Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 06.07.2020 року, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Яснозірської сільської ради про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщинимотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , яка є матір`ю батька позивача - [PERSON] , який помер [INFO] . Бабуся на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Інші члени сім`ї та утриманці на день смерті [PERSON] не проживали та не були зареєстровані. Наводячи лад на горищі будинку, в якому проживала [PERSON] , позивачем було знайдено сертифікат на право власності на земельну частку (пай) та заповіт, який був складений [PERSON] на користь [PERSON] . Однак позивачу не було відомо про наявність даного заповіту. Звернувшись до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою щодо можливості прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , позивач отримав відмову, через пропущення строку на звернення з заявою та фактичне неприйняття спадщини. У зв`язку з цим, [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк у 3 міс. для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] та провести розгляд справи без його участі. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Соколишиної Л.Б. від 04.04.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, з відкриттям провадження. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Тептюка Є.П. справа прийнята до свого провадження. 01.09.2020 року на електронну пошту суду надійшла заява від секретаря Яснозірської сільської ради про розгляд справи без участі їх представника, та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. 02.09.2020 року від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у зв`язку із сімейними обставинами. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про її смерть від 03.01.2012 року, Серія [NUMBER] . 29.05.1992 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все то, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельний пай, розміром 1,70 га, у КСП агрофірма «Яснозіря», який належав [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай), від 21.03.1997 року, Серія ЧР №0212367. Свідоцтвом про народження [PERSON] (від 16.03.1985 року, Серія [NUMBER] ) та свідоцтвом про народження [PERSON] (від 10.11.1958 року, серія [NUMBER] ) підтверджується, що [PERSON] є бабусею [PERSON] . Листом Черкаської районної державної нотаріальної контори від 23.06.2020 року №446/01-16, [PERSON] фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , через фактичне неприйняття спадщини та пропущення строку на звернення з відповідною заявою. З листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 27.08.2020 року №654/01-16 вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] у нотаріальній конторі не заводились. Про фактичне прийняття спадщини спадкоємцями нотаріальній конторі не відомо. Норми права, що підлягають застосуванню: Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. ч. 2 ст. 1272 ЦПК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Згідно ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, суд приходить до висновку, що необізнаність позивача про наявність у спадкодавця спадкового майна, не є поважною причиною, з якої позивачем пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] не довів той факт, що йому дійсно не було відомо про наявність заповіту, хоча зважаючи на ступінь рідства зі спадкодавицею, він міг знати, що остання склала заповіт на його користь. Вказана позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2020 року по справі № 192/1663/17, де зазначено, що «судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні". Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судові витрати: Суд вирішує порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судовий збір необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed