Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №1790 від 11.11.1996 року квартири [ADDRESS] загальною площею 94,7 кв.м., корисною площею 94,7 кв.м., житловою площею 62,0 кв.м., посилаючись на те, що придбала у відповідачів у свою власність вказану квартиру на Товарній Біржі "Центральна Одеська Біржа", передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. В даний час у позивачки виникла необхідність відчуження квартири, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює їй перешкоди у праві власника. Позивачка звернулась до суду із заявою про можливість проведення судового засідання та ухвалення рішення за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином сповіщені, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] загальною площею 94,7 кв.м., корисною площею 94,7 кв.м., житловою площею 62,0 кв.м., в цілому належала відповідачам на праві власності, при цьому 565/1000 частки - на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру №12-9322, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 07.10.1996 року, а 435/1000 частки - на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру №16-3201, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 29.08.1996 року. 11.11.1996 року позивачка [PERSON], прізвище котрої на той час було "[PERSON]", придбала у відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], котра діяла на підставі Рішення опікунської ради№51/0 Суворовської райадміністрації від 04.11.1996 року, та [PERSON], вказану квартиру на Товарній Біржі "Центральна Одеська Біржа", про що був укладений договір купівлі-продажу №1790, що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивачки було зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН 13.11.1996 року за №325-стор.5 - кн.192 пр. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачі передали зазначену квартиру, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.3 Договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. Крім того, стаття 15 Закону України "Про товарну біржу" передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. На підставі встановленого, ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved