Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтерекспрес" про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. В обґрунтування заяви посилається на те, що судом при винесенні у справі рішення від 02.12.2014 року не було вирішено питання про судові витрати, які були понесені позивачем при розгляді справи, та які складаються зі сплачених позивачем витрат на проведення транспортно-трасологічної експертизи, у розмірі 6 400,00 грн, що підтверджується квитанцією № ПН6482 від 17.09.2014 року. Сторони в судове засідання, з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, не з'явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить розписка на а.с. 236. Їх неявка, у відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи вцілому, приходить до наступного висновку. 02.12.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у вищевказаній цивільній справі, яким позов задоволено частково, а саме стягнено з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 57 176,00 грн, стягнено з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн; стягнено з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 815,36 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року скасовано в частині задоволених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, та ухвалено у вказаній частині рішення, яким відмовленоу задоволенні вимог позивача про відшкодування моральної шкоди. З урахуванням вказаного ухвалою Апеляційного суду м. Києва зменшено суму судового збору з 815,36 грн. до 571,76 грн. вищевказану справу повернено до суду першої інстанції для вирішення питання про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме щодо стягнення судового збору з вимоги немайнового характеру. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.07.2014 року у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтерекспрес" про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди призначено транспортно-трасологічну судову експертизу, оплату за проведення, якої покладено на позивача [PERSON]. Як підтверджується, квитанцією від 17.09.2014 року позивачем було проведено оплату за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, згідно рахунку-фактури № СФ-1808141 від 18.08.2014 року направленого експертною установою ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз». Як наслідок, ухвалу суду від 24.07.2014 року виконано, та надано суду Висновок № 8146 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи від 17.10.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як встановлено судом з матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтерекспрес" про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, позовні вимоги позивача майнового характеру Голосіївським районним судом м. Києва задоволено тв. повному обсязі, рішення в частині вимог майнового характеру апеляційним судом м. Києва залишено без змін. Таким чином, оскільки витрати позивача на оплату за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи пов'язані з розглядом справи та стосуються вимог майнового характеру, а саме стягнення страхового відшкодування з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі підлягає задоволенню, а судові витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи - стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved