Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що вона є власником земельної ділянки, площею 0,98 га., розташованої в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 05 грудня 2008 року [PERSON] уклала з П.П. "АН Б В" договір оренди належної їй земельної ділянки. Договір було укладено строком на 10 років та 05 грудня 2008 року зареєстровано у ДП «Центр державного земельного кадастру» Державного комітету України по земельних ресурсах про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за [NUMBER]. Відповідно до його умов орендар набув право на особисте використання об'єкта оренди за призначенням (для вирощування сільськогосподарських культур) та зобов'язався обробляти ділянку, щорічно в строк до 01 грудня поточного року сплачувати орендну плату в грошовій або іншій формі в розмірі 3% вартості ділянки, а після закінчення строку дії договору - повернути її орендодавцю в задовільному стані. Проте відповідач суттєво порушив умови договору оренди, оскільки протягом тривалого часу земельну ділянку не обробляє та не сплачує орендну плату. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просила достроково розірвати договір оренди від 05 грудня 2008 року. Ухвалою суду від 17 вересня 2015 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки [PERSON], її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивачки не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,98 га., розташованої в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 05 грудня 2008 року [PERSON] уклала з П.П. "АН Б В" договір оренди належної їй земельної ділянки. Договір було укладено строком на 10 років та 05 грудня 2008 року зареєстровано у ДП «Центр державного земельного кадастру» Державного комітету України по земельних ресурсах про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за [NUMBER]. Відповідно до його умов орендар набув право на особисте використання об'єкта оренди за призначенням (для вирощування сільськогосподарських культур) та зобов'язався обробляти ділянку, щорічно в строк до 01 грудня поточного року сплачувати орендну плату в грошовій або іншій формі в розмірі 3% вартості ділянки, а після закінчення строку дії договору - повернути її орендодавцю в задовільному стані. Проте, як вбачається з пояснень представника позивачки та матеріалів справи, П.П. "АН Б В" протягом тривалого часу, а саме з 2010 року орендовану земельну ділянку не обробляє та не сплачує орендну плату. Ч. ч. 1,2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 3 ст. 31, ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі"на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати, а орендар повинен забезпечити використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, своєчасне внесення орендної плати. Водночас в п. 38 договору оренди сторони узгодили, що дія договору оренди припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною передбачених договором обов'язків. Таким чином відповідач істотно порушив умови договору оренди та свої зобов'язання, внаслідок чого інша сторона значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому вказаний договір на підставі вищенаведеного підлягає розірванню в судовому порядку. В силу ст. 88 ЦПК України з П.П. "АН Б В" на користь [PERSON] також підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved