Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

28 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ "Вердикт Капітал", треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 19 лютого 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головкіна Я.В. здійснила виконавчий напис №1854, яким стягнуто з нього в користь ТзОВ "Вердикт Капітал" 9047,73 грн. заборгованості включно з витратами за вчинення виконавчого напису. 03 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №64700425 і тоді він довідався про існування заборгованості. Вважає, що виконавчий напис вчинено безпідставно, оскільки нотаріус не переконався у безспірності грошової вимоги. Перелік документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 і передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Договір Ск-1216-020645/8-2008, який був укладений між ним та ВАТ «Родовід Банк» 05 серпня 2008 року укладений у простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально. Крім того, виконавчий напис був виданий з порушенням строку позовної давності в частині стягнення заборгованості, а жодних повідомлень від ТзОВ «Вердикт Капітал», як стягувача, він не отримував. Оскільки при вчиненні напису нотаріус належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, чим порушив вимоги ст.87, ст.88 ЗУ "Про нотаріат", просить суд визнати виконавчий напис №1854 від 19 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Свередюк Ю.А. подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов просила задоволити повністю (а.с.113). Представник відповідача ТзОВ "Вердикт Капітал" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений наледним чином (а.с.111). 12 серпня 2021 року генеральний директор Іжаковський О.В. подав до суду відзив, в якому просив відмовити у позові (а.с.61-65). Зазначив, що для вчинення виконавчого напису натаріусу були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Ці документи повністю відповідають Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затвердженим постановою КМУ від 29.06.199 р. №1172. Строки протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, відтак позовна давність не була пропущена. Оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини яка спростовувала його твердження щодо наявності заборгованості зазначеної в оспорюваному виконавчому написі, просить вважати таку заборгованість безспірною, а виконавчий напис таким що відповідає вимогам чинного законодавства. Окремо, у письмовому клопотанні просив суд зменшити розмір судових витрат. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що їй відомо про час та місце розгляду справи, а при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.78 ). Приватний виконавець Мельник Ю.А. у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.110). Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 19 лютого 2021 року, за заявою представника ТОВ "Вердикт Капітал" (а.с.80), приватним нотаріусомОбухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», вчинено виконавчий напис. Звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за договором позики №Ск-1216-020645/8-2008 від 05 серпня 2008 року, за період з 04 липня 2019 року по 11 лютого 2021 року, у розмірі 8 3987,73 грн. з яких: 4 363,60 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1560 грн. заборгованість за комісією; 303,64 грн. заборгованість за комісією, 4,37 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2 166,12 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того, на позивача покладено витрати в розмірі 650 грн., понесені стягувачем у зв`язку з вчиненням виконавчого напису. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, до стягнення підлягає 9 047,73 грн. ТОВ "Вердикт Капітал" отримало право вимоги до боржника за договором позики №Ск-1216-020645/8-2008 від 05 серпня 2008 року, шляхом укладення між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ "Вердикт Капітал" 23 та 04 липня 2019 року договорів про відступлення прав вимоги, про що зазначається в оспорюваному виконавчому написі нотаріуса. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. своєю постановою від 03 березня 2021 року відкрив виконавче провадження ВП №64700425 по примусовому виконанню виконавчого напису №1854 від 19 лютого 2021 року (а.с. 19), а 19 березня 2021 року він виніс постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.20). Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус керувався ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не виписка з рахунку, яку подав відповідач. Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Відповідач надав достатньо доказів про повідомлення боржника не менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису (а.с.50-59, 66-76), відтак твердження позивача з цього приводу суд не приймає до уваги. Однак, суд погоджується з думкою позивача про те, що вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін, а Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Відтак Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Головкіною Я.В. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та банком у простій письмовій формі. Суд звертає увагу на те, що договір позики №Ск-1216-020645/8-2008 від 05 серпня 2008 року (а.с.9-11) на підставі якого проводився виконавчий напис укладений між сторонами у простій письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Оскільки достатньо доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, відповідачем надано не було, а нотаріус, як встановлено судом, при вчиненні такого напису, не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, дійшов висновку про підставність позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що відповідачем документально підтверджено отримання правничої допомоги та оплату гонорара адвоката у розмірі 5000 грн. (а.с.21-23), однак відповідач подав письмове клопотання про зменшення цих витрат, суд беручи до уваги обсяг робіт, час витрачений адвокатом на підготовку процесуальних документів, механізм розрахунку гонорару адвоката обумовлений договором та з врахуванням того, що розглянута справи є малозначною, приходить до висновку, що розмір заявлених сум не співмірний з ціною позову, тому зменшує витрати які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача на правничу допомогу адвоката з 5000 грн. до 2000 грн. Також, суд стягує з відповідача ТзОВ "Вердикт Капітал" в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved