Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 07.11.2011 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної дитини - доньки [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. В зв'язку із збільшенням на даний час прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та неможливістю самостійно належним чином утримувати дитину просила збільшити розмір визначених за рішенням суду аліментів до 750 грн. щомісячно. У своїй заяві позовні вимоги підтримала і просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засіданні не з'явився, в своїй письмовій заяві вказав, що не може брати участі в судовому розгляді, оскільки на даний час виїхав на проживання до Російської Федерації, де офіційно працює і отримує середньомісячний заробіток в розмірі 7263,36 руб. Також одружився і утримує непрацюючу дружину. Виходячи зі свого матеріального і сімейного стану згоден сплачувати аліменти на доньку в розмірі 500 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO], на утримання якої з 21.09.2011 року сплачує аліменти на користь позивача за рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 07.11.2011 року в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6, 8). Зі змісту цього рішення видно, що такий спосіб стягнення аліментів був визначений судом виходячи з того, що відповідач отримував нерегулярний і мінливий дохід, який носив неофіційний характер. В 2014 році відповідач виїхав на проживання до Російської Федерації, громадянство якої набув, що підтверджується копією паспорта (а.с. 24-25). Повторно уклав шлюб, офіційно працевлаштований і отримує середньомісячний заробіток в розмірі 7263, 36 руб. (а.с. 26-27, 29). При цьому відповідач не визнав, а позивач не довела належними і допустимими доказами того, що відповідач отримує інші доходи, окрім заробітної плати. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписану у м. Мінську 22.01.1993 року, яка ратифікована 10.11.1994 року та набула чинності для України 14.04.1995 року, правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, враховуючи загальновідому інформацію про рост в Україні споживчих цін на продукти харчування, житлово-комунальні послуги та інше, розміщену на офіційному сайті Державної служби статистики України - http://www.ukrstat.gov.ua, яка свідчить про погіршання матеріального становища позивача у порівнянні з 2011 та наступними роками, зміну матеріального і сімейного стану відповідача, та беручи до уваги потреби дитини, її фізичного, духовного і соціального розвитку на даний час, суд вважає розумним та справедливим змінити розмір аліментів, які стягується з відповідача на утримання дочки, визначивши їх у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), який на момент вирішення спору носить офіційний і регулярний характер. При присуджені аліментів у такий спосіб, їх розмір має складати 1815,84 руб. (7263,36 руб. : 4) або 643,39 грн. (1815,84 руб. х 0,35432 грн.) в перерахунку на офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 03.12.2015 року (який є загальновідомою інформацією розміщеною на офіційному сайті Національного банку України - http://www.bank.gov.ua), отже фактично збільшує розмір аліментів, визначених рішенням Путивльського районного суду від 07.11.2011 року. Враховуючи, що позивач отримує аліменти за виконавчим листом, виданим на підставі попереднього судового рішення, то цей виконавчий лист необхідно відкликати в зв'язку з ухваленням нового рішення в справі. В силу ст. 81 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Виходячи з наведеного,

Outcome: partial