Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

04.09.2017 року від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~ від\~ 11.02.2014 року в розмірі 25591 грн. 12 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.02.2014 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 12157 грн. 67 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.08.2017 року має заборгованість - 25591 грн. 12 коп., яка складається з наступного: 8904 грн. 09 коп. - заборгованості за кредитом; 4584 грн. 65 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 11030 грн. 96 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 1071 грн. штрафу. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред'явлення в суді даного позову. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], якому направлялася повістка рекомендованим листом на адресу, зазначену в позовній заяві, що повернувся не врученим з відміткою "за закінченням строку зберігання", про причини неприбуття до суду не повідомив. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, від якого не надійшло заяви про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 11.02.2014 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] була укладена Генеральна угода б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 12157 грн. 67 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а. с. 6, 7-30). Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 15.08.2017 року з боку відповідача мається заборгованість за вказаним кредитним договором - 25591 грн. 12 коп., яка складається з наступного: 8904 грн. 09 коп. - заборгованості за кредитом; 4584 грн. 65 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 11030 грн. 96 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 1071 грн. штрафу (а. с. 4). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 11.02.2014 року та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань за цим договором. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання за кредитним договором від 11.02.2014 року, внаслідок порушення ним умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладанні договору. Водночас, слід взяти до уваги, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.10.2015 року №6-2003цс15, постанові від 11.10.2017 року №6-1374цс17. Зважаючи на те, що позивачем заявлено обґрунтовану вимогу про стягнення з відповідача пені, яка підлягає задоволенню, з метою дотримання заборони щодо подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, в частині позовних вимог щодо стягнення штрафів, а саме: 1071 грн. 42 коп. штраф за порушення умов договору належить відмовити. За таких обставин, позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 11.02.2014 року, станом на 15.08.2017 року, в розмірі 24519 грн. 70 коп., яка складається з наступного: 8904 грн. 09 коп. - заборгованості за кредитом; 4584 грн. 65 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 11030 грн. 96 коп. - заборгованості за пенею та комісією. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial