Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У своєму позові [PERSON] зазначив, що 13.10.2013 року приблизно об 11-25 год. [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», державний номер АР 2014АВ, здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Ленської з боку вул. Донецької в напрямку вул. Бородинської у м. Запоріжжі, діючи в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля, виїхавши на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення передньою центральною частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ-21099» з автомобілем «Мазда-626» під керуванням позивача. Згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2014 року у справі № 334/11682/13-к ДТП сталося з вини відповідача [PERSON], який свою вину не заперечував. Зазначеним вироком, суд визнав відповідача винним за ч. 1 ст. 286 КК України і призначив [PERSON] покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Внаслідок зазначеної ДТП позивачу було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому третьої пясної кістки лівої кисті зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфіковано судом як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке потягло за собою довготривалий розлад здоров»я більше 21 дня. Це підтверджується висновком судово-медичної експертизи №3937 від 24.10.2013 року. Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 816/13 від 28.11.2013 року порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 11.3 ПДД знаходиться в прямому причинному звязку з подією ДТП та її наслідками. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, що підтверджується вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, то ДТП, що сталося 13.10.2013 р., є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача-2 настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідач-1 застрахований у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», у звязку з цим він звернувся до останнього з метою виплати відшкодування. У повідомленні від 03.04.2014 р. № 2810 Відповідач-2 повідомив про те, що ним прийнято рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в сумі 14\~008,59 грн., франшиза по полісу № АС/3085247 становить 1\~000,00 грн. У звязку з тим, що його автомобіль через ДТП перебував та перебуває до теперішнього часу у неробочому стані, він змушений платити за послуги охорони автомобіля з 13.10.2013 року по 20.02.2015 року суму 7425,00 грн., які він також відносить до матеріальних збитків, спричинених ДТП. Крім того, ним були понесені витрати на експертні послуги, які склали 850,00 грн. та юридичні послуги у розмірі 1600 гривень. Також позивач зазначає, що він займається журналістською та видавничою справою, тому травма, яку він отримав при ДТП, дуже ускладнила, а спочатку взагалі унеможливила нормальне виконання ним своїх трудових обовязків, оскільки його рука не працювала через перелом. Це також спричинило нервові розлади у його здоровї. Розмір своїх душевних страждань він оцінює в 5 000 (пять тисяч) гривень. До суми відшкодування (шкода, заподіяна здоровю) він додає витрати на медичне обстеження та ліки у розмірі 105,00 грн. (забір крові) + 90,03 грн. (консультація по мед. документам) + 86,48 грн. (медикаменти) = 281,51 грн., що підтверджуються відповідними квитанціями. Просить стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», код ЄДРПОУ 23734213, на користь [PERSON], [INFO], 49\~000,00 грн.- матеріальної шкоди, 26\~398,23 грн. -пені, 36921,38 грн.- втрат від інфляції, 2211,04 грн. -трьох відсотків річних, 15653,15 грн. -упущеної вигоди, 2731,51 грн. -моральної шкоди та шкоди, заподіяної здоровю, 800 грн. -відшкодування юридичних послуг та 425 грн. за проведення експертизи, 3712,50 грн. - за послуги стоянки автомобіля, 250,00 грн. - відшкодування витрат по явці в судові засідання. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], 22555,73 грн. -матеріальної шкоди, 12151,66 грн. -пені, 16995,69 грн. - втрат від інфляції, 1017,79 грн.- трьох відсотків річних, 7205,47 грн. -упущеної вигоди, 2550,00 грн. -моральної шкоди, 800 грн. -відшкодування юридичних послуг та 425 грн. за проведення експертизи, 3712,50 грн. -за послуги стоянки автомобіля, 250,00 грн. - відшкодування витрат по явці в судові засідання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія»» позовні вимоги визнав частково відповідно до письмових заперечень. Відповідач [PERSON]В та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які\~вона посилається, а цивільна справа розглядається \~в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи \~неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом. Сторони пояснили, що всі докази \~надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, \~з»ясувавши \~всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і\~вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог і прийшов до такого висновку. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 13.10.2013 року, приблизно об 11-25 год., [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», державний номер АР 2014АВ, здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Ленської з боку вул. Донецької в напрямку вул. Бородинської у м. Запоріжжі, діючи в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля, виїхавши на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення передньою центральною частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ-21099» з автомобілем «Мазда-626» під керуванням позивача. Згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2014 року, у справі № 334/11682/13-к ДТП сталося з вини відповідача [PERSON] Зазначеним вироком, суд визнав відповідача винним за ч. 1 ст. 286 КК України і призначив [PERSON] покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вирок набрав законної сили 13.03.2014 року. Внаслідок зазначеної ДТП позивачу було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому третьої пясної кістки лівої кисті зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфіковано судом як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке потягло за собою довготривалий розлад здоров»я більше 21 дня що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №3937 від 24.10.2013 року. Згідно висновку судово- автотехнічної експертизи № 816/13 від 28.11.2013 року порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 11.3 ПДД знаходиться в прямому причинному звязку з подією ДТП та її наслідками. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України «вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою» суд доходить до висновку, що є всі підстави звільнити позивача від доказування обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які він посилається. Сумніву в тому, що шкода, яка спричинена позивачу [PERSON], сталася саме при таких обставинах у суда не викликає. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, що підтверджується вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, то ДТП, яке сталося 13.10.2013 р., є страховим випадком, внаслідок якого у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] застрахований у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». 16.10.2013 року, [PERSON] повідомив ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про дорожньо - транспортну пригоду. 21.10.2013 року, [PERSON] звернувся до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. У повідомленні від 03.04.2014 р. № [NUMBER] «Українська охоронно-страхова компанія» повідомило про те, що ним прийнято рішення щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування в сумі 14\~008,59 грн., франшиза по полісу № АС/3085247 становить 1\~000,00 грн. Страхове відшкодування позивачу не сплачено. Під час розгляду справи, за клопотанням представника позивача [PERSON] -[PERSON], судом було призначено судову авто товарознавчу експертизу. Згідно висновку № 112 від 29.02.2015 р. (т.2 а.с.1-15) « Вартість автомобіля Mazda 626 реєстраційний номер 94\~003 НА на 13.10.2013 року становить 32\~023 гривень 11 коп. Розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Mazda 626 реєстраційний номер 94\~003 НА на 13.10.2013 року становить 47\~589 гривень 74 коп.». Крім того, за клопотанням представника позивача [PERSON] -[PERSON], судом було призначено додаткову судову авто товарознавчу експертизу. Згідно висновку експерта № 57 від 22.06.2015 р. (Т.2 а.с.139-163) «Розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Mazda 626 реєстраційний номер 94\~003 НА на 16.06.2015 року становить 71\~555 гривень 73 коп. Вартість проведення відновлювального ремонту автомобіля Mazda 626 реєстраційний номер 94\~003 НА станом на день проведення експертизи 21898,97 грн. Перевищує його ринкову вартість 71555,73 грн. на момент проведення експертизи 16.06.2015 року. Вартість автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА, в пошкодженому стані станом на 16.06.2015 року з урахуванням пошкоджень, отриманих при ДТП 13.10.2013 року, складає 13\~770, 45 грн. ». В судовому засіданні судовий експерт автотехнік [PERSON] висновок, викладений в судовій авто технічній експертизі № 57, підтвердив в повному обсязі та зазначив, що вартість проведення відновлювального ремонту автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА, станом на 16.06.2015 р. перевищує вартість автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА, станом на 16.06.2015 р. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. В частині 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вищевикладене зобовязує [PERSON], відшкодувати завдані ним під час дорожньо-транспортної пригоди збитки позивачу [PERSON], оскільки його вина встановлена судом та підтверджується наданими на розгляд суду доказами. Однак, до подій ДТП, а саме 13.10.2013 року відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (автомобіля [NUMBER]) була застрахована у [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія», що підтверджується Полісом № АС/3085247, згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 50\~000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну з франшизою 1000,00 гривень. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким врегульовано порядок та умови виплати страхового відшкодування за полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. В ст. 6 цього Закону наведено визначення поняття страхового випадку - це подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором». Для здійснення виплати страхового відшкодування необхідним є встановлення вини особи, цивільна відповідальність якої застрахована за полісом. Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вищезазначене безперечно вказує на зобовязаність відповідача [PERSON] ««Українська охоронно-страхова компанія»відшкодувати оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача [PERSON], відповідно до лімітів відповідальності страховика. Згідно до положень Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року, а саме п. 15. « якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження». Згідно висновку експерта № 57 від 22.06.2015 р. (Т.2 а.с.139-163) «Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА, на 16.06.2015 року становить 71\~555 гривень 73 коп. Вартість проведення відновлювального ремонту автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА, станом на день проведення експертизи 21898, 97 грн. Перевищує його ринкову вартість 71555, 73 грн. На момент проведення експертизи 16.06.2015 року, що також було підтверджено в судовому засіданні судовим експертом автотехніком [PERSON] Таким чином, з урахуванням положень п.15 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 р., суд приходить до висновку, що обсяг матеріальної шкоди заподіяної позивачу [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА, згідно експертного дослідження № 112 від 29.02.2015 року « Вартість автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА на 13.10.2013 року становить 32\~023 гривень 11 коп.». Зазначений висновок є письмовим доказом, що відповідає положенням ч.2 ст.57 ЦПК України. Стосовно позовних вимог до [PERSON]«Українська охоронно-страхова компанія»щодо пені в розмірі 26398,23 гривень, то зазначені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню так як, у відповідності до положень Постанови Пленуму ВССУкраїни № 4 від 01.03.2013 року, а саме п. 21.: «При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Відповідно до ст. 37.2. Закону України «Про обовязкове страхування...» передбачена відповідальність страховика за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Згідно вказаної норми Закону «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, особі яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня». Слід зазначити, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафа, пені). Але, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд позбавлений можливості застосувати позовну давність у даному випадку, оскільки вона може бути застосована судом лише за заявою сторони у спорі. Оскільки зазначеної заяви від жодної з сторін до суду не надходило, то відповідач [PERSON]«Українська охоронно-страхова компанія» повинен сплатити на користь позивача пеню ( відповідно до повідомлення від 03.04.2014 р. № 2810 ) у розмірі 16\~442,30 гривень, виходячи з наступного. Облікова ставка НБУ з 21.01.2014 року по 27.08.2015 р.: до 14.04.2014 р. - 6,5 % з 15.04.2014 р. - 9,5 % з 17.07.2014 р. - 12,5 % з 13.11.2014 р. 14 % з 06.02.2015р. - 19,5 % з 04.03.2015р. 30 % Таким чином, виходячи з підрахунків: з 03.04.2014 р. по 14.04.2014 р. включно = 12 днів прострочення 32023 грн.11 коп. х 2 х 6,5% / 365 х 12 (днів) = 136,86 грн. з 15.04.2014 р. по 16.07.2014 р. включно = 92 дня прострочення 32023 грн.11 коп. х 2 х 9,5% / 365 х 92 (днів) = 1533,59 грн. з 17.07.2014 р. по 12.11.2014 р. включно = 118 днів прострочення 32023 грн.11 коп. х 2 х 12,5% / 365 х 118 (днів) = 2588,17 грн. з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р. включно = 84 дня прострочення 32023 грн.11 х 2 х 14%/365 х 84 (днів) = 2063,51 грн. з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р. включно = 25 днів прострочення 32023 грн.11 коп. х 2 х 19,5% / 365 х 25 (днів) = 855,41 грн. з 04.03.2015 р. по 27.08.2015 р. включно = 176 днів прострочення 32023 грн.11 коп. х 2 х 30/365 х 176 (днів) = 9264,76 грн. Сума пені, що підлягає стягненню з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за період з 03.04.2014 року по 27.08.2015 року, становить 16 442,30 грн. Враховуючи вимоги п.1ст.992 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені у розмірі 12\~151,66 гривень задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] інфляційних втрат за період з лютого 2014 року по липень 2015 року у розмірі 36923,38 гривень підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.21.Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції здійснюється у відповідності з Рекомендаціями ВСУ «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» №62-97р від 03.04.97 р. Інфляційні збитки слід вирахувати з квітня 2014 р. по липень 2015 року, в квітні 2014 року індекс інфляції склав - 103,3 %, в травні 2014 року - 103,8%, в червні 2014 року - 101,0 %, липні 2014 року -100,4%, в серпні 2014 року - 100,8%, в вересні 2014 року - 102,90 %, жовтні 2014 року -102, 4%, в листопаді 2014 року - 101,89%, в грудні 2014 року - 103,0 %, в січні 2015-103, 1%, в лютому 2015 року - 105,3%, в березні 2015 року - 110,8 %, в квітні 2015 року -114,0% , в травні 2015 року - 102,2%, в червні 2015 року - 100,4 %. В цілому індекс інфляції за цей період становить 103,3 % х 103,8% х101,0 %х100,4% х100,8% х 102,90 %х102, 4%х 101,89%х 103,0 %х103, 1%х 105,3%х 110,8 %х114,0% х102,2%х 100,4 %=170, 55 %. Інфляційні збитки за період з 03.04.2014 року по 01.07.2015 року, склали 32023,11 *170,55 % :100 % =546, 15 грн. Таким чином, з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягають стягненню інфляційні втрати за період з лютого 2014 року по липень 2015 року, у розмірі 546,15 гривень. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] 3 % річних за період з 21.01.2014 року по 23.07.2015 року у розмірі 2211,04 гривень підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Період прострочення виконання грошового зобов»язання, а саме з дати повідомлення ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» [PERSON] про нарахування страхової виплати 03.04.2014 року по 23.07.2015 року, становить 477 днів. Таким чином, з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягають стягненню 3 % річних, за період з 03.04.2014 року по 23.07.2015 року у розмірі 1255,48 гривень виходячи з розрахунку: 32023 ,11 гривень х 3 % річних : 100 % : 365 днів х 477 дня = 1255, 48 гривень. Позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 16\~695,69 грн. та 3 % річних у розмірі 1017,79 грн. не підлягають задоволенню. Враховуючи положення п.21.Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд приходить до висновку, що [PERSON] виконання грошового зобов»язання перед [PERSON] не прострочив, так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», а тому обов»язок [PERSON] по сплаті страхового відшкодування [PERSON] відсутній. З вимогами про відшкодування майнової шкоди [PERSON] до [PERSON] не звертався. Таким чином, з [PERSON] не підлягають стягненню на користь [PERSON], інфляційні втрати у розмірі 16\~695,69 грн. та 3 % річних у розмірі 1017,79 грн. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] упущеної вигоди у вигляді 20 % річних у розмірі 15\~653,15 коп., яку позивач міг отримати в результаті здійснення вкладу на депозитний рахунок в банківській установі, оскільки позивачем до матеріалів справи не було додано відомостей, що підтверджують понесення позивачем даних збитків. Крім того, для відновлення порушеного права відповідно до ст.22 ЦК України позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» суми матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат та 3% річних. Позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] упущеної вигоди у вигляді 20 % річних у розмірі 7205, 47 коп., яку позивач міг отримати в результаті здійснення вкладу на депозитний рахунок в банківській установі задоволенню не підлягають, оскільки у [PERSON] відсутній обов»язок по сплаті страхового відшкодування [PERSON], а тому підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] упущеної вигоди у вигляді 20 % річних у розмірі 7205, 47 коп., у суда не має. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] шкоди, заподіяної здоров»ю у розмірі 281,51 грн. підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно з положеннями п.24.1. ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Відповідно до матеріалів справи позивач [PERSON] звертався за медичною допомогою до КУЦП № 1 у Хортицькому районі, де йому було призначено лікування у зв»язку з отриманим 13.10.2013 року, під час ДТП, закритого перелому лівої кісті руки та забоєм грудної клітини. Витрати [PERSON] на лікування діагностику склали 281,51 грн., що підтверджується наданими до суду квитанціями. Зазначені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 2450,00 гривень, підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Судом було встановлено, що витрати позивача на лікування та діагностику ( страхова виплата за шкоду, заподіяну здоровю) склали 281,51 грн. Таким чином, з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 14,07 гривень. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідачів на загальну суму 5000,00 гривень. Відповідачами по цій справі є ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як встановлено у судовому засіданні, внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, позивачу було дійсно заподіяно моральну шкоду. В зв»язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля та отриманого закритого перелому лівої кісті руки, він переніс душевні страждання і був емоційно пригнічений. Внаслідок пошкодження автомобіля та відсутності змоги ним користуватися, позивач зазнав побутових незручностей, а також відчував додаткове емоційне та фізичне перенавантаження, оскільки був змушений без автомобіля і з поганим станом здоров»я докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що негативно вплинуло на його матеріальний та емоційний стан. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування даних вимог позивача відповідачами суду не надано. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну позивачу моральну шкоду і вважає за необхідне стягнути її у розмірі 5000,00 грн. Проте, позивач помилково просив стягнути цю суму в рівних частках з відповідачів. Так як з цих 5000,00 гривень стягненню з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягає лише моральна шкода у розмірі 14,07 гривень, то решта суми 4985,93 гривень ( 5000,00- 14,07= 4985,93 грн.) з метою повного захисту прав позивача на відшкодування моральної шкоди, підлягає з відповідача [PERSON], як винуватого у заподіянні позивачу матеріальної та моральної шкоди в наслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] на користь [PERSON], витрат на правову допомогу в сумі 1600,00 грн. (по 800,00 гривень з кожного) підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу, встановлюється законом. Згідно зі статтею 1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем до матеріалів справи долучено угоду про надання юридичних послуг, укладену між [PERSON] та адвокатом [PERSON] від 12.01.2015р., акт № ВП-0511 здачі приймання робіт на суму 1600,00 грн. з яких 600,00 гривень - дослідження документів та підготовку позовної заяви та 1000,00 гривень - участь в судових засіданнях. При цьому, доказів з яких можливо встановити суму витрат на правову допомогу, відповідно до положень вищевказаного закону (розрахунок погодинної участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, про що необхідно визначити у відповідному судовому рішенні) позивачем не надано. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 600 гривень задоволенню не підлягають. Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги; адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік»\~\~встановлено, що мінімальна заробітна плата з 1 січня по 1 грудня становить 1218 гривень. Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати година участі адвоката по зазначеній справі 13.01.2015 року становила: 487,20 гривень (1218:100х40=487,20 гривень). Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача, витрат на правову допомогу у розмірі 487,20 гривень, тобто по 243, 60 грн. з кожного відповідача. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] на користь [PERSON] витрат пов»язаних із явкою позивача до суду у розмірі 500,00 грн. ( по 250 грн. з кожного відповідача) задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.85 ЦПК України витрати, пов»язанні з переїздом до іншого населенного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Позивачем не надано до суду письмових доказів щодо понесених витрат, пов»язаних із явкою позивача до суду у розмірі 500,00 гривень. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов»язаних з проведенням експертних досліджень в розмірі 850,00 грн. ( по 425 грн. з кожного відповідача) підлягають частковому задоволенню, так як відповідно до квитанції № 43 від 05.08.2014 року, [PERSON] було сплачено судовому експерту- автотехніку [PERSON]І 600,00 гривень за проведення авто товарознавчого дослідження. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача, понесених витрат за проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 600, 00 гривень, тобто по 300, 00 грн. з кожного відповідача. Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] на користь [PERSON] витрат, понесених за послуги автостоянки в розмірі 7425,00 грн. ( по 3712, 50 грн. з кожного відповідача) підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, в ключаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Враховуючи те, що після ДТП 13.10.2013 року, автомобіль Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА, який належить [PERSON] було пошкоджено та автомобіль потребував відновлювального ремонту суд вважає, що [PERSON] з поважних причин було поміщено вказаний автомобіль на стоянку. Проте позивач помилково просив стягнути ці витрати на загальну суму 7425,00 гривень в рівних частках з відповідачів. Враховуючи вищевказане та з метою повного захисту прав позивача на відшкодування понесених витрат на послуги автостоянки, суд приходить до висновку, що відшкодування понесених витрат на послуги автостоянки підлягає з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у розмірі 7425 00 гривень. Таким чином, з відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягають стягненню на відшкодування матеріальної шкоди, сума у розмірі 32023,11 грн., пеня у розмірі 16\~442,30 грн., понесені витрати по складанню висновку експертного дослідження в сумі 300,00 грн., інфляційні втрати в сумі 546,15 грн., 3% річних за порушення грошового зобов»язання у сумі 1255, 00 грн., матеріальна шкода на лікарську допомогу в розмірі 281,51 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 243,60 грн., витрати на послуги автостоянки в розмірі 7425,00 грн., а також завдана моральна шкода в сумі 14,07 грн., а всього 58530 грн. 74 коп., з яких 40287,29 грн. страхове відшкодування майнової та моральної шкоди відповідно до ліміту відповідальності страхового поліса № АС/3085247. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню, понесені витрати по складанню висновку експертного дослідження в сумі 300,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 243,60 грн., а також завдана моральна шкода в сумі 4985,93 грн., а всього 5529 грн. 53 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 585 грн. 31 коп. З відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ N 6 від 27.03.92 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановлюючи рішення\~\~про\~\~стягнення\~\~на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись\~запризначенням,\~але\~має\~певну\~цінність,\~суд\~одночасно\~повинен обговорити питання про передачу цього\~\~майна\~\~після\~\~відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] не може використовувати автомобіль Mazda 626, реєстраційний номер 94\~003 НА за призначенням, а тому вона не заперечує щодо передачі цього автомобіля ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» після відшкодування збитків.

Outcome: partial