Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що 19 січня 1999 року між нею та [PERSON] на Лубенській філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі уклала договір купівлі-продажу, згідно якого придбала квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване за нею в КП «Лубенське МБТІ» 25.01.1999 року за реєстровим номером №8647. Нею були дотримані всі передбачені законодавством умови під час укладення договору купівлі-продажу квартири, про необхідність нотаріального посвідчення договору укладеного на біржі вона не знала, фактично договір повністю виконаний. Позивач прохає визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 61,8 кв. м., житловою площею 45 кв.м., придбаною на підставі договору купівлі - продажу від 19.01.1999 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на Лубенській філії Полтавської регіональної аграрно - промислової біржі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву в якій справу прохає розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи Полтавська регіональна аграрно - промислова біржа, КП «Лубенське МБТІ» в судове засідання не з»явились, надіслали суду листи в яких прохали справу розглянути без участі їх представників, покладаються на розсуд суду. Заслухавши позивача, з»ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] 19 січня 1999 року на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі уклала з [PERSON], договір купівлі-продажу реєстровий №Н/48, на підставі якого придбала квартиру [ADDRESS]. У відповідності з до п. 6.7 договору купівлі -продажу він підлягав реєстрації у Лубенському МБТІ, що і було зроблено [PERSON] 25.01.1999 року, реєстровий номер 8647. Згідно інформаційної довідки, виданої КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що також підтверджується довідкою КП «Лубенське МБТІ» №1746-Т від 26.12.2016 року. Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Як встановлено судом умови договору купівлі-продажу визначені в ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) було виконано, жодних претензій чи спору з цього приводу не було і немає на теперішній час. В той же час при укладанні договору купівлі-продажу квартири сторони керувались ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12 Закону України "Про власність", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та ЗУ "Про товарну біржу", тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд доходить висновку, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі-продажу квартири слід було керуватися передусім нормами ЗУ "Про товарну біржу", а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. За таких обставин, з метою забезпечення права позивача вільно користуватися та розпоряджатися придбаною нерухомістю, заявлені позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved