Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи : Піщанська сільська рада Кременчуцького району , Полтавської області , Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області , Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі , Полтавської області , Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції про знесення самочинного будівництва , усунення перешкод в користуванні об»єктом права власності , звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки , про відновлення ( встановлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) , стягнення витрат на знесення гаражу , стягнення судових витрат . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим , що 17 листопада 1998 року ним за договором купівлі-продажу було придбано у [PERSON] житловий будинок літ. А,а із житловою площею 14,8 кв.м, з господарськими будівлями: сарай літ. Б, сарай літ. В, колодязь літ. К, огорожа № 1, що знаходиться в селі Піщане Кременчуцького району, Полтавської області вул. Чапаєва, 8 та земельну ділянку, на якій вони розташовані, розміром 0,43 га, з яких 0,15 га - для обслуговування житлового будинку, 0,28 га - для ведення особистого підсобного господарства. Договір купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори й зареєстровано в реєстрі № 3528, який 03.12.1998 року зареєстровано в Кременчуцькому МБТІ. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 грудня 2009 року за ним визнано право власності на збудовані: житлову прибудову літ. А1, прибудову літ. аі, гараж літ. Л, сарай літ. в, розташовані за адресою: вулиця Чапаєва, 6, с. Піщане Кременчуцького району. 03.02.2010 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району зареєстроване за ним в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Земельна ділянка, придбана ним у [PERSON] за цим договором, належала останній на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю, [PERSON] IV - ПЛ №043524, виданого 22 жовтня 1998 року Піщанською сільською Радою народних депутатів, на підставі виданого їй 27.01.1998 року Свідоцтва про право на спадщину. Факт отримання [PERSON] в 1998 році Державного акту на право приватної власності на землю на підставі свідоцтва про право на спадщину вказує на те, що на момент відчуження йому земельної ділянки за договором купівлі-продажу її межі вже були винесені в натурі на місцевості. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку ним не отримано за ряду певних причин, які безпосередньо були пов'язані із неправомірними діями відповідача. На протязі 1998 - 2015 року земельне законодавство неодноразово зазнавало змін. Жодні зміни не потягли позбавлення його права власності цієї земельної ділянки, проте він не має можливості зареєструвати у вказаний (діючий наразі) спосіб своє право на земельну ділянку за наступного. В 2014 році, на виконання приведених вище вимог, для здійснення державної реєстрації придбаної ним за договором купівлі-продажу від 17.11.1998 року земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та її подальшої реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ним було замовлене виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Зміст такої документації із землеустрою передбачає узгодження меж земельної ділянки з користувачами (власниками) суміжних земельних ділянок. Узгодження відбувається у формі підпису користувача (власника) суміжної земельної ділянки на [PERSON] прийомки - передачі межових знаків на зберігання, який є частиною Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Відповідач є користувачем суміжної земельної ділянки по вулиці Чапаєва, буд. 10-а в с.Піщане Кременчуцького району від точки «В» до точки «Г» Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 043524, виданого 22.10.1998 р. на ім'я [PERSON], або за точками Б - В складеного кадастрового плану, що в Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Але від підпису узгодження меж в виготовленій технічній документації із землеустрою відповідач відмовляється, бо збудував самовільно на частині належної йому земельній ділянці гараж. За таких дій відповідача він позбавлений можливості зареєструвати своє право на земельну ділянку, в повному обсязі реалізувати своє право власності відносно цього майна. Рішенням 34 сесії 6 скликання Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, йому було відмовлено в погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в с.Піщане, вул. Чапаєва, 8, в зв'язку з розташуванням на належній йому земельній ділянці збудованої самовільно [PERSON] будівлі (гаражу). [PERSON] обстеження земельної ділянки від 15 квітня 2015 року, у складі комісії Піщанської сільської ради, комісією встановлено самовільний захват належної йому земельної ділянки вздовж всієї лінії межі за точками від «В» до «Г» Плану зовнішніх' меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 043524, виданого 22.10.1998 р. на ім'я [PERSON], на глибину 2,15 м., 2,00 м, 1,96 м. Не погоджується і з таким рішенням органу місцевого самоврядування., так як відповідне рішення так само, як і дії відповідача, позбавляють його можливості зареєструвати своє право на земельну ділянку в відповідних державних органах, реалізувати своє право щодо мирного володіння, користування, розпорядження належним йому придбаним ним майном. [PERSON] даних, які містять в виготовленій за його замовленням в 2014 році Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастрового плану в такій документації, на належній йому земельній ділянці по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району, Полтавської області міститься - будівля гаражу в точці Б плану меж землеволодіння, що на стор. 13 Технічної документації із землеустрою), який відповідач [PERSON] збудував без його згоди, самовільно. Відповідний факт наразі підтверджується Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Рішенням 34 сесії 6 скликання Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] обстеження земельної ділянки від 15 квітня 2015 року у складі комісії Піщанської сільської ради, висновком судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 6/10-15 від 20 липня 2015 року, іншими письмовими доказами. Самовільне будівництво відповідачем на належній йому за договором купівлі-продажу земельній ділянці такої будівлі, із порушенням будівельних норм/правил, нехтуванням обов"язків землекористувачів, правил добросусідства, - створює ті ж самі перешкоди в здійсненні ним державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, державної реєстрації речових прав щодо такої, за такого, так само порушує його права щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Висновком судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 6/10-15, складеним 20 липня 2015 року судовим експертом [PERSON], встановлений самозахват частини належної йому земельної ділянки суміжним землекористувачем по вулиці Чапаєва, 10-а в с .Піщане [PERSON] [PERSON] висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 6/10-15, складеного 20 липня 2015 року судовим експертом [PERSON] на виконання ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21.05.2015 року (постановлена у справі): «1. ... на момент проведення обстеження в фактичному користуванні власника земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0, 4191 га. 2. В дослідницькій частині та додатку № 1 даного висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи встановлено: площа та межі земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району не відповідають площі та межам земельної ділянки, вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 043524, виданого 22 жовтня 1998 року на ім'я [PERSON] В результаті співставлення фактичних меж з межами, встановленими Державним актом на право приватної власності на землю, серії IV-ПЛ № 043524, від 22 жовтня 1998 року, виданим на ім'я [PERSON], встановлено: має місце накладення земельної ділянки № 10-а.по вулиці Чапаєва на земельну ділянку № 8 по вулиці Чапаєва в с. Піщане, площа накладення становить 134 кв.м. і зазначена на Схемі (Додаток 1) штриховкою червоного кольору; на земельній ділянці № 8 по вулиці Чапаєва в с.Піщане розміщена частина гаражу власника суміжного домоволодіння по вулиці Чапаєва, 10-а ([PERSON]Ф.), площа заступу на суміжну земельну ділянку становить 11,0 кв.м. 3. В дослідницькій частині та додатку № 1 даного висновку встановлено наявне порушення меж земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району відповідно до правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку зі сторони садиби по вулиці Чапаєва, 10-а площа накладення становить 134 кв.м. 4. самочинно збудована власником садиба № 10-а по вулиці Чапаєва в селі Піщане будівля гаражу частково заходить на земельну ділянку садиби № 8 по вулиці Чапаєва в селі Піщане, власником якої є [PERSON] Площа заступу на суміжну земельну ділянку становить 11,0 кв.м. 6. вартість робіт, необхідних для знесення гаражу складає 11807 грн.». Прохає знести самовільно збудований гараж розміром 6,10x4,10 метрів, що розташований за адресою по вулиці Чапаєва, 10-а в селі Піщане Кременчуцького району [PERSON], частина якого збудована на земельній ділянці площею 11 кв.м. по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району [PERSON], - власником земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району [PERSON] за рахунок коштів [PERSON], який здійснив самочинне будівництво. Привести у такий спосіб самовільно зайняту під гаражем частину земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району до попереднього та придатного для використання за цільовим призначенням стану. Стягнути з [PERSON] на його користь 11807 грн. - на відшкодування витрат на знесення за рахунок коштів [PERSON] самовільно - збудованого ним по вулиці Чапаєва, № 10-а в с.Піщане Кременчуцького району гаражу розміром 6.10x4.10 м.. частина якого збудована на належній йому по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району земельній ділянці площею 11 кв.м. Зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод в знесенні ним за рахунок коштів [PERSON] самовільно збудованого ним по вулиці Чапаєва, № 10-а в с.Піщане Кременчуцького району гаражу розміром 6,10x4,10 метрів, частина якого збудована на належній йому по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району земельній ділянці площею 11 кв.м. Зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту ним частину належної йому земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району, від точки «В» до точки «Г» Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 043524, виданого 22.10.1998 р. на ім'я [PERSON], площею 134 кв.м., в тому числі під частиною самовільно збудованого гаражу площею 11 кв.м., яка в додатку № 1 до Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 6/10-15 від 20.07.2015 року, що виконана судовим експертом [PERSON], позначена штриховкою червоного кольору. Зобов'язати [PERSON] усунути йому перешкоди в користуванні, володінні, розпорядженні належною йому земельною ділянкою по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане Кременчуцького району, в точках «В» - «Г» Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного, акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 043524, виданого 22.10.1998 р. на ім'я [PERSON], площею 134 кв.м., в тому числі під частиною самовільно збудованого гаражу площею 11 кв.м., яка в додатку № 1 до Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 6/10-15 від 20.07.2015 року, що виконана судовим експертом [PERSON], позначена штриховкою червоного кольору. Відновити (встановити) тверду межу земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована по вулиці Чапаєва, 8, в селі Піщане Кременчуцького району та належить йому на праві власності, із суміжною земельною ділянкою, що розташована по вулиці Чапаєва, 10-а в селі Піщане Кременчуцького району та знаходиться в користуванні [PERSON], згідно даних які містяться у Плані зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 043524, виданого 22.10.1998 р. на ім'я [PERSON], від точки «В» до точки «Г», та даних кадастрового плану, плану меж землеволодіння «Технічної документації із землеустрою 2014 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.[PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території с.Піщане, вул. Чапаєва, буд. 8» від точки «Б» до точки «В», даних кадастрового плану, плану меж землеволодіння «Технічної документації із землеустрою 2014 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.[PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території с.Піщане, вул. Чапаєва, буд. 8» від точки «Б» до точки «В». Стягнути з відповідача на його користь понесені ним по справі документально підтверджені судові витрати в сумі 4 452,60 грн. - згідно наявних у справі квитанцій . В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечує , посилаючись на безпідставність та незаконність заявленого позову . Вказав , що згідно п. 1.1. Інструкції про порядок складання , видачі , реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди ) в редакції , чинній на момент укладення [PERSON] договору купівлі-продажу , право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державними актами . Відповідно до ч 4 ст. 18 ЗК України , чинного на момент укладення позивачем договору купівлі-продажу земельної ділянки ( 17 листопада 1998 року ) , договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) і видачі державного акта на право власності . Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) і одержання документа , що посвідчує це право ( ст. 22 ЗК України 1990 ). [PERSON] ч. 1 ст. 23 ЗК України , чинного станом на 17 листопада 1998 року , право власності посвідчується державними актами , які видаються і реєструються сільськими , селищними , міськими , районними Радами народних депутатів. Тобто , сам по собі факт укладення позивачем договору купівлі-продажу земельної ділянки не свідчить про набуття ним у встановленому законодавством порядку права власності на земельну ділянку . Відповідно до ст.. 125 ЗК України , чинної станом на даний час , право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. У позивача відсутній державний акт про право власності на земельну ділянку , розташовану за адресою вул. Чапаєва , 8 в с. Піщане . Право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано. Позивач не набув у встановленому законодавством порядку права власності на земельну ділянку , розташовану за адресою с. Піщане , вул. Чапаєва , 8. З таких обставин , твердження [PERSON] про порушення його права власності на земельну ділянку є безпідставними , оскільки таке право у нього не виникло. Земельна ділянка по вул. Чапаєва ,10 в с. Піщане [PERSON] отримана ще в 1981 році. Користування земельною ділянкою , в тому числі і на межі з [PERSON] здійснювалося згідно меж , вказаних землевпорядником сільської ради . Такий порядок користування земельною ділянкою зберігся і до даного часу. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок , розташований по вул. Чапаєва , 10 А в с. Піщане , датою його забудови є 1987 рік. Через деякий час з погодженням із сусідами , було побудовано спірний гараж . Будь-яких претензій щодо розташування гаражу по відношенню до межі земельної ділянки сусіди не заявляли . Відповідно до п. 2.8. ДБН 79-92 гаражі для власних автомобілів дозволяється розміщувати в селищах та сільських населених пунктах по межі ділянки . Отже зведений ним гараж відповідає вимогам ДБН. На момент видання державного акта про право власності на земельну ділянку та придбання [PERSON] земельної ділянки по вул. Чапаєва , 8 в с. Піщане , спірний гараж вже було побудовано , що свідчить про фактично установлений порядок користування земельною ділянкою. Довгострокові межові знаки між спірними земельним ділянками відсутні . До звернення [PERSON] до суду із позовною заявою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою , він не знав та не міг знати про те, що фактичні межі земельної ділянки можуть не збігатись з актом про право власності на земельну ділянку [PERSON] , адже ні [PERSON] на [PERSON] ніколи не пред»являли йому будь-яких вимог щодо порушення їх права користування чи володіння земельною ділянкою. Станом на даний час створився фактичний прядок користування земельними ділянками , якого всі землекористувачі дотримувались . Відповідно до п. 4.1 . Інструкції про встановлення ( відновлення ) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості ) та їх закріплення межовими знаками , затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010 року відновлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) здійснюється при повній ( частковій ) втраті в натурі ( на місцевості) межових знаків , пошкодженні , яке унеможливлює використання межових знаків , а також при розгляді земельних спорів між власниками ( користувачами ) суміжних земельних ділянок . Відновлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст.. 186 ЗК України документації із землеустрою ( п.п. 4.3 Інструкції ). Технічна документація із землеустрою земельної ділянки [PERSON] затверджувалась , отже встановити межі загальної ділянки згідно неіснуючої технічної документації не можливо . [PERSON] п.4.4 Інструкції у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки . Відповідно до ч 2 ст. 107 ЗК України у разі неможливості виявлення дійсних меж встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки . Тому при вирішенні даної справи слід виходити з того , що межа спірних земельних ділянок має бути визначена згідно фактичного користування земельними ділянками , а не на підставі державного акта [PERSON] До судового засідання представниками третіх осіб подано заяви про розгляд справи за їх відсутності , заперечень проти позову не надано . Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлені наступні обставини та визначено відповідно до них правовідносини. [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим 17 листопада 1998 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 3528, купив у [PERSON]: розташовані по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району Полтавської області житловий будинок та земельну ділянку розміром 0, 43 га (0,15 га для обслуговування житлового будинку; 0,28 га для ведення особистого підсобного господарства). [PERSON] цього договору купівлі-продажу вказані житловий будинок і земельна ділянка належали продавцю на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 27.01.1998 року за реєстровим № 293, Державного акту на право приватної власності на землю IV ПЛ № 043524, виданого Піщанською сільською радою Кременчуцького району від 22.10.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 509. Договір купівлі-продажу містить реєстраційний напис Кременчуцького міжміського бюро технічної інвентаризації від 03.12.1998 року, зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03 лютого 2010 року. [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю IV ПЛ № 043524, виданого [PERSON], у її приватну власність на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Третьою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 293 від 27.01.1998 року, передано земельну ділянку площею 0,43 га, з яких 0,15 га для обслуговування житлового будинку, 0,28 га - для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] плану зовнішніх меж земельної ділянки та опису меж: земельна ділянка від літ. В до літ. Г на плані межує із землею [PERSON] В наданій технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району Полтавської області; так само, в наданій технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району Полтавської області : на сторінках 16 в актах встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - є відсутнім узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) цих земельних ділянок сільським