Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка пред'явила позов до відповідачів про повернення коштів та відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок ненадання споживчих послуг передбачених договором надання туристичних послуг. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зазначені в позовній заяві підтримав у повному об'ємі, просить постановити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «КонДор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» на користь [PERSON] 42420,00грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та 1940,00грн. витрат на правову допомогу. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КонДор» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки вважає, що матеріальну шкоду слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел». Вислухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 15.01.2015р. між позивачкою та відповідачем ТОВ «КонДор» (турагенство), яке діяло від імені та за дорученням ТОВ «Ньюз Тревел» (туроператор) укладено договір надання туристичних послуг. Згідно умов даного договору відповідачі зобов»язувалися надати позивачці та її внучці [PERSON] комплекс туристичних послуг з подорожі до республіки Шрі-Ланка місто Коломбо у період з 23.01.2015року до 01.02.2015року за умови оплати послуг з організації туристичної поїздки в сумі 42420,00грн. Обов'язок щодо оплати туристичних послуг позивачкою виконаний в повному обсязі, що підтверджується квитанцією №1062 від 15.01.2015року виданою ПАТ «ЮНЕКС БАНК», згідно якої [PERSON] сплачено вказані вище кошти на рахунок ТОВ «КонДор». В подальшому ТОВ «КонДор» перерахувало вказані кошти на рахунок ТОВ «Ньюз Тревел» згідно агентського договору та рахунку №SF-287112 від 13.01.2015року. Тобто між відповідачами існували агентські відносини, що регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Однак, у зв»язку з припиненням роботи ТОВ «Ньюз Тревел» та зупинкою відправки туристів на відпочинок зазначена вище туристина послуга позивачці не надана, а оплачені кошти не повернуто, чим порушено її права як споживача. Основним спеціальним законом який встановлює правовий механізм захисту порушених прав споживачів є Закон України «Про захист прав споживачів». Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин, укладений між споживачем і виконавцем. Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Як зазначалося вище, ТОВ «КонДор», яке діє на підставі агентського договору з туроператором, ТОВ «Ньюз Тревел», за дорученням та від імені туроператора за винагороду здійснює посередницьку діяльність по укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами). Тому, суд приходить до висновку, що з ТОВ «Ньюз Тревел» повинно бути стягнено на користь безпідставно набуті грошові кошти за не надані туристичні послуги зазначені в договорі надання туристичних послуг від 15.01.2015року. А враховуючи наявність договірних відносин міє відповідачами нанесена позивачці шкода повинна бути стягнута з відповідачів в солідарному порядку, оскільки неможливо встановити ступінь вини відповідачів щодо нанесених позивачці матеріальних збитків. Вказаними вище неправомірними діями відповідачів, що мали місце в внаслідок невиконання договірних зобов»язань позивачці нанесено моральні збитки. Частиною 2 статті 33 Закону України „Про туризм" передбачено, що заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. За змістом пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачці завдано моральну шкоду яка має місце у формі моральних страждань, яких вона зазнали внаслідок неотримання туристичних послуг та позбавлення можливості нормального відпочинку. Оплативши значну суму грошей, позивачка не отримала туристичні послуги, на які розраховувала. Тому, моральну шкоду завдану позивачці відповідачами суд оцінює в сумі 2000 грн. З метою захисту порушених прав позивачкою укладено договір про надання послуг адвокатом від 19.02.2015року, згідно якого сплачено 1940,00грн. Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Підтвердженням сплати адвокату коштів у розмірі 1940,00 грн. за надання правової допомоги є угода про надання послуг від 19.02.2015 року та квитанція від 20 лютого 2015 року. Правова допомога адвоката включала: вивчення матеріалів справи, надання консультації, розробка правової позиції, ведення претензійної роботи та складання позовної заяви. Враховуючи необхідність витрат часу для вислуховування клієнта, розробки правової позиції, вивчення законодавства, визначення із застосуванням правових норм, ознайомлення із судовою практикою, складання позовної заяви та її подання до суду, час достатній для надання правової допомоги повинен дорівнювати адекватному розміру, а саме 4 години. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в Україні (встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» ) - 1218 грн. та приймаючи до уваги положення ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» час роботи адвоката становить 487 грн. 20 коп. за годину (1218*40%). На підставі викладеного,

Outcome: partial