Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, [PERSON], Зарічного відділу ДВС СМУЮ, УДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа: ПАТ «Надра» та свої вимоги мотивував наступним. 01 жовтня 2015 року відбулися електронні торги з продажу нерухомою майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності та є предметом іпотеки. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 118978 від 01 жовтня 2015 року переможцем торгів визначено відповідача [PERSON], який запропонував за квартиру найвищу ціну, що становить 938\~111,00 гривень. На підставі протоколу проведених електронних торгів 11 листопада 2015 року державний виконавець ВДВС Сумського МУЮ склав акт про реалізацію на електронних ортах нерухомого майна у виконавчому провадженні № 39953540 з примусового виконання удового наказу № 2-н-331 від 13 травня 2011 року про стягнення в солідарному порядку за кредитним договором № 10/2008/[NUMBER] з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ «Надра» 1\~562 072,23 грн. Крім того, з акту державного виконавця вбачається, що організатором електронних торгів є СФ ДП «Інформаційний центр». Електронні торги по реалізації спірного майна, що є предметом іпотеки, проведено в системі «СЕТАМ». Позивач вважає, що реалізація предмету іпотеки: квартири проведена з порушенням Наказу Міністерства юстиції України, від 27.10.1999 року № 68/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна"; Закону України «Про виконавче провадження» (оцінка); ст. 203 ЦК України (продано майно, яке не є предметом іпотеки); Закону України від 29.11.2001,№ 2864-111 "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" (продано майна, яке не с предметом іпотеки). Крім того позивач вважає, що в акті державного виконавця не вірно зазначено дійсну площу квартири, яка на дату проведення торгів змінилася, вказує на розбіжності в різних частинах акту у загальній площі квартири, яку було продано з прилюдних торгів; в акті державного виконавця не вірно зазначено стан квартири, не відображено інформацію про проведені ремонтні роботи, що суттєво знизило вартість квартири; в акті не вірно зазначено номер та дату видачі судового наказу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, який взагалі не підлягав предявленню до виконання, оскільки описова та резолютивна частини мають різні реквізити; виконавчі дії здійснювались в порушення ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у виконавчому провадженні відсутні докази повідомлення [PERSON] про оцінку майна, що є предметом іпотеки та проведення його уцінки, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4.3.5 Наказ Мінюсту від 02.04.2012 року №512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень». Дана обставина позбавила позивача оскаржити висновок оцінювача та призвела до реалізації майна за ціною, яка не відповідає дійсній вартості, одночасно зазначає, уцінку іпотечної квартири проведено 11.08.2015 року, а торги проведено 01.10.2015 року, що є порушенням п. 5 Наказу, тобто не в місячний строк. Крім того, в порушення п. 5 розділу III Наказу Мінюст від 16.04.2014, №656/5 "Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" проведена у відсутність публікації оголошення у не менш ніж двох друкованих масової інформації про проведення публічних торгів та доказів повідомлення [PERSON] про дату та час проведення електронних торгів, що призвело до реалізації майна за ціною, яка не відповідає дійсній вартості майна та реалізації майна, яке предметом іпотеки. Позивач вважає, що всі викладені обставини є підставою для скасування результатів торгів про реалізації нерухомого майна та визнання акту державного виконавця недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідач ДП «Інформаційний цент» Міністерства юстиції України про час та місце судового засідання не повідомлений. Міністерством юстиції України на запит суду повідомлено про ліквідацію ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України без правонаступника (а.с.190-219). Представник відповідача - державний виконавець Зарічного відділу ДВС Сумського МУЮ [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, просив відмовити в повному обсязі. Надав суду письмові заперечення, з яких вбачається, що на виконанні у ВДВС СМУЮ знаходитися виконавче провадження з примусового виконання судового наказу виданого Зарічним районним судом м. Суми за заявою ПАТ «Надра» про стягнення в солідарному порядку з боржників [PERSON] та [PERSON] боргу за договором кредиту. Зазначає, що починаючи з 03 лютого 2014 року боржник жодного разу не оскаржував дії державного виконавця, на які посилаються у позовній заяві постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 вересня 2013 року, акт опису і арешту майна від 31 жовтня 2013 року, звіт оцінки майна від 05 травня 2015 року. Крім того зазначає, що позивачем не надано доказів порушення державним виконавцем як Наказу Міністерств юстиції №68/5 від 29 жовтня 1999 року, так і Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» , щодо невідповідності в акті державного виконавця загальної площі квартири, то при складанні акту про реалізацію майна державний виконавець керувався технічними характеристиками квартири, зазначеними у техпаспорті. Представник відповідача [PERSON] ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] проти позову заперечувала на тій підставі, що поданий позов ґрунтується на фактах, що не відповідають дійсним обставинам справи. Представник звертає увагу суду на те, що боржник був присутній під час проведення опису майна, йому було розяснено його право на оскарження вказаного акту, крім того, боржник володів в повній мірі інформацією про оцінку майна, уцінку вартості спірної квартири, але ніяких заперечень з цього приводу не надав, рішень державного виконавця не оскаржував. В запереченнях також зазначає, що посилання позивача на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставними, оскільки його дія розповсюджується на нерухоме майно, яке вважається предметом застави чи іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника) за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою в іноземній валюті та за умови, що загальна площа нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. м для квартир, проте загальна площа спірної квартири становить 167,65 кв. м. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнали. Вважають, що вимога про скасування результатів прилюдних торгів на тій підставі, що державним виконавцем допущено описки та арифметичні помилки, є безпідставною. Крім того, в своїх запереченнях звертають увагу суду на те, що позивачем не надано доказів того, що саме ним було проведено поліпшення приміщення квартири, які можуть вплинути на її вартість, оскільки квартира позивачем куплена у 2008 році і ніколи не використовувалась як житлове приміщення. Крім того, представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження в частині позову на тій підставі, що суду надано докази ліквідації ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України без правонаступництва. Представник ПАТ «Надра» [PERSON] позовні вимоги не визнала та зазначила, що не вбачає грубих порушень під час проведення прилюдних торгів, які б стали підставою для їх скасування. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що в частині вимог до відповідача ДП «Інформаційні системи» Міністерства юстиції України провадження підлягає закриттю, в іншій частині позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.\~15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 вказаного Закону). Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у пп. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій (далі Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Правовий аналіз положень указаного Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції). Правила проведення електронних торгів, за якими відбулась реалізація арештованого майна, були визначені Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджених наказом Мінюсту України від 16.04.2014 року № 656/5. Тимчасовим порядком передбачені певні правила проведення електронних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком. Судом встановлено, що Зарічним районним судом м. Суми 19 липня 2010 року за заявою ВАТ КБ «Надра» винесено судовий наказ №2-н-331/10, яким в солідарному порядку з боржників [PERSON], [PERSON] стягнено борг з а договором кредиту у розмірі 1562072,23 грн., вирішено питання судових витрат. Вказаний судовий наказ був виданий 13.05.2011 року (а.с. 246). З наданої суду копії постанови про відкриття виконавчого провадження №39953540 від 23 вересня 2013 року вбачається, що на підставі судового наказу № 2-н-331 відкрито виконавче провадження про стягнення в солідарному порядку з боржників [PERSON].М. та [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ «Надра» у розмірі 1562512,23 грн. (а.с.136-137). Відповідно до договору іпотеки між [PERSON] та ВАТ «Надра», укладеного 26 вересня 2008 року, іпотекодавець ([PERSON]М.), з метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №10/2008/[NUMBER] від 26 вересня 2008 року, передав в іпотеку, а Іпотекрдержатель (ВАТ «Надра») прийняв в іпотеку предмет іпотеки квартиру загальною площею 163,35 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. (а.с.15). 31 жовтня 2013 року проведено опис майна, що належить боржнику [PERSON], а саме квартири за адресою - [ADDRESS] (а.с. 139-140). Боржник [PERSON] був присутній при опису та арешту майна, зауважень під час здійснення виконання дій від останнього не надходило, про що зроблено відмітку у акті державного виконавця (а.с.139-140). Постановою державного виконавця від 24 листопада 2014 року, в рамках вказаного виконавчого провадження, призначено ФОП [PERSON] як субєкта оціночної діяльності у виконавчому проваджені з примусового виконання судового наказу та зобовязано надати звіт про оцінку майна, а саме: квартири за адресою [ADDRESS]. (а.с.140-141). 05 травня 2015 року ФОП [PERSON] виготовлено звіт з оцінки майна НС20/4-15 спірної квартири, відповідно до якої ринкова вартість квартири склала 1 103 660,00 грн. на день складання звіту (а.с.142-146). Начальником ВДВС СМУЮ 05 червня 2015 року було надано до заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області заявку на реалізацію арештованого майна для внесення до СЕТАМ квартири за адресою: [ADDRESS] та визначено вартість 1\~103 660,00 грн.(а.с.147- 149). З матеріалів справи встановлено, що реалізація спірної квартири на електронних торгах зі стартовою ціною 1 103\~660,00 грн. не відбулася, в наслідок чого лот було уцінено, на наступних торгах стартова ціна квартири була визначена у розмірі 938 111,00 грн. Даний факт сторонами в судовому засіданні не оспорювався. Тобто, між ВДВС Сумського міського управління юстиції та ДП «Інформаційний центр» було укладено договір про надання послуг по організації проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а 01 жовтня 2015 року були проведені прилюдні торги, переможцем яких став [PERSON], який сплатив за вказану квартиру стартову ціну - 938 111,00 грн., що підтверджується відповідним протоколом № 118978(а.с.18 том 1) та копією акту державного виконавця про реалізацію на електронних торгах нерухомого майна, що є предметом іпотеки, від 11 листопада 2015 року № 18617 з якого вбачається, що Державним підприємством «Інформаційний центр» організовано та проведено електронні торги в системі «СЕТАМ» по реалізації нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є предметом іпотеки. (а.с. 150 том. 1). Згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, значеного в частині восьмій ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. В даному випадку реалізація арештованого майна (спірної квартири) відбувалась в рамках виконавчого провадження на виконання судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором., тобто реалізація арештованого майна проводилась згідно Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Таким чином, ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину. Цивільно-правовими наслідками визнання недійсним укладеного на\~ торгах договору відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК є реституція - повернення сторін договору до первісного стану (покупець має повернути придбане майно, а продавець отримані за договором кошти). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до наказу № 258/7 від 11 вересня 2015 року припинено шляхом ліквідації Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України», даним наказом затверджено склад ліквідаційної комісії, правонаступництво не встановлено (а.с.190-193). Тобто, судом встановлено, що дану юридичну особу ліквідовано, правонаступництво не встановлено. В силу положень п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі. Таким чином, суд прийшов до висновку, що в частині позовних вимог [PERSON] до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про скасування результатів прилюдних торгів провадження у цивільній справі підлягає закриттю в звязку з ліквідацією юридичної особи: Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Посилання позивача на різне зазначення в акті державного виконавця площі квартири, стану приміщень квартири, дати судового наказу не стосується процедури проведення торгів. Будь-яких доказів на підтвердження факту оскарження дій державного виконавця у встановленому законом порядку та визнання дій державного виконавця незаконними позивачі суду не надали. Враховуючи наведені вище обставини та положення закону, посилання позивача в обґрунтування свого позову на допущені державним виконавцем порушення при виконанні судового рішення - не заслуговують на увагу, оскільки вони не стосуються процедури прилюдних торгів. Судом встановлено, що в прилюдних торгах з реалізації арештованого майна боржників [PERSON], [PERSON], які проводилися 01 жовтня 2015 року, взяло участь два учасники, в тому числі [PERSON] (учасник №2), який придбав обєкт нерухомості за стартовою ціною - 938\~111,00 грн., що підтверджується протоколом електронних торгів (а.с.150 том 1). Відповідно до п. 5. Розділу V Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція. Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON], Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, [PERSON] державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», про скасування результатів прилюдних торгів та визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію на електронних торгах нерухомого майна, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed