Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою № 68, розташованою по вулиці Героїв Сталінграда, будинок 21 в місті Кіровограді. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім позивача та [PERSON], який є її онуком, у спірній квартирі зареєстрована відповідач. Факт реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою, порушує права позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє останню можливості в повній мірі реалізувати його право власності. Позивач в судовому засіданні 28.07.2016 року позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання, призначене на 01.09.2016 року не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 40). Подала до суду заяву (вх. № 27853 від 01.09.2016 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення (а.с. 46). Відповідач в судове засідання не з'явилася. До суду повернулися конверти з повістками для відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 25, 27, 32, 33, 44, 45), а також відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 47). Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.11.2004 року, виданим Кіровоградською міською радою (а.с. 7), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5322417 від 05.11.2004 року (а.с. 8), а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 52266515 від 29.01.2016 року (а.с. 9) та № 64589115 від 28.07.2016 року (а.с. 37-38). Відповідно до довідок № 2212 від 29.03.2016 року та № 2697 від 08.04.2016 року, виданих Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 3 Кіровоградської міської ради», [PERSON] зареєстрована в квартирі № 68 по вулиці Героїв Сталінграда, в будинку № 21 у місті Кіровограді (а.с. 11, 12). Також реєстрація відповідача за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запит суду, який здійснений у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 20). Відповідно до акта від 08.04.2016 року, складеного сусідами та засвідченого начальником Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 3 Кіровоградської міської ради», проведено обстеження квартири [ADDRESS], в результаті якого встановлено, що [PERSON] дійсно не проживає по даній адресі з липня 2014 року (а.с. 10). Свідки [PERSON] та [PERSON] повністю і беззаперечно засвідчили в судовому засіданні обставини щодо не проживання відповідача в спірній квартирі більше двох років. Таким чином, [PERSON] будучи зареєстрованою в належній позивачу квартирі, порушує права та законні інтереси позивача, [PERSON], як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше двох року, що відповідно до вимог статей 391, 405 Цивільного кодексу України, дає суду підстави визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. А також реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved