Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

17 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Кривоозерської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який постійно до дня смерті проживав в смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області в житловому будинку [ADDRESS] Посилаючись, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], проте отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може, так як на нерухомість відсутній правовстановлюючий документ, позивач просить про задоволення позовних вимог. В судове засідання сторони, представник позивача не з'явилися, надіслали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, відповідач Кривоозерська селищна ради визнала позов. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Позивач, будучи дружиною померлого, є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Як вбачається із спадкової справи № 251/2013 від 15.10.2016 року (а.с. 20-28), позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку. В оформленні спадкових прав на житловий будинок в Кривоозерській державній нотаріальній конторі позивачу було відмовлено (а.с. 3), оскільки первинна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно не була проведена та правовстановлюючий документ на вказане майно відсутній. Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" 26.02.2014 року (а.с. 9-11) житловий будинок побудований в 1978 році. Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У 1978 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно ст. 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26.08.1948 року та Постановою від 26.08.1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17.10.2013 року. 2 Відповідно до п. 49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів". Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1978 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. Отже судом встановлено, що будинок [ADDRESS] не є самочинним будівництвом та може спадкуватись як об'єкт права власності - нерухоме майно. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 18.12.2013 року в справі № 6-23339св13: наявність правових підстав для визнання за спадкоємцями права власності на будинок у порядку спадкування, з огляду на відсутність реєстрації права власності на окреслений будинок за спадкодавцем, пов'язується з такими фактами: будівництво відбулось на відведеній земельній ділянці; на момент смерті спадкодавця будинок був повністю збудований та введений в експлуатацію. За такого судом встановлено, що [PERSON] набув права власності на житловий будинок [ADDRESS] в 1978 році, однак саме оформлення правовстановлюючого документу не проведено. Отримати правовстановлюючий документ на нерухомість не можливо, так як власник помер. У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач. Тому наявні підстави для визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] за позивачкою в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved