію опалювального приладу (пені), який розташований між приміщеннями 1-5 та 2-7. Тобто співвласнику [PERSON] необхідно підвести опалення до приміщення кімнати 2-7. (а.с. 118-135). Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належать особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. За положенням ч 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Статтею 358 ЦК України встановлено що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" серед іншого передбачено. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позовні вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. За таких обставин суд вважає за можливе виділити [PERSON] в натурі нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності у будинковолодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] та перебуває у фактичному користуванні останньої, а саме: 7/25 (сім двадцять п`ятих) частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , (шістдесят п`ять) : в житловому будинку А-1 - кімнату житлову 1-3 площею 7,1 кв.м., кімнату житлову 1-5 площею 14,5 кв. м., кухню 1-6 площею 9,6 кв. м.; в прибудові а - коридор ІІ площею 7,7 кв. м., комору ІІІ площею 4,1 кв. м.; в прибудові а1 тамбур І площею 3,8 кв. м., та надвірні споруди: колодязь питний №2, частину огорожі №1 площею 24,89 кв. м., 1/2 газопроводу №3. Виділити [PERSON] в натурі нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності у будинковолодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] та перебуває у фактичному користуванні останнього, а саме: 18/25 (вісімнадцять двадцять п`ятих) частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , (шістдесят п`ять): в житловому будинку А-1 кімнату житлову 2-7 площею 8,7 кв.м., в житловій прибудові А1-1 коридор 2-1 площею 4,4 кв. м., кімнату житлову 2-2 площею 9,1 кв. м., кімнату житлову 2-3 площею 18,2 кв. м.; прибудови а3 площею 28, 8 кв.м., а4 площею 3,4 кв. м., а5 площею 4,4 кв. м., та надвірні споруди: сарай Б, погріб б1, гараж В, сарай Д, убиральня Е, частину огорожі №1 площею 22,01 кв. м, 1/2 газопроводу №3, яму вигрібну №4, водопровід №5, ворота №6, вимощення І. Зобов`язати [PERSON] підвести опалення до приміщення житлової кімнати 2-7 в житловому будинку А-І. Припинити право спільної часткової власності та скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності [PERSON] на 7/25 (сім двадцять п`ятих) частин та [PERSON] на 18/25 (вісімнадцять двадцять п`ятих) частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 768,40 та 6594,00 грн. витрати на проведення експертизи які документально підтверджені, квитанцією про сплату судового збору, актом здачі приймання висновку експерта (а. с. 1,117 зворот).Загальна сума витрат позивача складає 7362 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає безпідставними твердження відповідача про відсутність спору між сторонами на момент звернення до суду, оскільки це спростовується позицією відповідача викладеною у відзиві на позовну заяву, де останній зазначав, що [PERSON] звернулася до суду з метою зменшити його частку у спірному майні та «забрати» належну йому кімнату, незважаючи на те, що такі вимоги позивачем не були заявлені та просив доручити проведення експертизи іншою експертною установою, а не запропонованою позивачем з метою об`єктивного вирішення спору(а. с.52). Ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Поняття «неправильний» тлумачиться в українській мові як такий, що не відповідає певним нормам, правилам, вимогам; не задовольняє вимог пропорції, симетрії та інше, а також як такий, що\~не \~відповідає \~істині,\~ тому, \~що\~є в\~дійсності;\~ помилковий,\~хибний; не\~такий,\~як\~треба;\~який\~не\~приводить\~до\~бажаних\~наслідків. Практика застосування цієї правової норми не є усталеною, водночас поняття «неправильні дії сторони» слід тлумачити у взаємозв`язку з поняттям «зловживання процесуальними правами». Отже, принцип пропорційності розподілу судових витрат може бути не застосований у випадку зловживання стороною процесуальними правами, якщо в позові відмовлено судові витрати можна покласти на відповідача, або можливо задовольнити позов та покласти на позивача судові витрати. Оскільки відповідачем на обґрунтування своїх тверджень, в супереч ст. 81 ЦПК України не надано будь-яких об`єктивних належних та допустимих доказів, і в ході судового розгляду ці обставини не встановлені, отже необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 7362 гривні 40 копійок Крім того при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Висновком експерта №2191/2192 судової будівельно технічної та оціночно - будівельної експертизи встановлена ринкова вартість частини будинку та господарських будівель і спору співвласника [PERSON] -219000 грн. При подачі заяви про зміну предмета позову позивачем не доплачений судовий збір в розмірі 1421 грн. 60 коп.(2190-768,40). Згідно п. 28 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо факт недоплати судового збору з`ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов`язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191 ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК. Позивачем неподані докази оплати судового збору в повному обсязі, тому за результатами вирішення спору, недоплачена позивачем при зміні предмету позову сума судового збору 1421грн. 60 коп. підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави

Outcome: approved