Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

05 квітня 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 18\~219,83 грн, обґрунтувавши вимоги тим, що 14 лютого 2012 року, на автомобільному шляху сполученням Добропілля Лиман (колишній [PERSON]), в районі с. Брусіно, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 31029», державний номерний знак АН5260AM, під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу легкового автомобілю «NISSAN X-TRAIL 2.0», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] під керуванням [PERSON] Постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.03.2012, встановлено що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 2.10. «а», 12.1 Правил Дорожнього руху України, за що останній був притягнутий до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, не була застрахована, позивачем власнику автомобіля «NISSAN X-TRAIL 2.0», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] відшкодована заподіяна матеріальна шкода у розмірі 18 219 грн. 83 коп., яку просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами які складаються з витрат повязаних з оплатою правової допомоги у розмірі 2000 грн та з оплатою судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача МТСБУ [PERSON], який діє на підставі довіреності №153 від 28.12.2015 року (а.с.56), належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи (а.с 86), в судове засідання не прибув, в адресу суду електронною поштою направив листа про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 87). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не надходило. Про необхідність явки в судове засідання 20 липня 2016 року відповідач повідомлявся належним чином у спосіб, визначений ч.5 ст. 74 ЦПК України - шляхом направлення судової повістоки поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання (а.с.77). Надіслана повістка відповідачу вручена не була та повернулася до суду із відміткою відділення зв'язку «за зазначеною адресою не проживає» (а.с 82), Про необхідність явки в судове засідання 25 липня 2016 року відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с. 85). У відповідності до абз.5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, ухвалою суду від 25.07.2016 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм деліктні цивільні правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законами України "Про страхування" від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР; "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-IV. Судом встановлено, що 14 лютого 2012 року, на автомобільному шляху сполученням Добропілля Лиман (колишній [PERSON]), в районі с. Брусіно, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 31029», державний номерний знак АН5260AM, під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу легкового автомобілю «NISSAN X-TRAIL 2.0», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 13) під керуванням [PERSON] Постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.03.2012, встановлено що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 2.10. «а», 12.1 Правил Дорожнього руху України, за що останній був притягнутий до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с 8-9). Згідно витягу з централізованої бази даних МТСБУ на 14 лютого 2012 року відсутня дані про наявність чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за параметрами пошуку страховика [PERSON] та транспортного засобу з державним номером АН 5360АМ (а.с.14) Відповідно до підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон України № 1961-IV), передбачено, одним з основних завдань Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах передбачених цим Законом. Згідно з підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України № 1961-IV МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобів. Згідно ст. 22 Закону України № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-IV, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №052 від 11 квітня 2012 року, вартість матеріальної шкоди заподіяної [PERSON] - власнику автомобіля «NISSAN X-TRAIL 2.0», державний номерний знак [NUMBER], складає 37 169,47 грн. Вартість відновлюваних робіт 27072,30 грн. та ринкова вартість автомобіля без врахування аварійних пошкоджень 283\~610,00 грн (а.с. 15-34). 24 квітня 2012 року [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про проведення відшкодування заподіяної відповідачем шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася 14 лютого 2012 року у розмірі 37169,47 грн та понесених витрат на висновок експерта у розмірі 650 грн. (а.с. 35-36). Наказом МТСБУ від 24 вересня 2012 року № 2798 прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 18219,83 грн. (а.с.37). Факт перерахування страхового відшкодування [PERSON] підтверджується копією платіжного доручення № 1/1-17602 від 25 вересня 2012 року (а.с 38). Пунктом 1.6. статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п.п. 38.2.1., 38.2.2., 38.2.3. ст. 38 Закону (в редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону; до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом. Положеннями ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача на корить відповідача понесених судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 41920 від 15 березня 2016 року (а.с 3). Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 79 ЦПК до судових витрат, серед іншого, належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до частини 1 статті 56 ЦПК\~правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Під час розгляду справи встановлено, що для забезпечення стягнення заборгованості, представництва позивача в судах усіх інстанцій у справах, пов'язаних з проведенням регламентних виплат, між Моторним (транспортним) страховим бюро України та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Контракт про надання правової допомоги № 83 від 05.03.2013 (а.с. 39-44). Однак будь-яких доказів, які підтверджують, що [PERSON] має юридичну освіту і є фахівцем в галузі права позивачем не надано. Крім того, згідно зі статтями 6, 9, 11 зазначеного Контракту про надання правової допомоги, замовник зобовязаний оплачувати послуги виконавця з надання правової допомоги протягом пяти банківських днів після підписання сторонами Акту про виконані роботи, який складається протягом 20 днів після надходження до замовника копії рішення суду яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивачем не понесені витрати на правову допомогу, а також те, що така допомога надається особою, яка не має юридичну освіту і є фахівцем в галузі права, позовні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Outcome: approved