Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

18 листопада 2019 року до суду надійшла позовна заява КС "Перше кредитне товариство" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (л/с 1-4). Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року позивач КС "Перше кредитне товариство" надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 560000 грн., строком на 12 фактичних місяців, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,071 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідач [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором: кредит - 560000 грн., проценти за користування кредитом - 1753410, 41 грн., всього - 2313410,41 грн. На підставі викладеного позивач КС "Перше кредитне товариство" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 2313410,41 грн. 22 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 27 січня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (л/с 44-46, 59-61), яким вона заперечила проти позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] не отримував кредитних коштів від КС "Перше кредитне товариство". При цьому, представник відповідача звертає увагу, що позивач не надав суду видаткового касового ордеру на підтвердження видачі кредитних коштів у касі кредитодавця або платіжного доручення на підтвердження перерахування суми кредиту в безготівковому порядку, відповідно до умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] не здійснював платежів на користь КС "Перше кредитне товариство" в рахунок погашення кредитної заборгованості. При цьому, представник відповідача звертає увагу, що позивач не надав суду доказів на підтвердження оплати позичальником грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року. Так, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не може вважатися доказом видачі та погашення кредиту, а також доказом існування кредитної заборгованості, оскільки такими доказами є лише первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Розрахунок заборгованості, який не підтверджений бухгалтерськими документами, не може бути належним та допустимим доказом на обґрунтування позовних вимог. Крім того, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України "Про кредитні спілки". Реєстрація кредитних спілок здійснюється шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру фінансових установ. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4114, Кредитну спілку "Перше кредитне товариство" виключено з Державного реєстру фінансових установ у зв`язку із систематичним невиконанням заходів впливу, застосованих Нацкомфінпослуг до фінансових установ та анульоване Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії КС № 361 від 02 липня 2004 року. На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. 04 березня 2020 року від позивача КС "Перше кредитне товариство" надійшла відповідь на відзив (л/с 63-64), якою позивач підтвердив заявлені ним позовні вимоги. Додатково позивач пояснив, що відповідно до умов кредитного договору № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року КС "Перше кредитне товариство" надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 560000 грн. Факт видачі кредиту підтверджується заявами [PERSON] про видачу кредиту в сумі 560000 грн., про перерахування частини кредиту в сумі 513000 грн. на поточний рахунок позичальника, про перерахування частини кредиту в сумі 47000 грн. на розрахунковий рахунок ПП [PERSON] . На виконання умов кредитного договору № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року відповідач [PERSON] сплатив на користь позивача КС "Перше кредитне товариство" заборгованість в сумі 62800 грн. Факт погашення кредитної заборгованості підтверджується прибутковим касовим ордером на суму 8000 грн. та меморіальними ордерами на загальну суму 54800 грн., які є первинними бухгалтерськими документами. КС "Перше кредитне товариство" було виключено з реєстру фінансових установ, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи було анульоване. Проте, КС "Перше кредитне товариство" не є припиненою юридичною особою. 26 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 03 лютого 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява (л/с 148), якою вона просить суд застосувати позовну давність. Свою заяву представник відповідача обґрунтовує тим, що перебіг строку позовної давності за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року розпочався 14 березня 2008 року. Отже, позивач КС "Перше кредитне товариство" звернувся до суду з позовною заявою після закінчення строку загальної та спеціальної позовної давності. При цьому, твердження про вчинення відповідачем [PERSON] дій, що свідчать про визнання боргу шляхом погашення заборгованості, вважає необґрунтованими, оскільки відповідач заперечує сплату ним коштів, а з наданих копій прибуткових касових ордерів не вбачається, що саме відповідач вніс грошові кошти в рахунок погашення боргу за кредитним договором. 22 липня 2021 року від позивача надійшли пояснення (л/с 202), якими він додатково пояснив, що фінансові операції з переказу коштів можуть бути здійснені різними способами (каса банку, ТСО, Приват24). В залежності від способу переказу коштів застосовується та чи інша бухгалтерська модель проведення операції. Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89, транзитні рахунки при здійсненні переказів використовуються зокрема у випадках оплати через небанківський ПТКС (рахунок *2654), оплати через касу банку або з розрахункового рахунку (рахунки *2902, *2909), у випадках оплати через банківський ПТКС (рахунок *2920), за операціями, здійсненими з використанням платіжних карток (рахунок *2924). Відповідно до бухгалтерської моделі по платежах, платежі відправляються з транзитного рахунку. Інформація про платника відображається в призначенні платежу. Меморіальні ордери, надані позивачем в даній цивільній справі, підтверджують сплату коштів безпосередньо [PERSON] 18 серпня 2021 року від позивача надійшли пояснення (л/с 215-216), якими він додатково пояснив, що на виконання умов кредитного договору № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року відповідач [PERSON] в період часу з 28 квітня 2007 року по 09 вересня 2016 року сплатив заборгованість в сумі 62800 грн. Тим самим відповідач [PERSON] фактично визнав підписання кредитного договору, суму боргу та наявність заборгованості. В судовому засіданні представник позивача КС "Перше кредитне товариство" [PERSON] підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та заяві про застосування позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 13 березня 2007 року між КС "Перше кредитне товариство" та [PERSON] було укладено кредитний договір № КХ-1/0324/07/108, за умовами якого кредитодавець КС "Перше кредитне товариство" зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредит в сумі 560000 грн., строком на 12 фактичних місяців, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,071 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит не пізніше 14 банківських днів від дати підписання даного договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Отже, в установленому законом порядку між позивачем КС "Перше кредитне товариство" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Суд критично оцінює доводи позивача КС "Перше кредитне товариство" про виконанням ним зобов`язань за кредитним договором та видачу відповідачеві [PERSON] кредиту в сумі 560000 грн., оскільки на підтвердження цих доводів позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів. Так, згідно ч.1, ч.2 ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про кредитні спілки" к редитна спілка зобов`язана вести оперативний і бухгалтерський облік результатів своєї діяльності відповідно до законодавства України, а також статистичну звітність та подавати її в установлених порядку та обсязі органам статистики. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані що дають змогу ідентифікувати особу яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно ч.3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Згідно ч.4 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Згідно ч.5 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Згідно ч.6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) у разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно ч.7 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Згідно ч.8 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. На підтвердження факту видачі відповідачеві [PERSON] кредиту в сумі 560000 грн. позивач КС "Перше кредитне товариство" надав суду наступні докази: -заяву [PERSON] від 12 березня 2007 року про видачу кредиту в сумі 560000 грн. (л/с 65), -заву [PERSON] від 13 березня 2007 року про перерахування частини кредиту в сумі 513000 грн. на його поточний рахунок (л/с 9, 65), -заяву [PERSON] від 13 березня 2007 року про перерахування частини кредиту в сумі 47000 грн. на розрахунковий рахунок ПП [PERSON] згідно рахунку-фактури № 4 від 13 березня 2007 року (л/с 8, 66), -рахунок-фактуру № 4 від 13 березня 2007 року про те, що [PERSON] придбаває у ПП [PERSON] товарно-матеріальні цінності на загальну суму 47000 грн. (л/с 66). Проте, вказані заяви позичальника та рахунок-фактура не підтверджують факт видачі кредиту, а лише свідчать про наміри сторін. При цьому, відповідач [PERSON] категорично заперечує, що він отримував від позивача КС "Перше кредитне товариство" кредитні кошти в сумі 560000 грн. Суду не надано жодних первинних бухгалтерських документів про видачу відповідачеві [PERSON] кредитних коштів в сумі 560000 грн. Відтак, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що на виконання умов кредитного договору № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року позивач КС "Перше кредитне товариство" видав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 560000 грн., а останній одержав ці кошти. Суд критично оцінює доводи позивача КС "Перше кредитне товариство" про виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором та добровільну сплату ним кредитної заборгованості на загальну суму 62800 грн., оскільки на підтвердження цих доводів позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів. Так, згідно ч.1 ст.509 ЦК України з обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України з обов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.526 ЦК України в иконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України б оржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.2 ст.527 ЦК України к ожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. На підтвердження факту сплати відповідачем [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 62800 грн. позивач КС "Перше кредитне товариство" надав суду наступні докази: -прибутковий касовий ордер № 17458 від 28 квітня 2007 року (л/с 67) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 8000 грн., -меморіальний ордер № @2PL815119 від 30 травня 2016 року (л/с 67) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 9900 грн., -меморіальний ордер № @2PL676212 від 08 червня 2016 року (л/с 68) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 10000 грн., -меморіальний ордер № 8940074 від 09 червня 2016 року (л/с 68) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 10000 грн., -меморіальний ордер № @2PL510232 від 10 червня 2016 року (л/с 69) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 9900 грн., -меморіальний ордер № 9678960 від 25 серпня 2016 року (л/с 69) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 10000 грн., -меморіальний ордер № 9744408 від 01 вересня 2016 року (л/с 70) про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року в сумі 5000 грн. Проте, вказані первинні бухгалтерські документи не містять інформації про те, що платником цих коштів був [PERSON] , а не інша особа. В прибутковому касовому ордері вказано, що платіж прийнято позивачем КС "Перше кредитне товариство" від відповідача [PERSON] , але на документі немає підпису останнього. Меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та нормативно-правових актів Національного банку (п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22). В меморіальних ордерах вказано, що платежі на погашення кредитної заборгованості [PERSON] прийняті позивачем КС "Перше кредитне товариство" від платника "Транзитний рахунок DN. DG. DZ." та "Кредитна заборгованість по прийнятим платежам". Проте, суду не надано жодних доказів про те, що на вказані транзитні рахунки грошові кошти надішли від відповідача [PERSON] , а не від іншої особи. Відтак, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що на виконання умов кредитного договору № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року відповідач [PERSON] сплатив на користь позивача КС "Перше кредитне товариство" грошові кошти в сумі 62800 грн. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для задоволення позову позивач КС "Перше кредитне товариство" не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ч.1 ст.256 ЦК України п озовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст.257 ЦК України з агальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України п еребіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.1 ст.264 ЦК України п еребіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України с плив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Умовами кредитного договору № КХ-1/0324/07/108 від 13 березня 2007 року сторони визначили, що кредит повинен бути повернутий в строк до 13 березня 2008 року. Підстав для переривання перебігу позовної давності не встановлено. Позивач КС "Перше кредитне товариство", звернувшись з позовом 08 вересня 2019 року (згідно відмітки на поштовому конверті - л/с 26), пропустив строк позовної давності. За змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. У зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, суд відмовляє в задоволенні позову з цих підстав, без посилання на строки звернення до суду. На підставі викладеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість.

Outcome: dismissed