Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою , вимоги за якою 13.12.2017р. були уточнені, до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки в сумі 82 647,25 грн. та 3716,46 грн. компенсації втрати частини заробітної плати, нарахованої та виплаченої з порушенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював в публічному акціонерному товаристві «Рівнеазот» ( на даний час приватне акціонерне товариство «Рівнеазот»). Наказом\~№ 813-ВК від 24.03. 2017\~ був звільнений з 27.03.2017р. з роботи на підставі \~ст. 38 КЗпП України\~за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю. Розрахунку при звільненні з ним не проведено. Розрахункові кошти були виплачені на підставі рішення суду 08.12.2017р.. Враховуючи, що з дня звільнення з роботи, а саме з 27.03. 2017 року нарахована при звільненні заробітна плата не виплачена , то у відповідності до вимог\~ст.117 КЗпП України\~ПрАТ « Рівнеазот» зобовязаний \~\~виплатити йому\~\~середній заробіток\~\~за час затримки\~\~розрахунку, починаючи з 28.03.2017 по 08.12.2017 року середній заробіток за час затримки в сумі 82 647,25 грн. та 3716,46 грн. компенсації втрати частини заробітної плати, нарахованої та виплаченої з порушенням за період з квітня 2017р. по листопад 2017 року. Представник позивача адвокат [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги та представництво в суді подала до суду заяву якою підтримала повністю позовну вимоги ( з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.12.2017р.) та просила позов задовольнити повністю. Просила справу розглянути у її відсутність. Представник ПрАТ «Рівнеазот» подав до суду письмову заяву згідної якої підтримав подані до суду письмові заперечення за якими позов не визнав, вважають, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку та не є заробітною платою визначеною як періодичний платіж і законодавством про працю строки його виплати не визначені, тому компенсація, передбачена ст.34 Закону України «Про оплату праці» на середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні не нараховується. Просили відмовти в задоволенні позову. Позиції щодо стягнення компенсації втрати заробітної плати, суду не надали. Просили справу розглянути у їх відсутність у задоволенні позову відмовити. Суд на місці ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність сторін на підставі поданих до суду письмових доказів. Дослiдивши письмовi докази по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає до задоволення . Судом встановлено, що [PERSON] працював на ПрАТ «Рівнеазот» та з 27.03.2017р. \~звільнений з роботи на підставі\~ст. 38 КЗпП України\~за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю згідно наказу № 813-ВК від 24.03.2017 року. Розрахунок на день звільнення з ним не проведено. Встановлено, що розрахункові кошти [PERSON] отримав 08.12.2017р. по виконанню рішення Рівненського міського суду від 03.10.2017р. Відповідно до частини 1статті 117\~КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ст.47, частиною 1 статті\~116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117\~КЗпП України\~обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116\~КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум належних при звільненні роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Так, вимога [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненнні стосуються періоду з28.03.2017 року по 08.12. 2017 року, повний розрахунок з [PERSON] проведено по 08.12.2017р.. За таких обставин та враховуючи те, що мало місце порушення ст.ст. 116,177 КЗпП , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволення, та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненнні за період з 28.03. 2017 р. по 08.12. 2017 р., що становить 175 робочих днів . З довідки про середню заробітну плату № 2018 від 11.10.2017р. вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за січень-лютий 2017 року становить 14109,17 грн., середньогодинна заробітна плата становить 59,0342 грн., виходячи з того, що в січні ним було відпрацьовано 79,00 годин, в лютому 160,00 години, а всього 239,00 годин за період січень-лютий 2017 року. Період затримки розрахунку з позивачем складає: з 28.03.2017 року року по 08.12. 2017 року включно, заборгованість становить 82 647,25 грн. з розрахунку 175 робочих дні (період затримки) х 472,27 грн. (середньоденна зарплата з розрахунку 59,0342 середньогодинна зарплата х 8 год./день) = 82 647, 25 коп. Суд\~\~не приймає до уваги\~\~ покликання представника відповідача на той факт, що невиплата заробітної плати позивачу відбулась\~\~у стані крайньої необхідності, а відтак на підставі ч.2\~ст. 1171 ЦК України\~суд може звільнити ПрАТ «Рівнеазот» від відшкодування шкоди оскільки\~право\~позивача на отримання\~\~середнього заробітку\~\~за час затримки розрахунку\~є\~абсолютним і виникає із трудових правовідносин, і до вказаних правовідносин не можуть застосовуватись норми, які випливають із деліктних\~зобов»язань, оскільки правила\~ст. 1171 ЦК України\~застосовуються\~\~при вирішенні\~\~спору, що стосуються відшкодування шкоди.. Суд визнає безпідставними і покликання\~\~представника відповідача на\~\~відсутність їх вини у\~\~невиплаті заробітної плати, оскільки подані\~\~ним докази, зокрема, рішення\~\~міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі про призупинення\~\~дії антидемпінгових мит та рішення Господарського\~\~суду Рівненської області\~\~про стягнення з ОВКПВ КГ «Рівнеоблводоканал» на користь ПрАТ « Рівнеазот» заборгованості, жодним\~\~чином\~\~не свідчать про відсутність\~\~вини відповідача щодо невиплати заборгованості із заробітної плати позивачу. Відповідно до ст. 1 ЗУ " Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків її виплати" від 19.10.2001р. № 2050-Ш , підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.3 Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). ( Стаття 3 із змінами, внесеними згідно із Законом N 431-IV ( 431-15 ) від 16.01.2003 ) За ст.4 . Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Крім того, суд прийшов до висновку, що підлягає до задоволення вимога про стягнення з ПАТ"Рівнеазот" на користь [PERSON] 3716,46 грн. компенсації втрати частини заробітної плати, нарахованої відповідно до ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків її виплати" від 19.10.2001р. № 2050-Ш по день виплати за рішенням суду заробітної плати , яке було постановлене 03.10.2017р., за період з квітня по листопад 2017р., оскільки заборгованість з заробітної плати була виплачена 08.12.2017р. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору підлягають до стягнення з відповідача на його користь в сумі 715,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved