Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та за [PERSON] право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про слухання справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1990 року, виданого Теребовлянською районною радою народних депутатів виконком Теребовлянської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, що складається з 3 членів, головою якого була [PERSON] , та 2-х членів: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідок Теребовлянської міської ради Тернопільської області № 09-04-13/183, № 09-04-13/184 виданої 06.08.2019 року, станом на 1989 року, цілий будинок з приналежними до нього будівлями, який розташований у [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , складається з 2-х членів: [PERSON] (син) та [PERSON] (невістка), які проживали і були приписані у вищевказаному житловому будинку. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в [ADDRESS] , були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із врахуванням рівності їх часток. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS] , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких [PERSON] , як голові колишнього колгоспного двору належало 1/3 частка вищевказаного будинковолодіння, іншим співвласникам [PERSON] , [PERSON] належало по 1/3 частці вищевказаного будинковолодіння. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 листопада 1954 року вбачається, що його батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти (у тому числі усиновлені). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Згідно до довідки Теребовлянської міської ради Тернопільської області № 09-04-13/183, виданої 06.08.2019 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям. У вказаного подружжя народилися діти [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] батьків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , та після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , та після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Таким чином [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно висновку про вартість майна, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що розташована в [ADDRESS] становить 44450 (сорок чотири тисячі чотириста п`ятдесят) грн. Відповідно до постанови виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою від 04.03.2020 року № 342/02-14 було відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутні право встановлювальні документи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] ), визнавши право власності за [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] ), виділивши [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] ), визнавши право власності за [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] ).

Outcome: approved