головою; на сторінка 17 в актах прийомки-передачі межових знаків на зберігання є відсутніми підписи землевпорядника сільської ради та власника/користувача суміжної земельної ділянки [PERSON] Складений кадастровий план земельної ділянки в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - на позначеній літерами Б-В межі містить частину господарської будівлі (спірної будівлі гаражу). Рішенням 34 сесії 6 скликання Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 24 грудня 2014 року «Про погодження меж земельної ділянки в с. Піщане, вул. Чапаєва, 8» - розглянуто технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянина [PERSON] по вулиці Чапаєва, 8 в с. Піщане та вирішено відмовити в погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в звязку з розташуванням на земельній ділянці [PERSON] будівлі гаражу громадянина [PERSON] [PERSON] листів Відділу Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області від 24.09.2015 року № 31-1617-02-1485/0/2-15 та від 24.09.2015 року № 31-1617-02-1486/0/2-15 [PERSON] відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки в звязку з невідповідністю поданих документів вимогам законодавства, а саме: технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0, 1505 га та 0,2834 га, що розташована в с. Піщане, по вулиці Чапаєва, 8 не відповідає вимогам статті 198 ЗК та п. 2.8. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року. [PERSON] даних акту обстеження земельної ділянки складеного 15 квітня 2015 року комісією Піщанської сільської ради за участю інженера землевпорядника КМВВ ДП «Центр ДЗК» - в ході обстеження земельної ділянки та проведених вимірів представником КМВВ ДП «Центр ДЗК» земельної ділянки в селі Піщане по вулиці Чапаєва, 8 встановлено, що частина будівлі гаражу [PERSON] знаходиться на території земельної ділянки громадянина [PERSON]; також встановлено що межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] не відповідає Державному акту на право приватної власності на землю IV ПЛ № 043524. [PERSON] тексту припису Інспекції архітектурно будівельного контролю, складеного 02.06.2003 року відносно [PERSON], - встановлено самовільне будівництво гаражу (6,10 х 4,10) в селі Піщане по вулиці Чапаєва, 10-а. Надані [PERSON] паспорт на забудову відведеної йому садиби в сільській місцевості Української РСР, проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника - ні містять серед надвірних будівель та споруд будівлі гаражу. Долучена до матеріалів справи частина документації проекту відведення земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в с.Піщане [PERSON], складеного на замовлення ради в 1996 р. МПП «Розвідувач», на кроках (плані) зовнішніх меж земельної ділянки (стор. 13, 17) від точки В до точки Г - не містить позначень будівлі гаражу. Протокол обстеження і погодження меж відведеної земельної ділянки за цією документацією (стор.9) погоджено [PERSON] Судом встановлено, що відповідач своє право власності на земельну ділянку по вулиці Чапаєва, 10-а в селі Піщане Кременчуцького району у визначений законом спосіб, на час розгляду справи судом не оформив. По справі було призначено та проведено судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизи за № 6/1015 від 20 липня 2015 року, яку було проведено судовим експертом [PERSON] [PERSON] висновків цієї експертизи: «1. В дослідницькій частині та додатку № 1 даного висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи встановлено: на момент проведення обстеження в фактичному користуванні власника земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0, 4191 га. 2. В дослідницькій частині та додатку № 1 даного висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи встановлено: площа та межі земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8, в селі Піщане Кременчуцького району не відповідають площі та межам земельної ділянки, вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 043524, виданого 22 жовтня 1998 року на імя [PERSON] В результаті співставлення фактичних меж з межами, встановленими Державним актом на право приватної власності на землю, серії IV-ПЛ № 043524, від 22 жовтня 1998 року, виданим на імя [PERSON], встановлено: має місце накладення земельної ділянки № 10-а по вулиці Чапаєва на земельну ділянку № 8 по вулиці Чапаєва в с. Піщане, площа накладення становить 134 кв.м. і зазначена на Схемі (Додаток 1) штриховкою червоного кольору; на земельній ділянці, яка згідно Державного акту № IV-ПЛ № 043524 від 22 жовтня 1998 року належить власнику домоволодіння № 8 по вулиці Чапаєва в с.Піщане ( гр. [PERSON]Л.) розміщена частина гаражу власника суміжного домоволодіння по вулиці Чапаєва, 10-а ([PERSON]Ф.), площа заступу на суміжну земельну ділянку становить 11,0 кв.м. … 3. В дослідницькій частині та додатку № 1 даного висновку земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи встановлено наявне порушення меж земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 8 в селі Піщане Кременчуцького району відповідно до правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку (Державного акту IV-ПЛ № 043524 виданого 22 жовтня 1998 року на імя [PERSON]Т.) зі сторони садиби по вулиці Чапаєва, 10-а … (дивись Додаток № 1 Схема розміщення меж суміжних земельних ділянок № 8, № 10-а по вулиці Чапаєва в с. Піщане Кременчуцького району згідно фактичного користування відносно меж, вказаних у Державному акті IV-ПЛ № 043524 позначено штриховкою червоного кольору, площа накладення становить 134 кв.м.). 4. В дослідницькій частині та додатку № 1 даного висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи встановлено: самочинно збудована власником садиби № 10-а по вулиці Чапаєва в селі Піщане будівля гаражу частково заходить на земельну ділянку садиби № 8 по вулиці Чапаєва в селі Піщане, власником якої є [PERSON], межі якої визначені згідно Державного акту IV-ПЛ № 043524 від 22.10.1998 року. Площа заступу на суміжну земельну ділянку становить 11,0 кв.м. (зазначена на Схемі штриховкою червоного кольору)… 5. В дослідницькій частині даного висновку судової земельно-технічної експертизи встановлено: … Спорудження гаражу в межах земельної ділянки виконано з порушенням вимог згідно п. 3.25* ДБН 360-92** «…Для уходу за спорудами та здійснення їх поточного ремонту відстань від сусідньої межі ділянки до найбільш виступаючої конструкції стіни належить приймати не менше 1.0 м. При цьому повинний бути забезпечений устрій необхідних інженерно технічних міроприємств, які перешкоджають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів споруд на територію суміжних ділянок», а саме: будівля гаражу частково розміщена на земельній ділянці суміжного домоволодіння № 8 по вулиці Чапаєва в с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області, власником якої є гр. [PERSON] 6. В дослідницькій частині даного висновку судової земельно-технічної експертизи встановлено: вартість робіт, необхідних для знесення ліцензованою (сертифікованою) будівельною організацією самовільно збудованого [PERSON] гаражу із цегли, розміром 6,10х4,10 метрів, що розташований по вулиці Чапаєва, 10-а в селі Піщане Кременчуцького району складає: 11807 грн.». Приведені вище та оцінені за правилами статті 212 ЦПК докази у своїй сукупності доводять факт самочинного будівництва власником/користувачем суміжної земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 10-а в селі Піщане Кременчуцького району [PERSON] будівлі гаражу розміром 6,10х4,10 метрів, частина якого збудована на земельній ділянці суміжного домоволодіння № 8 по вулиці Чапаєва в с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області, власником якої є [PERSON] А також факт заступу власником/користувачем суміжної земельної ділянки по вулиці Чапаєва, 10-а в селі Піщане Кременчуцького району [PERSON] на земельну ділянку суміжного домоволодіння № 8 по вулиці Чапаєва в с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області, власником якої є [PERSON], площею 134 кв.м., або факт створення перешкод щодо вільного володіння, користування, розпорядження належною позивачу на праві власності земельною ділянкою. Відмова [PERSON] від підпису у актах прийомки-передачі межових знаків на зберігання що містяться в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 2014 року, в раніше (1996 році) вже узгоджених ним межах, в подальшому відмова органом місцевого самоврядування у вирішенні (розвязанні) цього питання, - позбавили позивача можливості зареєструвати право власності на таку земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або так само можливості вільно володіти та розпоряджатися цією власністю. Такі правовідносини породили у позивача і гарантоване в статті 106 ЗК (в діючій редакції) право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними тощо. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України). [PERSON] ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] з приписами частин 2, 3, 5 статті 158 ЗК виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян - заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади с питань земельних ресурсів. Статтею 106 ЗК передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. На виконання зазначеної статті наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 р. № 376 ( в діючій з урахування змін редакції), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа - підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). [PERSON] п. 2.1. цієї Інструкції - встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. За змістом п.2.3. Інструкції - комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. [PERSON] п. 2.8 цієї Інструкції - технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: - пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; - технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1); - копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; - копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; - план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних . земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; - перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; - у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); - акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2). Пунктами 4.1. - 4.3. Інструкції передбачене наступне - відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За приписами частин 1, 2 статті 198 ЗК : 1. Кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. 2. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. [PERSON] п. 2.20 ДБН 79-92 - відстань від межі суміжної земельної ділянки до стін житлового будинку або господарської споруди слід приймати не менше 1 м. Відповідно до п. 3.25 ДБН 360 -92** - для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань від межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба прийняти не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно - технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. За приписами п. г ч.1 ст. 96 ЗК землекористувачі зобов'язані - не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. [PERSON] частин 1, 2, 4, 7 ст. 376 ЦК: 1. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, і бо якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. За змістом ч.1, ч.2 ст. 103 ЗК: власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (ч.1). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (ч.2). Відповідно до статті 386 ЦК: 1. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. 2. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. 3. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За приписами статті 387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. [PERSON] статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 212 ЗК (Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок) - « 1. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. 2. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. 3. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.» З змістом встановлених в статті 41 Конституції України та статті 153 ЗК гарантій - ніхто не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених законодавством України; правові підстави та порядок припинення права власності на землю визначено, зокрема, статтями 143, 145 ЗК. [PERSON] статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і. загальними принципами міжнародного права». За змістом пункту 17 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року N 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, ЦК, статтею 103 ЗК власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396; якщо позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно пред'явлено до власника (користувача) земельної ділянки, який заперечує проти визнання права власності на це майно за особою, що його збудувала, власник (користувач) має право відповідно до вимог статті 23 ЦПК пред'явити зустрічний позов про знесення нерухомого майна; позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення. За змістом пункту 29 постанови пленуму ВССУ від ЗО березня 2012 року N 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об'єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва. Верховний Суд України в своїй постанові від 17.09.2014 року у справі № 6 - 137цс14, ухваленої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, виклав наступну правову позицію: «За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від Особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті З ЦПК України. Так, відповідно до частини першої статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.» За приписами ч.2 статті 11 ЦПК - особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Правовий аналіз приведених вище норм матеріального права гарантує захист порушених прав позивача щодо мирного володіння, користування, розпорядження своїм майном. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача та надані на підтвердження таких доводів складені в 2015 році докази (технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 16 липня 2015 року, висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 64-15 від 27 липня 2015 року, проведений [PERSON] за заявою відповідача, тощо) згідно яких спірна будівля гаражу не є самовільно побудованою, з огляду на таке. Визначення самочинного будівництва прописане в частині 1 статті 376 ЦК, за змістом якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. ЦК 1963 року (який діяв до 2004 року або на час самовільного будівництва) в статті 105 визначав наступне - громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). В обґрунтування таких своїх доводів представник відповідача посилається на Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, де у змісті п. 3.2. - «Не належить до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року». В той час, коли