Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

26.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Як вбачається із заявлених вимог позивач просить визнати дійсним Договір №19251 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,20 кв.м., корисною площею 42.3, жилою площею 26.6 кв.м., яка складається із двох кімнат, укладений на Одеській товарні біржі 04.02.1997 року між [PERSON] , яка діяла від себе особисто та і від імені [PERSON] на підставі довіреності р.№1118 від 13 січня 1997 року, посвідченої ПНОМНО Іллічевою Н.А., [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] , 1989 року народження, на підставі Виписки з рішення Ради опіки та піклування Відділу по справам неповнолітніх виконкому Одеської міської ради народних депутатів №1/16 від 16 січня 1997 року, з однієї сторони та [PERSON] , з іншої сторони, та зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації дата реєстрації 07.02.1997 року, в книзі 213 пр-стр.204-р.№260. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на сьогоднішній день їй стало відомо, що вона, як належний власник, не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки вказаний договір нотаріально не посвідчений. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 19.10.2020 року об 11 годині 00 хв. 19.10.2020 року у зв`язку із знаходженням судді Кузнецової В.В. на лікарняному судове засідання відкладено на 99.11.2020 року. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надавали. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, за наявності згоди позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено, що 04 лютого 1997 року на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу №19251, відповідно до умов якого [PERSON] , яка діяла від себе особисто і від імені [PERSON] на підставі довіреності р.№1118 від 13 січня 1997 року, посвідченої ПНОМНО Іллічевою Н.А., [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] , 1989 року народження, на підставі Виписки з рішення Ради опіки та піклування Відділу по справам неповнолітніх виконкому Одеської міської ради народних депутатів №1/16 від 16 січня 1997 року, продали, а [PERSON] купила продажу квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,20 кв.м., корисною площею 42.3, жилою площею 26.6 кв.м., яка складається із двох кімнат. Сторони договору купівлі-продажу №19251 від 04.02.1997 року домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору. Зазначений договір 07.02.1997 року був зареєстрований Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі 213 пр-стр.204-р.№260 на ім`я [PERSON] .. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 47ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до частини 1 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу"). Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч.2 ст. 15 ЗУ „Про товарну біржу", дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту. Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, в якому роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше. Оскільки в даних правовідносинах наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу - ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" та ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року, Закон України "Про товарну біржу" було прийнято в 1991 року, а Цивільний кодекс на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року, тому при вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування сторонами спірного правочину ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (як нормативного акта, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що сторони є добросовісними набувачами нерухомого майна. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої права власника, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved