Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вінукрмед», ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О. В., про визнання недійсними договорів, визнання дій приватного нотаріуса протиправними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «АКБ «Київ» (правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк») та ТОВ «Академічна клініка» були укладені договори: генеральна угода про здійснення кредитування №014/10 від 11 серпня 2010 року, договір про надання відновлювальної кредитної лінії №014/10-ВКЛ від 11 серпня 2010 року, договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №014/10-НКЛ від 11 серпня 2010 року. На забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами між ПАТ «АКБ «Київ» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 11 серпня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., зареєстрований в реєстрі за № 2019, предметом якого є: нежитлова будівля з прибудовами, загальною площею 773,2 кв. м, що знаходиться у [ADDRESS] , та земельна ділянка, на якій розташована нежитлова будівля з прибудовами, загальною площею 0,0503 га, по [ADDRESS] , кадастровий номер 0510136600:02:052:0017, з цільовим призначенням для комерційних потреб. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10 грудня 2014 року у справі №127/13362/13-ц стягнуто солідарно з ТОВ «Академічна клініка» та [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «Київ»» заборгованість за договором про надання невідновлюваної кредитної лінії №014/10/-НКЛ від 11 серпня 2010 року та додатковими угодами до нього в загальній сумі 4777169,70 грн, яка складається з: 2 710 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 1 526 134,02 грн прострочена заборгованість по процентах за кредитом; 25 970,83 грн поточна заборгованість по процентах за кредитом; 176 390,83 грн пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 338 674,02 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту; стягнуто з ТОВ «Академічна клініка» на користь ПАТ «АКБ «Київ»» заборгованість за договором про надання відновлюваної кредитної лінії №014/10/-ВКЛ від 11 серпня 2010 року та додатковими угодами до нього в загальній сумі 39 858,52 грн, яка складається з : 33 858,03 грн прострочена заборгованість за кредитом; 2 838,01 грн поточна заборгованість по процентах за кредитом; 3 162,48 грн прострочена заборгованість по процентах за кредитом; у задоволенні вимог ПАТ «АКБ «Київ»» про стягнення 245,21 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом та 23 528,94 пені за несвоєчасне повернення кредиту відмовлено; у задоволенні позовних вимог ПАТ «АКБ «Київ»» про стягнення заборгованості за договором про надання відновлюваної кредитної лінії №014/10/-ВКЛ від 11 серпня 2010 року, заявлених до [PERSON] , як до поручителя, за договором поруки №014/10/-П від 11 серпня 2010 року, тобто як до солідарного боржника, відмовлено. 29 грудня 2015 року державним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємиці померлого [INFO] [PERSON] позивачу [PERSON] на майно померлого: нежитлову будівлю з прибудовами по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0503 га, за цією ж адресою. На підставі даних свідоцтв про право на спадщину 29 грудня 2015 року за позивачем зареєстроване право власності на успадковане нерухоме майно та внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. 23 червня 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» відступило права вимоги за кредитними договорами, договорами застави, поруки та іпотеки ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив». 23 червня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» відступило права вимоги за кредитними договорами та договором іпотеки ТОВ «Вінукрмед». Відомості про відступлення прав вимоги за договором іпотеки були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також зареєстрована зміна іпотекодержателя на ТОВ «Вінукрмед». Однак позивач вважає даний договір відступлення прав вимог недійсним, оскільки ТОВ «Вінукрмед» не наділене правом надавати фінансові послуги. Відступленні права вимоги за кредитним договором на користь неспеціалізованої юридичної особи, яка не має права надавати фінансові послуги, суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, тому договір №1/1 від 23 червня 2016 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед» про відступлення права вимоги за кредитними договорами є недійсним у відповідності до вимог ст. 215 ЦК України, як такий, що суперечить вимогам закону та зумовлює відсутність у ТОВ «Вінукрмед» права вимоги за кредитними договорами. Оскільки договір №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором укладений у забезпечення виконання договору №1/1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, який є недійсним, це суперечить вимогам цивільного законодавства щодо застави майна та Закону України «Про іпотеку», а відтак цей договір також, на її думку, є недійсним. 24 червня 2016 року ТОВ «Вінукрмед» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О. В. із заявою про зняття обтяжень з нежитлової будівлі з прибудовами, загальною площею 773,2 кв. м по [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0503 га, за цією ж адресою. Підставою для припинення записів про обтяження ТОВ «Вінукрмед» зазначило рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року у справі №127/39/16-ц. На підставі даних заяви та рішення суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В., яка здійснювала функції державного реєстратора прав на нерухоме майно прийняте рішення про внесення змін до обтяжень нерухомого майна припинене обтяження на спірне нерухоме майно земельну ділянку (індексний номер рішення 30204983 від 24 червня 2016 року) та нежитлове приміщення (індексний номер рішення 30205040 від 24 червня 2016 року). Позивач [PERSON] вважає, що державний реєстратор Верповська О. В. протизаконно припинила обтяження нерухомого майна, з огляду на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року була задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі №127/39/16-ц та накладений арешт на спірне нерухоме майно. 15 квітня 2016 року державним виконавцем Центрального ВДВС Вінницького міського управління юстиції Слободяном О. В. винесена постанова про накладення арешту на зазначене нерухоме майно та внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження майна №14189239 та №14189487. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, при цьому питання щодо скасування вжитих заходів забезпечення позову не вирішувалося. У межах строку на апеляційне оскарження, 17 червня 2016 року, позивачкою подана апеляційна скарга, тому станом на 24 червня 2016 року дане рішення законної сили не набрало. 24 червня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області на задоволення заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» скасовані заходи забезпечення позову, однак дана ухвала не набрала законної сили, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року скасована. Таким чином, станом на 24 червня 2016 року як ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, так і рішення суду по суті у справі №127/39/16-ц, не набрали законної сили, а тому вжиті судом заходи забезпечення позову продовжували свою дію. Зважаючи на спеціальні норми законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, у державного реєстратора Верповської О. В. станом на 24 червня 2016 року були відсутні законні підстави для прийняття рішень про припинення обтяжень на спірне нерухоме майно, оскільки: із заявою про зняття обтяжень звернулася неналежна особа, реєстратору не було надане рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію обтяжень, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію обтяжень, скасування записів про проведену державну реєстрацію обтяжень, яке набрало законної сили, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року станом на 24 червня 2016 року не набрало законної сили і ним не скасовувались вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді арешту на спірне нерухоме майно, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2016 року не набрала законної сили і не надсилалась судом державному реєстратору для виконання під час вчинення реєстраційних дій. Відтак враховуючи, що зняття обтяжень з нерухомого майна відбулося протизаконно, це зумовлює протиправність подальших дій і рішень державного реєстратора Верповської О. В. щодо реєстрації права власності на іпотечне майно за ТОВ «Вінукрмед». Так 24 червня 2016 року ТОВ «Вінукрмед» звернулося до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О. В. із заявами щодо проведення державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, якою прийняті відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 30205092 від 24 червня 2016 року на підставі якого внесений про право власності на земельну ділянку, площею 0,0503 га, кадастровий номер 0510136600:02:052:0017 по [ADDRESS] за ТОВ «Вінукрмед», а також індексний номер 30205065 від 24 червня 2016 року на підставі якого внесений запис про право власності на нежитлову будівлю з прибудовами, загальною площею 773,2 кв. м по [ADDRESS] за ТОВ «Вінукрмед». Позивач вважає, що ТОВ «Вінукрмед» набуло право власності на предмет іпотеки з численними порушеннями умов договору іпотеки, а також вимог Законів України «Про іпотеку» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так відповідачем не дотримані вимоги закону щодо направлення боржнику та іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, оскільки від ПАТ АБ «Укргазбанк» письмової вимоги від 30 березня 2016 року про усунення порушень кредитних зобов`язань вона не отримувала, а підпис на поштовому повідомленні про вручення такої вимоги належить не їй та є підробленим, що підтверджується висновком експертного дослідження від 04 серпня 2016 року. Крім того, ТОВ «Вінукрмед» порушені вимоги договору про іпотеку в частині прийому-передачі предметів іпотеки у порядку позасудового звернення стягнення на іпотечне майно. Позивач стверджує, що однією із умов переходу предмета іпотеки у власність іпотекодержателя була добровільна передача іпотекодавцем предмета іпотеки, разом із тим, будь-яких дій щодо добровільної передачі права власності на нерухоме майно не відбулося, навпаки, реєстрація права власності за ТОВ «Вінукрмед» відбулася виключно на підставі одностороннього рішення відповідача. Зазначає також про порушення встановленого законом порядку звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у зв`язку з не проведенням оцінки вартості іпотечного майна. Позивач стверджує, що ТОВ «Вінукрмед» не виконало вимог статті 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки до набуття права власності не узгодило з іпотекодавцем вартості предмету іпотеки та не здійснило його оцінки. В свою чергу приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О. В. не витребувала інформацію про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, при тому, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися із власником майна. За наявних порушень сторонами договору іпотеки не була узгоджена вартість предмету іпотеки, що позбавляло державного реєстратора права вчиняти реєстраційні дії з перереєстрації права власності на таке майно. За таких обставин, з урахуванням уточнених вимог, [PERSON] просила визнати недійсним договір № 1/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 23 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед», визнати недійсним договір №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладений 23 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед», скасувати рішення про державну реєстрацію змін іпотеки індексний номер 30180561 від 23 червня 2016 року та індексний номер 30180071 від 23 червня 2016 року про заміну іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» на іпотекодержателя ТОВ «Вінукрмед», прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д. О., скасувати державну реєстрацію зміни обтяження нерухомого майна (нежитлового приміщення) номер запису про обтяження 15103525, вчинену 23 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д. О., а державну реєстрацію зміни обтяження нерухомого майна (земельної ділянки) номер запису про обтяження 15104084, здійснену 23 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д. О., визнати протиправними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Верповської О. В. при прийнятті рішень (індексний номер рішення: 30204983 та 30205040 від 24 червня 2016 року) про припинення обтяження на нерухоме майно, визнати протиправними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О. В. при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно індексний номер 30205092 та 30205065 від 24 червня 2016 року та внесенню записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30205092 та 30205065 від 24 червня 2016 року, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В., скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ТОВ «Вінукрмед» на нерухоме майно нежитлову будівлю з прибудовами та земельну ділянку по [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; витребувано у ТОВ «Вінукрмед» оригінал договору №1/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладений 23 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» і ТОВ «Вінукрмед», а також оригінал договору №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладений 23 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» і ТОВ «Вінукрмед». 15 липня 2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О. В., де просила відмовити [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує, що 24 червня 2016 року до неї звернулася директор ТОВ «Вінукрмед» Антоненко О. М. із заявою про вилучення записів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, додаючи при цьому рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року із відміткою про набрання ним законної сили 21 червня 2019 року, а також іпотечний договір від 11 серпня 2010 року, договір №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 23 червня 2016 року, вимоги про усунення порушення від 30 березня 2016 року №11051/3410/2016 та докази їх отримання. На підставі вказаних документів приватним нотаріусом Верповською О. В. був припинений арешт щодо спірного нерухомого майна та зареєстроване право власності на нього за ТОВ «Вінукрмед». Посилаючись на норми ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо порядку проведення державної реєстрації, а також ч. 6 ст. 154 ЦПК України, враховуючи, що нотаріусу було надане судове рішення з відміткою про набрання ним законної сили, що вказувало на припинення дії заходів забезпечення позову, та усіх інших необхідних документів для вчинення реєстраційних дій, що відповідали вимогам законодавства, підстави для відмови у вчиненні таких дій були відсутніми, а тому вчинені реєстраційні дії є законними. 15 липня 2019 року до суду також надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», де заперечує проти задоволення позовних вимог, викладених у позовній заяві, у повному обсязі. Викладаючи обставини укладення обох договорів відступлення прав вимоги, цитуючи окремі їх умови, відповідач вказує, що виходячи із їх змісту не передбачено умов передачі грошових коштів у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, що є істотною умовою договору факторингу. Тобто оспорюваний договір про відступлення прав вимоги є договором цесії. Згідно якого замінено лише кредитора у відповідних зобов`язаннях, жодних змін у обсязі прав і обов`язків боржника при відступленні прав вимоги не здійснюється. Новий кредитор ТОВ «Вінукрмед» набуває прав у тому ж обсязі і на тих самих умовах, які мав первісний кредитор на момент укладення договору відступлення прав вимоги. При цьому відповідач посилається на відсутність порушення прав, свобод та інтересів позивача, адже вона не є стороною оспорюваних правочинів. Позивач не обґрунтувала, яким чином оспорювані правочини порушують її суб`єктивні права та охоронювані законом інтереси. 29 липня 2019 року відповідач ТОВ «Вінукрмед» також подав відзив на позовну заяву. Однак, даний відзив у порушення вимог ч. 7 ст. 178 та ч.1 ст.191 ЦПК України наданий із порушенням строку встановленого судом ухвалою від 18 червня 2019. Будь-яких поважних причин порушення встановленого судом строку для надання відзиву суду не повідомлено. Клопотання про продовження процесуального строку встановленого судом від відповідача не надходило. При цьому судом враховано, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому, даний відзив не прийнятий судом до розгляду на підставі ч. 8 ст. 178 і ст. 191 ЦПК України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2019 року витребувано у ТОВ «Вінукрмед» оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №0303112528230 від 31 березня 2016 року, в якому міститься підпис та рукописний текст, виконаний від імені [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2019 року ( без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) клопотання позивача про призначення експертизи залишене без розгляду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ АБ «Укрсоцбанк» про залучення його як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. В судовому засіданні представник позивача адвокат Вавшко В. С. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Вінукрмед» - адвокат Ткачук Б. О. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, вказуючи на їх безпідставність. Інші учасники справи у судові засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О. В. клопотала про розгляд справи за її відсутності, що викладене в її письмових поясненнях. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом установлено, що 11 серпня 2010 року ПАТ «АКБ «Київ» (правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк») та ТОВ «Академічна клініка» були укладені договори: генеральна угода про здійснення кредитування №014/10, договір про надання відновлювальної кредитної лінії №014/10-ВКЛ від 11 серпня 2010 року, договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №014/10-НКЛ від 11 серпня 2010 року (а.с.14-30, т.1). На забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами між ПАТ «АКБ «Київ» та [PERSON] був укладений іпотечний договір від 11 серпня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., зареєстрований в реєстрі за № 2019. Згідно його умов іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно: нежитлову будівлю, з прибудовами, загальною площею 773,2 кв. м, що знаходиться у [ADDRESS] , а також земельну ділянку, на які розташована нежитлова будівля з прибудовами, загальною площею 0,0503 га, по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для комерційних потреб, кадастровий номер 0510136600:02:052:0017 (а.с.31-33, т.1). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10 грудня 2014 року у справі №127/13362/13-ц стягнуто солідарно з ТОВ «Академічна клініка» та [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «Київ»» заборгованість за договором про надання невідновлюваної кредитної лінії №014/10/-НКЛ від 11 серпня 2010 року та додатковими угодами до нього в загальній сумі 4777169,70 грн, яка складається з: 2 710 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 1 526 134,02 грн прострочена заборгованість по процентах за кредитом; 25 970,83 грн поточна заборгованість по процентах за кредитом; 176 390,83 грн пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 338 674,02 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту; стягнуто з ТОВ «Академічна клініка» на користь ПАТ «АКБ «Київ»» заборгованість за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 014/10/-ВКЛ від 11 серпня 2010 року та додатковими угодами до нього в загальній сумі 39 858,52 грн, яка складається з: 33 858,03 грн прострочена заборгованість за кредитом; 2 838,01 грн поточна заборгованість по процентах за кредитом; 3 162,48 грн прострочена заборгованість по процентах за кредитом; у задоволенні вимог ПАТ «АКБ «Київ»» про стягнення 245,21 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом та 23 528,94 пені за несвоєчасне повернення кредиту відмовлено; у задоволенні позовних вимог ПАТ «АКБ «Київ»» про стягнення заборгованості за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 014/10/-ВКЛ від 11 серпня 2010 року, заявлених до [PERSON] , як до поручителя за договором поруки №014/10/-П від 11 серпня 2010 року, тобто як до солідарного боржника, відмовлено ( а.с.34-39, т.1). 29 грудня 2015 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина на яку видані свідоцтва, складається з: нежитлової будівлі з прибудовами по [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0503 га, за цією ж адресою, кадастровий номер 0510136600:02:052:0017 (а.с.40, 41 т.1). 23 червня 2016 року між ПАТ КБ «Укргазбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» укладені договори про відступлення прав вимоги за кредитними договорами та за іпотечним договором та на підставі договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором №3783, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О., державним реєстратором проведена реєстрація зміни іпотеки в частині земельної ділянки та нежитлової будівлі, розташованих в [ADDRESS] , відповідно до яких іпотекодержателя ПАТ АБ «Укргазбанк» змінено на ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив». 23 червня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед» уклали договір №1/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Згідно п. 1.1 цього договору у порядку та на умовах, визначених ним, первісний кредитор відступає у повному обсязі новому кредитору, а новий кредитор оплачує та приймає усі права, включаючи права вимоги грошових коштів, які існують станом на дату укладення цього договору, згідно кредитних договорів, укладених між ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «Академічна клініка», кредитором за якими є первісний кредитор на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 23 червня 2016 року, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив». П. 2.1. цього договору сторони обумовили обов`язок нового кредитора переказати кошти за відступлення права вимоги за кредитним договорами в сумі 2 080 000,00 грн на відповідний рахунок. Також 23 червня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед» уклали договір №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, згідно умов якого первісний іпотекодержатель відступає у повному обсязі, а новий іпотекодержатель приймає всі права іпотекодержателя, що існують станом на дату укладення цього договору, за іпотечним договором від 11 серпня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., зареєстрований в реєстрі за № 2019. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20 лютого 2019 року №156934675 23 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д. О. прийняті рішення індексний номер 30180561 та 30180071 про державну реєстрацію змін іпотеки щодо відомостей про суб`єкта іпотекодержателя з ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» на ТОВ «Вінукрмед», відповідно 23 червня 2016 року проведена державна реєстрація змін обтяження нерухомого майна за номерами запису про обтяження 15103525 та 15104084 внесені зміни про суб`єкта обтяження з ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» на ТОВ «Вінукрмед». 24 червня 2016 року ТОВ «Вінукрмед» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О. В, із заявою про вилучення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме щодо припинення обтяження на нерухоме майно нежитлову будівлю з прибудовами та земельну ділянку по [ADDRESS] , посилаючись на набрання законної сили 21 червня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року по справі №127/39/16-ц. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20 лютого 2019 року №156934675 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В. прийняті рішення індексний номер 30204983 та 30205040 про припинення обтяження на спірне нерухоме майно. Окрім того, 24 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В. прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30205092 та 30205065 на підставі яких відповідно внесені записи про право власності на земельну ділянку, площею 0,0503 га, кадастровий номер 0510136600:02:052:0017 по [ADDRESS] та нежитлову будівлю з прибудовами, загальною площею 773,2 кв. м по [ADDRESS] за ТОВ «Вінукрмед». Підставою виникнення права власності зазначено: іпотечний договір, серія та номер: 2019, виданий 11 серпня 2010 року, видавник Заєць І. О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, серія та номер:3784, виданий 23 червня 2016 року, видавник: Осипенко Д. О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, серія та номер: б/н, виданий 13 квітня 2016 року, видавник: Державне підприємство «Укрпошта»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, серія та номер: б/н, виданий 06 квітня 2016 року, видавник: Державне підприємство «Укрпошта»; вимога про усунення порушення (в порядку ст. 35, 36 Закону України «Про іпотеку»), серія та номер:11051/34102016, виданий 30 березня 2016 року, видавник: АБ «Укргазбанк». Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] вказує на недійсність договорів №1/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами та іпотечним договором, укладених 23 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед». Правовою підставою їх недійсності зазначає положення ч. 1 ст. 215 ЦК України в частині недодержання в момент його вчинення вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Суперечність змісту оскаржуваного правочину, на думку позивачки, полягає у його не відповідності вимогам ст. 1054 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», адже ТОВ «Вінукрмед» не наділено правом надавати фінансові послуги та не є фінансовою установою. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Статтею 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Таким чином, у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. З аналізу статей 512518 ЦК України можна зробити висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа. Разом з тим, із частини першої статті 1077 ЦК України, статті 350 ГК України та ч. 5 ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1079 ЦК України), фактора, яким може бути банк або інша установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч. 3 ст. 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором. У статті 350 ГК України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У ч. 1, 2 ст. 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ. Виходячи із системного аналізу зазначених норм матеріального законодавства договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Сам же договір факторингу у нормі\~статті 1077 ЦК України визначений як фінансування під відступлення права грошової вимоги та вже передбачає, що відступлення права вимоги є наслідком та лише складовою частиною цієї господарської операції, що полягає в забезпеченні виконання зобов`язання під фінансування. Однією із відмінних ознак факторингу від інших правочинів, які передбачають відступлення право вимоги, є передача грошових коштів у розпорядження за плату, тобто взамін права вимоги, клієнт отримує послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження на певний час, з обов`язком повернення цих коштів та оплати часу користування ними. При цьому сама грошова вимога передана клієнтом фактору не може розглядатися як плата за надану останнім фінансову послугу. Метою ж укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. У разі цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно Договір факторингу та оплатна цесія (купівлі-продажу права грошової вимоги ) мають відмінності і у строках дії таких договорів. Договір купівлі-продажу права грошової вимоги припиняє свою дію після того, як первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор оплатив її вартість. Договір факторингу діє і після того як фактор оплатив клієнту вартість грошової вимоги, а клієнт передав фактору право грошової вимоги до третіх осіб, до моменту коли боржник (або клієнт, в разі якщо це передбачено договором факторингу) виплатить факторові кошти за первісним договором. Між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса - вони базуються на заміні кредитора у зобов`язанні (відступленні права вимоги). Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст,\~\~суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов`язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків. Так, 23 червня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед» уклали договір №1/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, предметом якого згідно п. 1.1. є уступка у повному обсязі новому кредитору ТОВ «Вінукрмед» та оплата і прийняття останнім усіх прав, включаючи права вимоги грошових коштів, які існують станом на дату укладення цього договору. Разом з тим, він не передбачає умов передачі грошових коштів в розпорядження другої сторони за плату, сама ж грошова вимога не може розглядатися як плата, не спрямований на фінансування однієї стороною іншої, жодне із положень договору на це не вказує, а тому спірний договір є оплатним договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу та не є договором про надання фінансової послуги в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Вищезазначені правовідносини між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед» щодо укладання оскаржуваного правочину від 23 червня 2016 року врегульовані положеннями ст. 512 ЦК України в частині зміни кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги, яка в свою чергу не містить обмежень щодо суб`єктного складу сторін правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Інших обставин, підтверджених доказами, які свідчать про суперечність змісту оскаржуваного договору від 23 червня 2016 року №1/1 нормам ЦК України або іншим актам цивільного законодавства матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про визнання недійсним договору від 23 червня 2016 року укладеного між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед» про відступлення прав вимоги за кредитним договором №1/1 у зв`язку із недоведеністю обставин недійсності зазначеного правочину. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України, недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Саме вищезазначені положення цивільного законодавства України позивачка зазначає як правову підставу для визнання недійсним договору №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладений 23 червня 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед». Відповідно до ч. 2 ст. 188 ЦПК України, похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Отже, вимога позивачки про визнання недійсним договору №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 23 червня 2016 року, з врахуванням положень ч. 2 ст. 548 ЦК України, є похідною позовною вимогою від вимоги про визнання недійсним договору від 23 червня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «Вінукрмед» про відступлення прав вимоги за кредитним договором №1/1 (основна вимога). Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні основної позовної вимоги позивачки, похідна позовна вимога також не підлягає задоволенню. В частині вимог про скасування рішень про державну реєстрацію змін іпотеки №30180561, № 30180071 від 23 червня 2016 року про зміну іпотекодержателя ТОВ «ФК «Фінактив» на ТОВ «Вінукрмед» та скасування рішень про державну реєстрацію змін обтяження нерухомого майна № 15103525, № 15104084 від 23 червня 2016 року, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Отже вимоги позивачки щодо скасування рішень про державну реєстрацію від 23 червня 2016 року змін іпотеки № 30180561, № 30180071 та рішень про державну реєстрацію змін обтяження нерухомого майна № 15103525, № 15104084 від 23 червня 2016 року є похідними від основної вимоги, якою у даному випадку є визнання недійсним договору №1/1 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 23 червня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінактив» на ТОВ «Вінукрмед». Враховуючи, що в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору від 23 червня 2016 року про відступлення прав вимоги за іпотечним договором позивачці відмовлено, похідні позовні вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію змін іпотеки № 30180561, № 30180071 від 23 червня 2016 року та скасування рішень про державну реєстрацію змін обтяження нерухомого майна №15103525, № 15104084 від 23 червня 2016 року, в силу положень ч. 2 ст. 188 ЦПК України, задоволенню не підлягають. Зі змісту позовних вимоги [PERSON] також убачається, що нею ставиться питання про визнання протиправними дій державного реєстратора приватного нотаріуса Верповської О. В. при прийнятті рішень (індексний номер рішення: 30204983 та 30205040 від 24 червня 2016 року) про припинення обтяження на нерухоме майно: нежитлову будівлю з прибудовами та земельну ділянку, що розташовані у [ADDRESS] , а також дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішень про державну реєстрацію прав №30205092 та № 30205065 від 24 червня 2016 року. Суд звертає увагу, що спірні правовідносини у цій справі виникли фактично щодо права власності на нежитлове приміщення та земельну ділянку, оскільки позивачка намагається встановити факт наявності у неї речового права на спірне нерухоме майно та відсутність такого права у відповідача ТОВ «Вінукрмед». Належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивачка, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом при розгляді справ з подібними правовідносинами (зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 824/1751/14). Однак, в даному випадку суд звертає увагу й на предмет позову - визнання дій конкретної особи (приватного нотаріуса) протиправними (саме так заявлені позовні вимоги позивачкою) з підстав їх невідповідності закону, який фактично пред`явлений до особи, яка не є стороною у справі, а лише третьою особою, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені до неналежної особи. Разом з тим, самі реєстраційні дії щодо спірного майна можуть бути розглянуті на предмет дій особи, яка звернулася за реєстрацію речового права за собою, тобто відповідача ТОВ «Вінукрмед» до якого й заявлений позов. Судом установлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/39/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ АБ «Украгазбанк» про визнання припиненим договору іпотеки, припиненим право вимоги за договором іпотеки та виключення записів з реєстру. У межах розгляду даної справи ухвалою цього суду від 11 квітня 2016 року накладений арешт на нерухоме майно: нежитлову будівлю з прибудовами та земельну ділянку по [ADDRESS] . Окрім того 15 квітня 2016 року державним виконавцем Центрального ВДВС Вінницького міського управління юстиції Слободяном О. В. винесена постанова про накладення арешту на зазначене нерухоме майно та внесені записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 14189487 щодо реєстрації обтяження на об`єкт нерухомого майна №822631805101 (земельна ділянка) (а. с. 58, т. 1) та за № 14189239 щодо реєстрації обтяження на об`єкт нерухомого майна №822496205101 (нежитлова будівля з прибудовами) (а. с. 62, т. 1). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року у справі №127/39/16-ц у задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а. с. 142-147, т. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. 17 червня 2016 року [PERSON] подана апеляційна скарга на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи. Ухвалою Апеляційного Суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року залишене без змін та набрало законної сили. З наведеного слідує, що [PERSON] в межах десятиденного строку встановленого нормами ЦПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), реалізувала своє право на подання апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року, а тому станом на 24 червня 2016 року вищезазначене рішення суду не набрало законної сили. Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2016 року скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року в цивільній справі №127/39/16-ц у виді арешту нежитлової будівлі з прибудовами, що по [ADDRESS] , та земельної ділянки, на якій розташована нежитлова будівля з прибудовами, що по [ADDRESS] , загальною площею 0,0503 га, кадастровий номер 0510136600:02:052:0017. Підставами для скасування заходів забезпечення позову суд зазначив положення ст. 154 ЦПК України та встановлення обставини набрання рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року законної сили (а. с. 102-103, т. 1). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2016 року про скасування заходів забезпечення позову скасована. Підставами для скасування вищезазначеної ухвали від 24 червня 2016 року суд апеляційної інстанції зазначив неналежним чином перевірку обставин набрання законної сили рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року. 24 червня 2016 року директор ТОВ «Вінукрмед» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. із заявою № 3621/01-09, в якій просив припинити запис арешту нежитлової будівлі та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року у зв`язку із набранням законної сили рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року (а. с. 141, т. 1). До заяви додано копія вищезазначеного рішення суду в цивільній справі № 127/39/16-ц в відміткою про набрання рішенням законної сили 21 червня 2016 року. 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Верповською О. В. прийняті рішення (індексний номер рішення: 30204983 та 30205040 від 24 червня 2016 року) про припинення обтяження на нерухоме майно нежитлову будівлю з прибудовами та земельну ділянку, що розташовані у [ADDRESS] . Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (в\~редакції чинній\~станом на\~24\~червня 2016\~року), записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до п. 2.1, 2.5 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року № 3502/5 (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), для внесення змін до записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрації прав, або нотаріусу, яким проведео державну реєстрацію прав, заяву та документи визначені цим Порядком. Для внесення змін зо записів Державного реєстру прав у зв`язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цьго права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає\~документ,\~що є\~підставою для\~зміни відомостей, копії документів, визначених у п. 2.3. цього розділу. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. З врахуванням вищенаведених норм законодавства та зважаючи, що на вказану дату рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року та ухвала від 24 червня 2016 року в цивільній справі № 127/39/16 не набрали законної сили, 24 червня 2016 року були відсутні правові підстави для звернення до нотаріуса для вилучення записів про арешт на нерухоме майно та відповідно прийняття рішень № 30204983 та № 30205040 про припинення обтяження на нерухоме майно, вжитих ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року. Суд звертає увагу, що підставою для прийняття приватним нотаріусом Верповською О.В. рішень № 30204983 та № 30205040 від 24 червня 2016 року були заява директора ТОВ «Вінукрмед» від 24 червня 2016 року та копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року з відміткою про набрання останнім законної сили 21 червня 2016 року. Разом з тим це не спростовує той факт, що на вказану дату ні рішення суду, ні ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову не набрали законної сили, а відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник. Щодо позовних вимог про протиправність та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно індексний номер 30205092 та 30205065 від 24 червня 2016 року та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ТОВ «Вінукрмед» на нерухоме майно нежитлову будівлю з прибудовами та земельну ділянку по [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Однією з підстав для задоволення вищезазначених вимог позивачка зазначає порушення ТОВ «Вінукрмед» вимог договору іпотеки в частині прийому-передачі предмету іпотеки в порядку позасудового звернення стягнення на іпотечне майно. Як зазначалось вище, ТОВ «Вінукрмед» 23 червня 2016 року набуло право вимоги за кредитними договорами та договором іпотеки від 11 серпня 2010 року та набуло статусу іпотекодержателя на земельну ділянку та на нежитлову будівлю з прибудовами розташованими в [ADDRESS] . Позивачка в свою чергу в 2015 році в порядку спадкування за законом набула права власності на вищезазначене нерухоме майно, та є іпотекодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року) у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати зокрема і передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до п. 2.4.3 іпотечного договору від 11 серпня 2010 року, іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічне положення міститься і в п. 4.1 зазначеного догвору. Відповідно до п. 4.5 іпотечного договору від 11 серпня 2010 року, після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою забезпечення його належного господарського використання згідно з його цільовим призначеням, а також отриманням доходів, предмет іпотеки передається іпотекодержателю, або третій особі за погодженням з іпотекодавцем та іпотекодержателем в управління на період до його реалізації у порядку встановленого цим договором. Аналогічна норму містить і положення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року) «Передача предмета іпотеки в управління». Слід звернути увагу на те, що відповідно до п. 4.7, 4.8 іпотечного договору, поняття «реалізація предмета іпотеки» полягає у його продажі іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі або на прилюдних торгах. З наведеного слідує, що погодження іпотекодавця на передачу предмета іпотеки іпотекодержателю в управління, відповідно до положень Закону та договору, необхідне у разі прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації у порядку продажу в межах процедури передачі на такий час предмета іпотеки в управління. Наразі, ТОВ «Вінукрмед», якє є іпотекодержателем, була застосована інша процедура звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, яка в свою чергу не передбачає необхідності отримання згоди іпотекодавця. Отже твердження позивачки про необхідність наявності добровільної згоди іпотекодавця щодо набуття іпотекодержателем права власності на іпотечне майно не ґрунтується на нормах законодавства та умовах іпотечного договору від 11 серпня 2010 року. Крім того, позивачка зазначає про порушення порядку звернення стягнення на іпотечне майно у зв`язку з не проведенням оцінки вартості іпотечного майна. Відповідно до висновку про вартість майна, виконаного суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] на замовлення [PERSON] , станом на 01 червня 2016 року ринкова вартість об`єкта оцінки в. [ADDRESS] без урахування ПДВ становить 13512271,00 грн, в т. ч. будівля медичного центру - 12238673,00 грн, земельна ділянка 1273598,00 грн (а. с. 92-93, т. 1). Відповідно до висновків про вартість майна, виконаних ПП «Консалтингова група АГРО-ЕКСПЕРТ», на дату оцінки 24 червня 2016 року ринкова вартість нежитлової будівлі з прибудовами в [ADDRESS] , власником якого є ТОВ «Вінукрмед» становить 3535800,00 грн, ринкова вартість земельної ділянки в [ADDRESS] , власником якого є ТОВ «Вінукрмед» - 520600,00 грн. Призначення оцінки прийняття управлінських рішень (а. с. 94, 95 т. 1). Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Із змісту зазначеної норми слідує, що на час набуття права власності іпотекодержателем на іпотечне майно, обов`язково має бути проведена оцінка предмета іпотеки, яка має бути здійснена суб`єктом оціночної діяльності. Станом на день набуття права власності іпотекодержателем на іпотечне майно 24 червня 2016 року суб`єктом оціночної діяльності була здійснена оцінка ринкової вартості іпотечного майна, про що складений висновок від 24 червня 2016 року. Доказів про те, що оцінка іпотечного майна здійснена ТОВ «Вінукрмед» після набуття права власності на іпотечне майно, як-то зазначено в позовній заяві, матеріали справи не містять. Позивачка звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.4.5 іпотечного договору від 11 серпня 2010 року іпотекодержатель має право за погодженням із іпотекодавцем здійснювати переоцінку предмета іпотеки у зв`язку із змінами кон`юктури ринку, інших факторів, а також у разі пролонгації дії основного зобов`язання. З врахуванням наведеного положення іпотечного договору, позивачка вважає, що 24 червня 2016 року фактично була проведена «переоцінка» іпотечного майна без згоди іпотекодавця, а не «оцінка», як то передбачено положеннями Законом України «Про іпотеку». Суд зауважує, що умовами іпотечного договору від 11 серпня 2010 року іпотекодержателю надано лише право на проведення переоцінки іпотечного майна, та лише у певних випадках, як-то зміни кон`юктури ринку, інших факторів, а також у разі пролонгації дії основного зобов`язання, обов`язок же здійснювати таку переоцінку предмета іпотеки - відсутній. При цьому, ні положення іпотечного договору від 11 серпня 2010 року, ні Закон України «Про іпотеку», не містять обов`язку сторін погоджувати вартість іпотечного майна на момент набуття права власності на останнє іпотекодержателем, як про те стверджує позивачка в позовній заяві. Враховуючи, наявність оцінки предмета іпотеки, яка здійснена суб`єктом оціночної діяльності на момент набуття права власності, в суду відсутні підстави стверджувати про недотримання положень ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Одночасно суд звертає увагу на те, що зазначення у висновку від 24 червня 2016 року призначення оцінки іпотечного майна як «прийняття управлінських рішень» та визначення власником іпотечного майна - ТОВ «Вінукрмед» за своєю суттю не свідчить про порушення положень ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Слід також зазначити, що питання недостовірність вказаної оцінювачем ПП «КГ «Арго-Експерт» вартості іпотечного майна не є предметом спору в даній справі та неоцінюється судом. Також позивачка зазначає про порушення відповідачем вимог Закону України «Про іпотеку» в частині направлення боржнику та іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень основного зобов`язання. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції чинній станом на 24 червня 2016 року), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, іпотекодержателем ТОВ «Вінукрмед» приватному нотаріусу [PERSON] 24 червня 2016 року надано, зокрема і письмову вимогу про усунення порушень від 30 березня 2016 року №11051/3410/2016, адресовану голові комісії з припинення ТОВ «Академічна клініка» (боржник), та [PERSON] як спадкоємцю [PERSON] (іпотекодавець). Іпотекодержатель АБ «Укргазбанк» (станом на 30 березня 2016 року) вимагає усунути порушення Кредитних договорів та погасити заборгованість в сумі 7755202,92 грн. У випадку не погашення заборгованості протягом 30 днів, іпотекодержателем буде реалізоване право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки (а. с. 158-161, т. 1). Матеріали справи містять також ксерокопію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з цифровим ідентифікатором 0303112528256 з вдіміткою про вручення представнику ТОВ «Академічна клініка» 06 квітня 2016 року (а. с. 162, т.1), а також ксерокопію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з цифровим ідентифікатором 0303112528230 з відміткою про вручення особисто [PERSON] 13 квітня 2016 року із зазначенням підпису останньої (а. с. 163, т.1). Відповідно до п. 105 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України від 05 березня 2009 року №270, для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. За твердженням позивачки, вимога ПАТ АБ «Укргазбанк» від 30 березня 2016 року нею не отримувалась, а підпис на рекомендованому повідомленні про вручення вимоги є підробленим. З метою з`ясування даного питання позивачем ставилося питання про призначення у справі почеркознавчої експертизи та для забезпечення її проведення витребування у ТОВ «Вінукрмед» оригіналу рекомендованого повідомлення. Однак відповідачем ТОВ «Вінукрмед» на виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2019 року, оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] наданий не був. Судом з власної ініціативи запитувалася у експертної установи можливість проведення почеркознавчої експертизи на підставі копії документа, проте Вінницьким відділенням КНДІСЕ повідомлено про неможливість проведення експертизи за таких умов. Таким чином, об`єктивно відсутня можливість беззаперечно стверджувати про належне повідомлення позивача щодо необхідності усунення порушень кредитних договорів від 30 березня 2016 року №11051/3410/2016 та належне виконання іпотекодержателем вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Доводи відповідача про надіслання іпотекодавцю цієї вимоги за обставин, що мають місце, жодним чином не підтверджені відповідними належними доказами, твердження позивача не спростовано. Надані стороною відповідача письмові пояснення осіб суд не бере до уваги в силу положень ст.78,79 ЦПК України. До того ж слід зазначити, що також неможливо встановити й які саме документи були направлені на адресу позивача, що в свою чергу не дає можливості суду однозначно стверджувати про надання належних та допустимих доказів виконання іпотекодержателем вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку». За вищевстановлених обставин, відповідач ТОВ «Вінукрмед» передчасно прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, адже [PERSON] , як іпотекодавець, не була належним чином повідомлена про наявні порушення за кредитними договорами та позбавлена можливості усунути наявні порушення у 30-денний строк для запобігання звернення стягнення на предмет іпотеки, як-то передбачено положеннями ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року та ухвала від 24 червня 2016 року в цивільній справі №127/39/16, якою скасовані заходи забезпечення позову (накладений арешт на нерухоме майно), не набрали законної сили. В свою чергу, реєстрація права власності на іпотечне майно за ТОВ «Вінукрмед» за таких обставин порушує права позивачки [PERSON] , а тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно № 30205092 та № 30205065 від 24 червня 2016 року та державна реєстрація прав на нерухоме іпотечне майно за ТОВ «Вінукрмед» підлягає скасуванню. Суд не погоджується із твердженням представника відповідача ТОВ «Вінукрмед» про встановлення рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року в цивільній справі № 760/23303/17 обставин правомірності і законності підстав набуття ТОВ «Вінукрмед» права власності на іпотечне майно, адже постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в цивільній справі № 760/23303/17 скасована постанова Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Судом апеляційної інстанції судове рішення станом на день розгляду даної справи не прийняте. Отже рішення суду, на яке посилається представник відповідача, не набрало законної сили, та в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не може бути взято до уваги у даній справі. Щодо способу захисту порушеного права позивачем в цій частині, то суд звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 в справі №802/3/18-а. Однак зазначає, що 05.12.2019 був прийнятий Закону України № 340-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким зокрема внесені зміни до ст.26 Закону України \~"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до яких у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Отже позивачем вірно обраний спосіб захисту свого права. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду за подання позовної заяви, яка містить вісім вимог немайнового характеру, сплачено судовий збір на загальну суму 6147,2 грн (а. с. 1-2, 118-121, т.1). Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволено частково, а саме дві позовних вимоги немайнового характеру пред`явлені до ТОВ «Вінукрмед», з останнього на користь позивачки слід стягнути судові витрати (сплачений судовий збір) пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1536,8 грн. Щодо витрат\~на правничу\~допомогу,\~то суд\~звертає увагу\~учасників на\~положення ч.8\~ст.141\~ЦПК України,\~відповідно до\~яких,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зважаючи, що представником позивача заявлено про витрати на правничу допомогу до закінчення судових дебатів, тому вказане питання буде вирішене з урахуванням вказаних вище положень. На підставі викладеного,

Outcome: partial