відповідні зміни у вказану Інструкцію були прийняті Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 ( z1538-12 ) від 09.08.2012. До цієї дати таких прав власники індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов, не мали. Вперше зміни до цього пункту Інструкції були внесені в 2006 році, й торкнулися лише одноквартирних (садибних), дачних, садових будинків. Ще раніше (до 2006 року) такої норми не існувало. Відповідач у відповідності до вимог статті 10,11, 57-61 ЦПК так і не надав доказів які б дозволяли йому до 2006 року будівництво будівлі гаражу (дозвільні документи). Надані суду докази, зібрані матеріали справи, в своїй сукупності вказують протилежне, що спірна будівля гаражу є самочинно побудованою. В таких своїх доводах представник відповідача посилається на Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 79 від 24.04.20015 року, в частині тлумачення господарських (присадибних) будівель. Але упускає зміст п.1 цього порядку, згідно якого: « Цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року». Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» звернув увагу суді на таке: «1. Положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами. При вирішенні справ цієї категорії та застосуванні статті 376 ЦК суди повинні керуватися положеннями законодавства України про містобудування, яке складається, зокрема, із Конституції України, відповідних положень ЦК, Земельного кодексу України (далі - ЗК), законів України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII "Про основи містобудування" (далі - Закон № 2780-XII), від 20 травня 1999 року № 687-XIV "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон № 687-XIV), від 16 вересня 2008 року № 509-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву", від 25 грудня 2008 року № 800-VI"Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності"(далі - Закон № 3038-VI), від 22 травня 2003 № 858-IV "Про землеустрій", від 19 червня 2003 року № 963-IV "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво об'єктів нерухомості. Застосування зазначених нормативних актів має здійснюватися із дотриманням вимог про дію актів цивільного законодавства у часі. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення. Розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91. [PERSON] із пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, положення ЦК застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому правила статті 376 ЦК про наслідки самочинного будівництва застосовуються і до об'єктів, побудованих до набрання чинності ЦК та Законом № 3038-VI. Правильне і своєчасне вирішення справ за позовами про проведення перебудови чи знесення самочинно збудованих об'єктів нерухомості має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері землекористування й містобудування та запобігання таким порушенням.» Не погоджується суд і з доводами відповідача, за якими позивач не набув права власності на земельну ділянку, оскільки не отримав державного акту на право власності на вказану земельну ділянку. Останні не відповідають нормам ЗК 1991 року, які наводилися вище (в часині моменту виникнення права власності на земельну ділянку право власності на яку набуте за договором купівлі-продажу). Суд не приймає до уваги заяву відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності, з огляду на те, що давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Пленум вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» розяснив таке: «Враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об'єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва». Пленум вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 36 постанови № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» звернув увагу на те, що за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі; у зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. Крім того, вимоги щодо відновлення меж земельної ділянки ґрунтуються на приписах статті 106 ЦК, зміст якої виникнення такого права повязує з правом власника земельної ділянки вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків - у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Або, таке право захисту не містить обмежень у часі і може використовуватися неодноразово на протязі всього часу володіння земельною ділянкою, за вказаних в статті умов. Позивач вказав, що про наявність самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 134 кв.м. йому стало відомо з висновку судової земельно-технічної експертизи, в звязку з чим ним були збільшені позовні вимоги. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України). За вимогами частини 1 статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. [PERSON] ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом п.п. 1, 3, 4 ч.2 ст. 16 ЦК способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За приписами ч.1 ст. 88 ЦПК - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved