Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Індіго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - АКІБ „УкрСиббанк", про стягнення страхового відшкодування в сумі 46830,00 гривень, моральної шкоди в сумі 15000,00 грн., судового збору в сумі 469 грн., ІТЗ в сумі 250 грн., суму юридичної допомоги у розмірі 800,0 грн. На обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 29.08.2008 року між ним та відповідачем був укладений договір страхування наземного транспортного засобу - належного [PERSON] на праві власності автомобілю марки МІТ81ІВІ8НІ ЬАИСЕК, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. Страхова премія за вказаним договором була сплачена позивачем повністю у розмірі 7336, 88 грн. 19.03.2009 року на вул. Середньофонтанській у м. Одесі з вини позивача сталась дорожньо-транспортна пригода, тобто настав страховий випадок, передбачений договором. Про настання страхового випадку відповідач був повідомлений належним чином. 26.03.09 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК „Індіго" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 01.04.2009 року АКІБ „УкрСиббанк" надіслало відповідачу лист, у якому просило перерахувати страхове відшкодування у розмірі 46 830,00 грн. на рахунок ТОВ „АДІС-АВТО". Крім того, позивач вважає, що діями відповідача, йому було завдано моральної шкоди, яка полягала в тому, що протягом тривалого часу він був змушений не використовувати власний автомобіль, отримувати хибні обіцянки відповідача про можливість та терміни виплати суми страхового відшкодування. Весь цей час автомобіль був потрібний як засіб добиратись до служби та зі служби додому, і для перевезення моєї хворої матері. Позивач змушений був нервувати за виплату значної для нього суми страхового відшкодування та за здоров'я матері, бо в будь-який час могла з'явитись негайна необхідність у транспортуванні хворої матері до лікарні, що за відсутності можливості користування автомобілем могло привести до вкрай небезпечних для її здоров'я наслідків. Виходячи із цього, позивач вважає, що його звичний уклад життя та соціальні зв'язки були порушені, тому оцінює суму відшкодування заподіяної йому моральної шкоди в 15000,00 гривень. 8 ході розгляду справи позивач неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги, а саме. У зв'язку із тим, що 12.11.2009 року відповідачем був виконаний обов'язок по виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 19.03.09 року у розмірі фактичних витрат на ремонт автомобілю в сумі 42 147,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за період прострочення з 23.04.2009 року по 11.11.2009 року в сумі 5112,43 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача втрати від інфляції в сумі 1728,03 грн., та 3% річних в сумі 701,58 грн. Крім того, позивач додатково заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції, 3% річних та пені, передбаченої п. 10.5. Договору страхування наземного транспортного засобу у зв'язку із несвоєчасною виплатою страхового відшкодування за другим страховим випадком, який стався 26.06.09 року. Розмір страхового відшкодування за цим страховим випадком становив 9952,00 грн. Всі необхідні документи були отримані страховиком 26.08.2009 року, тобто відповідач повинен був перерахувати страхове відшкодування не пізніше 16.09.2009 року (на протязі 15 робочих днів з 27.08.09 року), але виконав своє зобов'язання тільки 12.11.2009 року платіжним дорученням № 8004. Виходячи з цього позивач просить стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за період з 17.09.09 року по 11.11.09 року в сумі 312,10 грн., втрати від інфляції за період з вересня по листопад 2009 року в сумі 278,66 грн. та 3% річних в сумі 45,70 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь пеню в сумі 5424,53 грн., втрати від інфляції в сумі 2006,69 грн., 3% річних в сумі 747,28 грн., відшкодування моральної шкоди, заподіяної несвоєчасною виплатою страхового відшкодування в сумі 15 000,00 грн., витрати, пов'язані із розглядом цивільної справи в сумі розмірі 62,52 грн., витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2100,00 грн., а також витрати по сплаті державного мита то судового збору. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши надані документи та матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши письмові пояснення представника відповідача від 25.05.2010 року, суд приходить до висновків, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.08.08 року між сторонами по справі укладений договір страхування наземного транспортного засобу. Згідно п.7.2. цього договору, після одержання всіх необхідних документів, які підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків, Страховик (ТДВ СК „Індіго") протягом 10 робочих днів складає Страховий акт, та, у випадку прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, здійснює її протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня прийняття такого рішення. За першим страховим випадком від 19.03.09 року всі документи, необхідність яких передбачена п. 6 Договору (в тому числі і лист АКІБ „УкрСиббанк" №138-1/24-36 від 01.04.2009 року були отримані відповідачем 01.04.2009 року, що підтверджується листом надходження документів до страхової справи № 8077/09. Тобто, за умовами договору, відповідач повинен був виплатити страхове відшкодування не пізніше 22.04.09 року (на протязі 15 робочих днів з 02.04.2009 року), а здійснив виплату лише 12.11.2009 року платіжним дорученням № 8008. За другим страховим випадком від 26.07.09 року всі документи, необхідність яких передбачена п. 6 Договору (в тому числі і лист АКІБ „УкрСиббанк" № 138-1/24-98 від 26.08.2009 року були отримані відповідачем 26.08.09 року, що підтверджується листом надходження документів до страхової справи № 8077/09. Тобто, відповідач повинен був перерахувати страхове відшкодування не пізніше 16.09.2009 року (на протязі 15 робочих днів з 27.08.09 року), а здійснив виплату лише 12.11.09 року платіжним дорученням № 8004. Доводи відповідача щодо неможливості своєчасної виплати страхового відшкодування у зв'язку із тим, що позивач частково сплатив вартість відновлювального ремонту автомобілю, суд вважає не обґрунтованими виходячи із наступного. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Пунктом 4.2. Договору страхування наземного транспортного засобу автомобілю марки МІТ81ІВІ8НІЬАІЧСЕК, 2008 р. в., державний номер [NUMBER], укладеним між сторонами 26.08.08 року, не передбачений обов'язок страхувальника (позивача) сповіщати страховика (відповідача) про часткову самостійну сплату вартості ремонту станції технічного обслуговування. Не містить посилання на часткову самостійну сплату вартості ремонту як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування ані п. 9 договору страхування, ані ст. 991 ЦК України, ані ст. 26 Закону України „Про страхування". Не міститься підстави для затримання виплати страхового відшкодування чи відмови у виплаті страхового відшкодування і п. 9.4. та 9.6. Правил добровільного страхування наземного автотранспорту (крім залізничного), затверджені у новій редакції Генеральним директором ТДВ „Індіго" від 17.01.2007 року. Обставини, характер та розмір збитків по обох страхових випадках доведені позивачем та не оспорюються відповідачем. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає обґрунтованим розрахунок втрат від інфляції, який наданий позивачем з урахуванням індексів інфляції за травень 2009 р. (100,5%), червень 2009 (101,1%), липень 2009 (99,9%), серпень 2009 (99,8%), вересень 2009 р. (100,8%), жовтень 2009 р. (100,9%), листопад 2009 р. (101,1 %), та 3% річних. Суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення на його користь з відповідача передбаченої п.10.5. договору страхування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення Таким чином, встановивши факт неналежного виконання відповідачем умов договору страхування, а також, те, що своїми протиправними діями відповідач заподіяв позивачу моральні і душевні страждання, пов'язані із тим, що з вини відповідача позивач тривалий час був змушений нервувати за виплату значної для нього та його сім'ї суми, а також не міг користуватися автомобілем для цілей своєї сім'ї. Суд враховує, що звичний уклад життя та соціальні зв'язки позивача тривалий час були порушені, і,

Outcome: partial