Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права на земельну ділянку частку (пай) розміром 5,7 га, яка розташована на території Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сербське», яке є правонаступником колективного птахівничого сільськогосподарського підприємства «Сербський». Вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на землю, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначена обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину, тому просила визнати за неї право на одержання земельної ділянки. В судове засідання представник позивача адвокат Карпенко В.І. не з`явилась надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутність. Представник відповідача Курісовської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву якою просив проводити слухання справи у відсутності представника сільської ради. Згідно з ст.\~223\~ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 37 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Курісовської сільської ради від 21.05.2021 року, [PERSON] проживала разом із [PERSON] до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Держгеокадастру за [PERSON] значиться запис щодо реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 5,7 умовних кадастрових гектарів КСП «Сербський», серія ОД №0255389,зареєстрований за №7306, виданий на підставі розпорядження Комінтернівської райдержадміністрації від 26.05.1997 року №471. [PERSON] , включений до списку пенсіонерів КПСП «Сербський» Комінтернівського району Одеської області. Відповідно до довідки від 01.03.2007 року, яка надана правонаступником колективного птахівничого сільськогосподарського підприємства «Сербський» - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сербське», померлому [PERSON] належить право на земельну ділянку частку (пай) розміром 5,7 га. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.07.2021 року, приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Валігурський М.М., відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановчих документів. Відповідно до копії спадкової справи, будь які інші спадкоємці, окрім позивача із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що право на завершення процедури отримання зазначеного майнового паю частки, яке належало померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування на загальних підставах перейшло до позивача як спадкоємця померлого, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 328\~ЦК\~України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст.\~81\~Земельного\~кодексу\~України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Частиною 1 ст.\~1225\~ЦК\~України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.\~125\~Земельного\~Кодексу\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.\~1216\~ЦК\~України не переходить до спадкоємців в порядку спадкування, за винятком випадків, на які поширюється дія п. 1 Розділу "Перехідні положення Земельного кодексу України". Разом із тим, відповідно до п. 1 Розділу "Перехідні\~положення\~Земельного\~кодексу України"\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняття органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ\~від\~26\~грудня\~1992\~року\~"Про\~приватизацію\~земельних\~ділянок" є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавцем в разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування про завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Крім того, суд звертає увагу на те, що право на земельний пай (частку) вперше було закріплено Земельним Кодексом\~України в редакції 1992 року. Зокрема, згідно зі ст. 5 цього Кодексу, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства в разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості) в розмірі середньої земельної частки, яка обчислюється шляхом поділу земель підприємств, що підлягають приватизації на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали в сільському господарстві і проживають у селі, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Цим же Кодексом передбачалось, що право на земельну частку могло передаватися у спадщину і продаватися. Правовий режим земельного паю (частки) визначений Указом Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва». Серед іншого, Указ установив, що кожному члену КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. Указ проголосив, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, обміну, успадкування, застави. У разі виходу із зазначених підприємств, їх члени мають право на отримання земельної ділянки в натурі. Указом Президента\~України\~від\~8\~серпня\~1995\~року\~№\~720/95\~«Про\~порядок\~паювання земель,\~переданих\~у\~колективну власність\~сільськогосподарським\~підприємствам\~і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними на підприємствах із числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Форма сертифікату на право на земельну частку пай і зразок книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2011 року № 177 затверджений Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, відповідно до п.2 якого для визначення розмірів майнових паїв членів підприємств необхідно: затвердити Положення про порядок паювання майна; скласти список осіб, які мають право на майновий пай; визначити індивідуальні майнові паї. Відповідно до п.4 цього Порядку встановлений вичерпний список осіб, які мають право на майновий пай до якого включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай. До цього списку, серед іншого, можуть бути включені і спадкоємці померлих осіб, які мали право на майновий пай. Список осіб, які мають право на майновий пай, складається комісією і затверджується співвласниками. Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що [PERSON] набув право на отримання майнового паю (частки) площею 5,7 умовних кадастрових гектарів із земель пайового фонду КПСП «Сербківський». З цих же правових підстав суд приймає визнання відповідачем позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved