Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

До суду звернувся лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" Усіков С.Ф. із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1981 року народження, який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що 04 жовтня 2017 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром та зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв'язку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від матері (опікуна) хворого [PERSON] Комісія лікарів-психіатрів КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» у складі: заст. головного лікаря Маслянко О.В., зав. відділення №9 Усікова С.Ф., зав. відділення №11 Кічанова М.Ю. прийняла рішення про доцільність госпіталізації громадянина [PERSON] до психіатричного закладу, так як його обстеження і лікування можливе тільки в умовах стаціонару, згоду на яку неможливо мати, особа є недієздатною. В судовому засіданні заявник заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити. Прокурор заяву також підтримала, просила суд ухвалити рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він не вважає себе хворим , тому госпіталізація йому не потрібна. Його опікун [PERSON] в судовому засіданні щодо госпіталізації сина не заперечувала, вказала, що останньому потрібно пройти конструктивне лікування , так як вдома він відмовляється приймати ліки, остання його госпіталізація була в 2015 році. Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги, опікуна особи, щодо якої розглядається питання, пов"язане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, яка погодилась із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року роз"яснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III "Про судоустрій України", з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі. Судом встановлено, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2010 року, яке набрало законної сили, визнано недієздатним [PERSON] [INFO], уродженця м. Золотоноша Золотоніського району Черкаської області, встановлено над ним опіку. Призначено опікуном над недієздатним [PERSON] його матір- [PERSON], [INFO]. Як вбачається із довідки від 18 жовтня 2013 року паспорт громадянина [PERSON], [INFO], уродженця м. Золотоноша, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., [NUMBER], 26.09.2013 р., Маловисківським РС УДМС України в Кіровоградські області був обмінений з "[PERSON]" на підставі свідоцтва про народження [NUMBER] виданного Івашківською с/радою Городнянського району, Чернігівської області від 13.07.1981 року. 04.10.2017 року опікун недієздатного [PERSON] звернулась до головного лікаря Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" Тарасенко О.І. із заявою щодо госпіталізації [PERSON], [INFO], в зв"язку з погіршенням його психічного стану. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів від 05.10.2017 року, [PERSON] страждає на психічний розлад: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект. Підставою для госпіталізації особи, визнаної недієздатною, є: наявність у хворого реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Зазначене беззаперечно знайшло своє підтвердження і в суді. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 05.10.2017 року страждає на психічний розлад у вигляді: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект, на даний час погіршився його стан, а відтак, суд вважає, що [PERSON] потребує госпіталізації до Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні".

Outcome: approved