Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Представник позивача адвокат Гончарук А.В. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , ПрАТ «Страхової компанії «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок пошкодження транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу у ДТП, що мала місце 12.06.2020 о 10:50 год. в м. Каневі Черкаської області по вул. Успенська, 33, де [PERSON] (далі відповідач-1), керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки ВАЗ, моделі 21102, д.н.з. [NUMBER] , здійснив стоянку, залишивши транспортний засіб та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль скоїв наїзд на припаркований попереду автомобіль КІА SPORTAGE, д.н.з. [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження. Таким чином відповідач-1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/1280/20, яка набрала законної сили 10.08.2020, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивач з метою досудового врегулювання можливого спору з приводу відшкодування заподіяної шкоди звертався до відповідачів, але оскільки останні у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодували, позивач був вимушений звернутися до фахівця в галузі права по правову допомогу та здійснити заходи щодо визначення розміру заподіяної в результаті ДТП шкоди належному йому автомобілю. В результаті чого встановлено, що розмір заподіяної матеріальної шкоди т/з КІА SPORTAGR, д.н.з. [NUMBER] у вигляді проведення відновлювального ремонту складає 23926,46 грн., величина втрати товарної якості автомобіля складає 20221,89 грн. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 10000,00 грн. Відповідальність відповідача-1 на час ДТП була гарантована полісом страхової відповідальності перед третіми особами №АО/1978571 ПрАТ «Страхової компанії «Універсальна» від 28.02.2020. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/1280/20 від 30.07.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в наслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень, а позивач поніс збитки. Після отримання даної постанови, позивачем було направлено запит до відповідачів, але відповіді отримано не були, а лише відповідачем-1 було перераховано у добровільному порядку передбачений страховим полісом розмір франшизи у сумі 1000,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача-1 матеріальну шкоду заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 20221,89 грн., стягнути з відповідача-2 - ПрАТ «СК «Універсальна» матеріальну шкоду заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 23926,46 грн. Стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 13.11.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, 20.11.2020 та 23.11.2020 ними отримано позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач-1 відзив на позов не надав. (а.с.40,41). 08.12.2020 від представника відповідача-2 [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого у задоволені позовних вимог пред`явлених до ПрАТ Страхової компанії «Універсальна» просить відмовити, оскільки позивач з письмовою заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди у період з 12.06.2020 до 02.12.2020 до ПрАТ «СК «Універсальна» не звертався, тому у відповідача не виникло обв`язку на її відшкодування. Вважає, що вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «Універсальна» моральної шкоди є необґрунтованими, а витрати на правничу допомогу не підтверджені належними доказами (а.с.42-46). Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги, визнавши щодо виниклих правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 21102» д.н.з. [NUMBER] , відповідно до Полісу №АО/1978571 від 01.03.2020, була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна» (а.с.27). Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3020171633999700 від 12.06.2020 вбачається, що 12.06.2020 в м. Каневі по вул. Успенська, 33, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю т/з «ВАЗ-2110» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та застрахованого автомобіля «КІА SPORTAGR», д.н.з. [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , в результаті зіткнення транспортні засоби зазнали пошкодження (а.с.11). Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/1280/20 від 30.07.2016, [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12). Із змісту вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 12.06.2020 о 10:50 год. в м. Каневі по вул. Успенська, 33, керуючи автомобілем «ВАЗ 21102» д.н.з. [NUMBER] , здійснив стоянку, залишивши транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль скоїв наїзд на припаркований попереду автомобіль КІА SPORTAGR, д.н.з. [NUMBER] , авто отримало механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 15.12 ПДР України. Ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії, (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З копії заяви [PERSON] від 18.08.2020 вбачається, що останній звертався до ПрАТ «СК «Універсальна» з проханням направити уповноваженого представника для огляду пошкоджень, заподіяних його транспортному засобу, з метою визначення розміру спричинених матеріальних збитків (а.с.13). Відповідно до звіту №36 від 28.09.202 про оцінку автомобіля КІА SPORTAGR, д.н.з. [NUMBER] , виконаного ФОП [PERSON] на підставі договору та заяви [PERSON] від 16.09.2020, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля КІА SPORTAGR, д.н.з. [NUMBER] унаслідок ДТП станом на 28.09.2020 складає 44148,35 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ КІА SPORTAGR, д.н.з. [NUMBER] складає 23926,46 грн. в т.ч. 20% ПДВ за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт (а.с.16-26). Щодо попереднього звернення позивача до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, суд зазначає наступне. Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV\~ (далі Закон № 1961-IV). Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону №1961-IV\~ рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Виходячи зі змісту даної норми потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами в залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. Таким чином, попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV, загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду із позовом до страховика про стягнення відповідного відшкодування. Дана позиція відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду наведеному у постанові від 19 червня 2019 року по справі № 465/4621/16-к. За наведених обставин, позивач звернувшись до суду з позовом про відшкодування шкоди має право на отримання страхової виплати відповідно до Закону №1961-IV, оскільки попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV, не є обов`язковим. Щодо відшкодування матеріальної шкоди. У ч.1 ст.1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1\~ч.1 ст.1188 ЦК). Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону №1961-IV\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого,\~\~це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). При цьому п.32.7 ч.1 ст.32 Закону №1961-IV встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відповідно до\~ п.\~36.6\~ст.\~36\~Закону №1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Зі змісту\~позовної заяви\~(підтверджується\~позивачем)\~вбачається,\~що відповідачем [PERSON] у добровільному порядку відшкодовано позивачу передбачений страховим полісом №АО/1978571 розмір франшизи у сумі 1000,00 грн. Таким чином, позивач має право на відшкодування з ПрАТ «СК «Універсальна» 22926,46 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля (23926,46 грн. - 1000,00 грн. франшизи сплаченої [PERSON] ) та відповідно з [PERSON] 20221,89 грн. втрати товарної вартості автомобіля. Щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п 3,4 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995 під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач. При вирішенні питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує обставини справи, характер та обсяг фізичних і душевних страждань, які зазнав позивач, тривалість немайнових втрат, ті обставини, що після дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала стрес через пошкодження автомобіля, зміну звичного ритму життя, оскільки була відсутня можливість користуватись автомобілем в у повсякденному житті. Отже, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 26-1 Закону №1961-IV, Страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Оскільки позивачем не надано доказів заподіяння шкоди його здоров`ю, моральна шкода підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Зважаючи на викладене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягають з ПрАТ «СК «Універсальна» - 22926,46 грн. вартості відновлювального ремонту, а з [PERSON] 21221,89 грн. (20221,89 грн. втрати товарної вартості автомобіля та 1000,00 грн. моральної шкоди). Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем при поданні позову понесено судові витрати на загальну суму 7357,96 грн., а саме: сплачено судовий збір в сумі 857,96 грн. (а.с.1), послуги експерта в сумі 3000,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. (а.с.30). Витрати позивача на поштові відправлення в сумі 60,00 грн. стосувалися повідомлення СК «Універсальна» про направлення представника для участі у огляді автомобіля (а.с.13-14) тому вони не пов`язані з розглядом справи у відповідності до ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вимоги позивача задоволено частково, а саме на 81,53% (44148,35х100:54148,35), з них частка ПрАТ «СК «Універсальна» становить 51,93% (22926,46*100/44148,35), а частка [PERSON] становить 48,07 % (21221,89*100/44148,35). З відповідачів на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 5998,94 грн. (7357,96*81,53/100), з них з ПрАТ «СК «Універсальна» 3115,25 грн (5998,94*51,93/100), а з [PERSON] 2883,69 грн. (5998,94*48,07/100).

Outcome: partial