Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

04.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова рада" про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що 02.06.2014 року близько 09:00 години вона йшла по підземному переході через Червонозоряний проспект біля Будинку дитячої творчості Голосіївського району. В зв'язку з відсутністю належного освітлення в переході, остання випадково наступила на пошкоджену каналізаційну решітку, впала, та, згідно консультативного висновку, в результаті падіння отримала черепно-мозкову травму та перелом основи п'ятої п'ясної кістки лівої кисті з допустимим зміщенням. Вказує, що обов'язок здійснювати заходи з облаштування вказаного підземного переходу покладено на відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова рада", згідно рішення КМДА від 19.12.2011 року №2408. [PERSON] зазначає, що внаслідок падіння їй було завдано матеріальної шкоди, яка полягає в здійснених на лікування витратах в розмірі 3 648,00 грн.. Крім того, посилалася на те, що їй завдано моральної шкоди, яка полягає в необхідності звертатися до різних інстанцій з метою встановлення винних в події осіб, а також в відчутті фізичного болю через отриману травму. Моральну шкоду оцінює в 10 000,00 грн.. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Зазначили, що на звернення щодо відшкодування шкоди відповідач не реагував, в той час як пошкодження решітки та відсутність освітлення, про які було повідомлено в листі щодо відшкодування шкоди, були відповідачем усунуті. Вказане свідчить, що відповідач визнає за собою відповідальність за належний стан переходу. Також, крім заявлених позовних вимог, представник позивача просив стягнути витрати на правову допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що причинно-наслідковий зв'язок між отриманими травмами та станом переходу, який перебуває на балансі відповідача, не доведено. Крім того, вказував, що заявлена до відшкодування сума позовних вимог не обґрунтована, як в частині матеріальної, так і в часині моральної шкоди. З огляду на таке, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з відомостей Комунальної бюджетної установи «Контактний центр міста Києва», центром було зареєстровано два звернення позивача [PERSON], 02.06.2014 року та 23.06.2014 року, з приводу відсутності освітлення в пішохідному переходу по проспекту Червонозоряному, орієнтовано біля Будинку творчості, та з приводу відсутності в переході частини каналізаційної решітки. відповідно. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка №4514 травматологічного пункту КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 02.06.2014 року, відповідно до якої вбачається, що 02.06.2014 року о 09:20 год. [PERSON] звернулася до травмпункту у зв'язку з отриманою травмою. Як вбачається з Консультативного висновку спеціаліста Медичного центру ТОВ «Фіто-Данімир», [PERSON] 03.06.2014 року звернулася до медичного центру зі скаргами на сильний головний біль, запаморочення, нудоту, оскільки, в зв'язку з падінням, отримала черепно-мозкову травму. Висновком лікаря - спеціаліста було встановлено наявність у хворої закритої черепно-мозкової травми, а також зазначено про необхідність лікування. Згідно рецептів від 03.06.2014 року, 11.11.2014 року, лікарем-спеціалістом хворій [PERSON] було прописано лікарські засоби, та, яка вбачається з квитанцій №0000014661, №0000015322, №0000016583, №0000012443 останні були придбані позивачем на загальну суму 532,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1195 ЦК України передбачено, що юридична особа, яка завдала шкоди іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому, зокрема, придбання ліків. Як вбачається з листа Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської державної адміністрації від 08.10.2014 року за вих.. №053-7624, та не заперечувалося в судовому засіданні стороною відповідача, пішохідний перехід, про який йдеться в позовній заяві, переданий в користування інвестору ТОВ «Торгова рада», відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.12.2011 року №2408. Відповідно до умов інвестиційного договору №049/-13/і/115 від 23.12.2011 року, укладеного на підставі розпорядження №2408 від 19.12.2011 року, інвестор бере на себе, зокрема, зобов'язання щодо утримання підземних переходів в належному стані. За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода, завдана позивачу, підлягає відшкодуванню в розмірі, підтвердженому квитанціями про придбання ліків, а саме в розмірі 532,00 грн., та підлягає стягненню з відповідача, як з особи, яка зобов'язана здійснювати належне утримання пішохідного переходу. Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок отримання травм останній було завдано моральних страждань, які полягають у відчутті фізичного болю, а також у виникненні необхідності звертатися до різних інстанцій, з метою встановлення винних в події осіб, та, з урахуванням вимог розумності та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 500,00 грн.. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження отримання від позивача грошових коштів в якості винагороди за надані послуги адвокатом [PERSON] суду надано власноручно виготовлену квитанцію на суму 2 000,00 грн.. Водночас, відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України №637 від 15.12.2004 року, розрахунковий документ - це документ встановлених форми та змісту, зокрема розрахункова квитанція, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Про приймання готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Разом з тим, надана [PERSON] квитанція вказаним вимогам не відповідає, від так не може вважатися належним підтвердженням понесених [PERSON] витрат на правову допомогу. За таких обставин, вимога про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. не підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial