Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить зняти арешт, накладений на нерухоме майно [PERSON] [INFO] , на підставі постанови серії ВП № 49347599 Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстрованого в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.06.2017 року за № 35774229. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем після смерті свого сина - [PERSON] . Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину позивачу стало відомо, що майно перебуває в арешті, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 червня 2017 року у ВП № 49347599. З метою з`ясування обставин накладення такого арешту, представник позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням надати необхідні документи та зняти арешт. Відповідно до листа ВДВС № 02/3-21 від 04.02.2021 виконавче провадження, за яким накладався арешт щодо боржника [PERSON] , у відділі не виявлено. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки і Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які є знищеними. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Після усунення недоліків ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.04.2021. У підготовче засідання 28.04.2021 з`явився представник позивача, розгляд справи відкладено на 03.06.2021 у зв`язку з неявкою представника відповідача. Підготовче засідання 03.06.2021 відкладено на 22.06.2021 зв`язку з неявкою сторін. Листом від 10.06.2021 (вх. №29328 від 18.06.2021) відповідач просив розглянути справу за відсутності представника відділу за наявними матеріалами та доказами у справі, а також просив суд не стягувати судовий збір. У підготовчому засідання 22.06.2021 оголошено перерву до 02.09.2021 за клопотанням представника позивача. У підготовче засідання 02.09.2021 представник позивача з`явився, та просив суд долучити до матеріалів справи адвокатський запит з відповіддю відповідача. Суд ухвалив підготовче засідання закрити та призначити справу до розгляду по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у справі у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 24 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис за №3353, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 лютого 2017 року. Спадкову масу, після померлого [PERSON] , складає 1/2 частини квартири [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач в особі представника звернувся з письмовою заявою до П"ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим було відкрито спадкову справу № 445/2017, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру № 47378573 від 10.04.2017. Однак у задоволенні заяви позивачу було відмовлено, у зв`язку з накладенням арешту на все нерухоме майно, що належить [PERSON] , відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 червня 2017 року у ВП № 49347599. Як зазначається у позовній заяві, під час звернення до нотаріальної контори позивачу стало відомо, що у провадженні Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходилось виконавче провадження № 49347599 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва за позовом про стягнення ПАТ "ПРОСТО страхування" до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 5 201 грн. 68 коп. Відповідно до листа Деснянського РВ ДВС у місті Києві від 04.02.2021 №02/3-21 позивачу було повідомлено, що відносно боржника [PERSON] перебували на виконання виконавчі провадження № 49347599 та № 57592985. Також листом від 25.06.2021 Деснянський РВ ДВС у місті Києві повідомив представника позивача, що згідно з даними АСВП у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 49347599, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-2357/15р, виданого 12.10.2015, документ видав: Деснянський районний суд м. Києва про: стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Просто - страхування" суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5201,68 грн., судові витрати в розмірі 243,60 грн. 20.06.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернене стягнення. У вказаному листі від 25.06.2021 Деснянський РВ ДВС у місті Києві рекомендував з метою зняття арешту звернутися з відповідною заявою до суду. Додатково у листі зазначено, що надати належним чином засвідчені копії постанов не вбачається за можливе, оскільки виконавче провадження знищено, відповідно до розділу 11 наказу Міністерства юстиції України від № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих документів 3 роки. За приписами частин першої, другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У статті 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Враховуючи встановлені факти та наведені вище положення закону, суд приходить до висновку, що арешт мав бути скасований відповідачем безпосередньо під час закінчення виконавчого провадження, проте цього зроблено не було. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Відповідності до вимог ст. 16 ЦК України захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо оформлення спадкового майна, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved