Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 08 вересня 2020 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить стягнення заборгованості\~по орендній\~платі за\~договором оренди\~земельної ділянки\~від 08.08.2013\~за 2017-2019\~року у\~розмірі 8523,00\~грн ,\~3%\~річних у\~сумі 434,31\~грн та\~індекс інфляції\~у сумі\~3068,28\~гривень. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є спадкоємцем земельної ділянки площею 4,38 га, кадастровий номер 3521786000:02:002:0535, яка розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ "Агротех " на підставі договору оренди землі від 08.03.2013, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 09.09.2014 за № 6931898. Відповідно до п.9,11 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 2841,00 грн, що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься до 31 грудня. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав, проте відповідач в період з 2017 року по 2019 роки ухиляється від виплати орендної плати. За таких обставин [PERSON] вважає, що має право вимагати стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 8523 грн, а також, на підставі ст. 625 ЦПК України, сплати 3 % річних відповідно в розмірі 434,31 грн та інфляційних в розмірі 3068,28 грн, що загалом становить 10347 гривень 00 копійок. Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та обґрунтував їх обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що право [PERSON] на отримання орендної плати виникло лише з моменту повідомлення про це відповідача, саме з цього часу він повинен був належним чином повідомити ТОВ " Агротех" про зміну особи орендодавця. Однак позивачем не було вчинено жодних дій спрямованих на повідомлення ТОВ " Агротех" про прийняття спадщини та спробу отримати орендну плату за використання земельної ділянки, а навпаки позивач зволікав з цим до моменту, коли на його думку, почала існувати підстава у вигляді систематичної несплати орендної плати і виникла можливість звернення до суду із позовом про розірвання договору оренди землі. Крім того, відповідач стверджує, що до часу отримання позовної заяви позивачем не надавались ні копії свідоцтва про смерть, ні правовстановлюючі документи на підтвердження факту прийняття спадщини, ні жодних претензій, а також [PERSON] жодного разу не звертався щодо отримання орендної плати після смерті [PERSON] . Також представник відповідача зазначила, що [PERSON] отримала в кінці 2016 року наперед орендну плату, тому позивач має право на отримання різниці орендної плати за 2019 рік в розмірі 2481 гривня. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2020 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого в.о. державного нотаріуса Добровеличківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 75, встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 09.09.2016, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] - є [PERSON] . Спадщина на яке видано це свідоцтво складається із земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 3521786000:02:002:0535, площею 4,3768 га ( а.с. 6). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №160148483 від 26.03.2019 встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3768, кадастровий номер 3521786000:02:002:0535 ( а.с. 7). Згідно з договором оренди землі від 08.08.2013 [PERSON] ( орендодавець ) та ТОВ "Агротех" ( орендар ), уклали даний договір, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.09.2014 за № 693189. Зі змісту умов договору оренди землі з`ясовано, що [PERSON] надала ТОВ "Агротех" в строкове платне користування терміном на 5 років зазначену земельну ділянку. Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 94705,00 гривень. Згідно з п. 9-11 договору, за користування об`єктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 3 % від грошової оцінки землі, що становить 2841,00 гривен. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Орендна плата вноситься до 31 грудня (а.с.8-9). Згідно з розрахунком, наданого позивачем встановлено, що заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 31.12.2017 по 10.09.2020 становить 1624,87 грн, за період з 31.12.2018 по 10.09.2020 становить 1022,76 грн, за період з 31.12.2019 по 10.09.2020 становить 420,65 грн, заборгованість з урахуванням 3% річних від простроченої суми за період з 31.12.2017 по 10.09.2020 становить 230,00 грн, за період з 31.12.2018 по 10.09.2020 становить 144,77 грн, за період з 31.12.2019 по 10.09.2020 становить 59,54 грн, (а.с. 11-13). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.02.2019 № 314/170-19, нормативно грошова оцінка сільськогосподарських угідь площею 4,3768, кадастровий номер 3512786000:02:002:0535 становить 157058,91 грн (а.с. 14). Відповідно до відомості на виплату грошей б/н головний бухгалтер [PERSON] 16.12.2016 здійснив виплату [PERSON] в сумі 6000 гривень ( а.с.55). Відповідно до відомості на виплату грошей б/н головний бухгалтер [PERSON] 16.12.2016 здійснив виплату [PERSON] в сумі 13750 гривень ( а.с.57). Також сторона відповідача долучила до матеріалів справи списки де зазначено Пшениця 2016 [PERSON] ; кукур.2016 [PERSON] 3000, 1000 (а.с.55-58). Суд також з`ясував, що відповідно до акту від 23.10.2019, земельна ділянка з кадастровим номером 3521786000:02:002:0535 повернута [PERSON] , що не заперечувалося сторонами. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно з якою засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За приписами ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з ч. 3, 4, 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному 148-1 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 148- 1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. З матеріалів справи встановлено, що 26.03.2019 отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] не повідомив відповідача про набуття ним права власності на земельну ділянку у відповідності до вимог ст. 148-1 ЗК України. Згідно із ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Отже в даному випадку, законодавець передбачив можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом місяця після закінчення строку договору. Суд встановив, що позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки 26 березня 2019 року за №73 та № [NUMBER] , внаслідок чого у неї, як у спадкоємиці виникло право вимоги виконання умов підписаного зі спадкодавцем договору оренди, в тому числі виплати орендної плати за весь період користування земельною ділянкою. Суд також враховує положення ч.5 ст.1268 ЦК України, а саме незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того статтею 537 ЦК України передбачено виконання зобов`язання внесенням боргу в депозит нотаріуса, нотаріальної контори. Так, боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Відповідачем не надано доказів виконання зобов`язань з виплати орендної плати шляхом внесенням боргу в депозит нотаріуса, нотаріальної контори. Суд зазначає, що надані відповідачем відомості на виплату грошей не оформлені належним чином, не мають основних реквізитів, а саме печаток, підписів посадових осіб ТОВ "Агротех", що вказує на недопустимість наданих суду документів та їх невідповідність Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Також зазначені документи не є належними доказами у справі, так як не містять відомостей щодо розрахунку відповідача із померлою [PERSON] за майбутні періоди, а саме 2017-2018 роки. Також відомості оформлені 30 грудням 2016 року, водночас [PERSON] померла раніше [INFO] . Отже суд не приймає до уваги надані відомості відповідачем. За таких обставин, є безпідставними посилання відповідача на відсутність вини ТОВ «Агротех» в несплаті орендної плати. Суд зазначає, що позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку 03 березня 2019 року, внаслідок чого у неї, як у спадкоємця, виникло право вимоги виконання умов підписаного зі спадкодавцем договору оренди, в тому числі виплати орендної плати за весь період користування земельною ділянкою. Суд також враховує, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що зупинення виконання рішення не впливає на реалізацію особою права за захист майнового інтересу, оскільки за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Суд зазначає, що формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11). Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, в якості штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України так як розрахунок за прострочене виконання грошового зобов`язання у відповідності до п.11 договорів оренди землі необхідно проводити починаючи з 1 січня наступного року по 10.09.2020 в межах позовних вимог за 2017-2019 роки. Також відповідач користувався земельною ділянкою до 23.10.2019, що у процентному співвідношенні від суми сплати оренди за рік за одну земельну ділянку становить 2604 гривень 25 копійок. Отже орендна плата за земельні ділянки із кадастровими номерами 3521786000:02:002:0535 за період з 2017 по 23.10.2019 підлягають стягненню у розмірі 8286,5 гривень. Всього сума 3 відсотків за користування земельною ділянкою за період: з 01.01.2017 по 10.09.2020 (2841 *3%/100%/365*984) =229,77 грн; 01.01.2018 по 10.09.2020 (2841 *3%/100%/365*619) =144,54 грн; 01.01.2020 по 10.09.2020 (2367,5 *3%/100%/365*254) =49,42 гривень. В сумі розмір заборгованості становить 423 гривні 73 копійки. Щодо розрахованих судом інфляційних витрат, то загальна сума становить 608 гривень 54 копійки, які розраховані з такою формулою [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]: за період з 01.01.2017 по 10.09.2020 - 423,59; 01.01.2018 по 10.09.2020 - 156,54 грн; 01.01.2020 по 10.09.2020 - 28,40 гривень. Отже, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму стягнення в розмірі 9318 гривень 77 копійок. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 652,10 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial