Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач в заяві посилається на те, що з 15.09.1987 по 01.04.1995 працював у колгоспі «Зоря комунізму» Рокитнянського району і його було прийнято в члени колгоспу. Згідно протоколу №1 загальних зборів членів колгоспу від 01.02.1992 року колгосп «Зоря комунізму» змінив назву на колгосп «Рось». Як вбачається із протоколу №1 загальних зборів колгоспу «Рось» від 26.03.1993 колгосп «Рось» реорганізований в КСП «Рось», а відповідно до протоколу №4 від 19.02.2000 загальних зборів КСП «Рось» підприємство реорганізовано в СТОВ «Рось». Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Київській області СП «Рось» с.Бирюки 05.06.1996 року отримало державний акт на право колективної власності на землю. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Оскільки станом на 05.06.1996 року позивач був членом КСП «Рось», він повинен отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, не з»явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів та про підтримання позову в повному обсязі. Представник Бирюківської сільської ради в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить заслухати справу у його відсутності, позов підтримав. Представник СТОВ «Рось» до суду не з»явився, згідно поштового повідомлення позовна заява повернулася до суду у зв»язку з закінченням терміну зберігання. За вказаних умов суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, щопозивач з 15.09.1987 по 01.04.1995 працював у колгоспі «Зоря комунізму» Рокитнянського району і його було прийнято в члени колгоспу. Згідно протоколу №1 загальних зборів членів колгоспу від 01.02.1992 року колгосп «Зоря комунізму» змінив назву на колгосп «Рось». Як вбачається із протоколу №1 загальних зборів колгоспу «Рось» від 26.03.1993 колгосп «Рось» реорганізований в КСП «Рось», а відповідно до протоколу №4 від 19.02.2000 загальних зборів КСП «Рось» підприємство реорганізовано в СТОВ «Рось». Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Київській області СП «Рось» с.Бирюки 05.06.1996 року отримало державний акт на право колективної власності на землю. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Позивач вважає, що станом на 05.06.1996 року він був членом КСП «Рось» с.Бирюки, так як у архівних документах немає відомостей про звільнення його з членів колгоспу і тому він повинен отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтерсів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Як вбачається із долученої до позовної заяви копії трудової книжки позивача 15.09.1987 року він був прийнятий у члени колгоспу «Зоря комунізму» с.Бирюки», а відповідно запису від 01.04.1995 року виведений з членів колгоспу у зв»язку з припиненням роботи з невідомих причин. Тобто, позивач на день прийняття Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та на день отримання 05.06.1996 року СП «Рось» с.Бирюки державного акту на право колективної власності на землю вже не працював в КСП «Рось» і вже не був його членом, так як ще 01.04.1995 був звільненеий з роботи в КСП «Рось». Суд не приймає до уваги повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Київській області про включеня позивача до списку осіб, які мають право на отримання сертифікати, так як позивач на день отримання 05.06.1996 року СП «Рось» с.Бирюки державного акту на право колективної власності на землю вже не працював в КСП «Рось» і вже не був його членом, так як ще 01.04.1995 був звільненеий з роботи в КСП «Рось». Крім того, відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред»явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним кодексом. На пред»явлення позову про захист приватної власності поширюється встановлений ст.50 Закону України «Про приватну власність» і ст.71 ЦК УРСР (чинних на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом. Оскільки право на позов у позивача виникло ще у 1995 році, то трирічний строк позовної давності минув ще до набрання чинності ЦК України 2004 року. Згідно з ст.75, ч.1 ст.80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Позивач не подав заяву про поновлення строку позовної давності. Враховуючи вищевказане та

Outcome: dismissed