Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь суму коштів на усунення недоліків придбаної ним квартири в розмірі 11096 грн., неустойку відповідно до ст. 8 ЗУ « Про захист прав споживачів» в розмірі 826992 грн., витрати на проведення дослідження в розмірі 416.67 грн. та вартість проведеної експертизи в розмірі 3044 грн. Дана справа розглядалась судами неодноразово Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 24 січня 2012 року, позов [PERSON] був задоволений частково. Стягнуто з ТОВ "Созіданіє" на користь [PERSON] суму коштів на усунення недоліків придбаної квартири у розмірі 11096 грн., у задоволенні іншої частини позову було відмовлено ( т.1 ас. 102, 125). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2013 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2011 року, та ухвала Апеляційного суду Сумської області від 24 січня 2012 року були скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції ( т1 а.с. 160) Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 серпня 2013 року була визнана мирова угода, укладена сторонами в процесі виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 серпня 2010 року (постановленого у іншій цивільній справі - за позовом ТОВ "Созіданіє" до [PERSON] - третя особа: СФ ВАТ Банк "Біг Енергія" про стягнення грошових коштів) . Умови названої мирової угоди відображали домовленість ТОВ "Созіданіє" та [PERSON] щодо виконання двох судових рішень - рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 серпня 2010 року, яким було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Созіданіє" 28 280 грн. та - рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2011 року, яким було стягнуто з ТОВ "Созіданіє" на користь 11096 грн. (т.2 ас. 24). Як вбачається з ухвали апеляційного суду Сумської області від 25.12.2013 року з пояснень представників ТОВ "Созіданіє" та [PERSON] у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що під час укладення сторонами названої мирової угоди та її визнання судом, ні сторонам мирової угоди, ні суду, який її затверджував, не було відомо про те, що 14 серпня 2013 року судом касаційної інстанції було скасоване рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2011 року ( . У зв'язку з наведеним за заявою [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 листопада 2013 року була скасована ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 серпня 2013 року про визнання мирової угоди. Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 01.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25.12.2013 року, позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з ТОВ « Созіданіє» на користь [PERSON] суму коштів на усунення недоліків придбаної квартири в розмірі 11096 грн., неустойки в розмірі 826992 грн. Вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2014 року рішення Ковпаківського районного суду від 01.10.2013 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25.12.2013 року скасовано в частині позовних вимог про стягнення неустойки та судових витрат, справа передана на новий судовий розгляд та 17.06.2014 року надійшла до Ковпаківського райсуду м. Суми на новий судовий розгляд. В останній ухвалі від 14.05.2014 року Вищий спеціалізований суду підставою для скасування судового рішення про стягнення на користь [PERSON] неустойки за затримку усунення недоліків товару зазначив не з'ясування судами чи дотримався позивач встановленого законом порядку при зверненні до відповідача з вимогою про безоплатне усунення недоліків товару, з урахуванням заперечень ТОВ «Созіданіє» щодо непред'явлення [PERSON] розрахункового документу за придбану ним квартиру, у зв'язку з його відсутністю, так як позивач не оплатив повну вартість придбаної квартири, що у свою чергу виключає відповідальність відповідача у вигляді сплати неустойки згідно ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів». Суд констатує, що існує судове рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 12.08.2010 року за позовом ТОВ «Созіданіє» до [PERSON], третя особа СФ ВАТ «Банк «Біг Енергія» про стягнення недоплаченої вартості квартири в сумі 28280 грн., яким позовні вимоги ТОВ «Созіданіє» задоволені та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Созіданіє» заборгованості по договору купівлі-продажу квартири від 18.03.2008 року з розстроченням платежу (т.2 а.с. 160-161). В рішенні суду зазначено, що [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечуючи позовні вимоги пояснювали, що кошти не були сплачені через несправність в квартирі вентиляційних та димових каналів, а також через те, що ВАТ «Біг Енергія» не виконав свого зобов'язання по кредитному договору перед [PERSON] Після прийняття квартири [ADDRESS] в м. С уми по акту, [PERSON] є її власником згідно довідки КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації». Суд констатує, що при розгляді відповідного позову сторона відповідача ([PERSON].) не ставила питання та не надавала докази стосовно наявності документу, що підтверджував сплату повної вартості спірної квартири. Відповідно до акту прийому-передачі квартири від 11.04.2008 року [PERSON] прийняв від ТОВ «Созіданіє» квартиру за адресою [ADDRESS] . В пункті 5 вказаного акту зазначено, що гроші за продану квартиру у відповідності з договором купівлі-продажу продавцем отримані повністю (т.2 а.с. 163). Представник позивача - [PERSON] вважав існування вказаного акту 2008 року належним підтвердженням сплати позивачем повної вартості квартири, при цьому пояснював, що при розгляді справи стосовно стягнення заборгованості з [PERSON] в 2010 році він та позивач забули про цей доказ, а про нього згадали вже після рішення суду. Вказаний акт використовувався позивачем [PERSON] ще в 2008 році при реєстрації права власності на вищезазначену квартиру. При цьому, про перегляд судового рішення за новоявленими обставинами питання не ставили і не ставлять. Пояснив, що гроші в сумі 28200 грн. сплатили продавцю готівкою та не отримали при цьому ніякого підтверджуючого документу. Не заперечував того факту, що за заявою [PERSON] була скасована мирова угода, затверджена судом 20.08.2013, яка враховувала, як кошти які повинно сплатити товариству «Созіданіє» за недоліки проданої квартири [PERSON], так і борг самого [PERSON] перед ТОВ «Созіданіє» за договором купівлі-продажу квартири. Представник ТОВ «Созіданіє» заперечував отримання товариством коштів у повному обсязі, не заперечував існування акту прийому передачі квартири від 11.04.2008 року в якому зазначені обставини на які посилається позивач в обґрунтування доведеності внесення кошів за квартиру у повному обсязі. При цьому пояснив, що в квітні місяці 2008 року діяла процедура банкрутства ( ліквідації) товариства і видача вказано акту була необхідна для реєстрації прав власників багатоквартирного будинку на конкретні квартири в цьому будинку. Серед інших, вказаний акт було видано і [PERSON] Треті особи по справі належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд не вважає вказаний акт прийому передачі від 11.04.2008 року (т.2 а.с. 163) належним та допустимим доказом сплати позивачем повної вартості квартири, оскільки згідно рішення Ковпаківського райсуду від 12.08.2010 року з [PERSON] на користь ТОВ «Созіданіє» стягнута заборгованість по договору купівлі-продажу квартири в сумі 28280 грн., вказане рішення набрало законної сили та згідно приписів ст. 124 Конституції України є обов'язковим для виконання. В силу приписів абзацу другого ч.1 ст. 362 ЦПК України мінували строки для перегляду цього рішення за нововиявленими обставинами. Таким чином суд вважає достовірно встановленим, що на момент звернення [PERSON] до суду з цим позовом він не сплатив у повному обсязі вартості придбаної ним квартири, що відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», правової позиції виказаної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ, зазначеної в ухвалі від 14.05.2014 року по цій справі, виключає відповідальність відповідача у вигляді сплати неустойки за недоліки квартири. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed