Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] ; витрати, пов`язанні з розглядом справи, стягнути з відповідача. В обґрунтування свого позову вказала, що вона, [PERSON] та відповідач - [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 21 лютого 2009 року складено відповідний актовий запис №67, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 26 жовтня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає з нею на находиться на її утриманні, вихованням сина займається вона та їй допомагають її батьки. Батько сина [PERSON] після розлучення не зустрічається з сином, не цікавиться його життям, жодного разу не привітав дитину з днем народження. Згідно виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська № 2-2361 від 17 грудня 2009 року, [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2009 року до повноліття дитини. Згідно Постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року, (справа № 209/1428/19) [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та призначено йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт. Згідно Вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року, (справа № 209/1911/19) [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік. [PERSON] не цікавиться життям та здоров`ям сина, не надає матеріальну допомогу на його утримання. Тривалий час, не спілкується з сином, не цікавиться його життям, розвитком і вихованням. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.38) Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила розглядати цивільну справу за відсутністю представника Служби у справах дітей Кам`янської міської ради. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON] та відповідач - [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 21 лютого 2009 року складено відповідний актовий запис №67, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] .(а.с.10) Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2009 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 143, [PERSON] , [INFO] , батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .(а.с.11) Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська № 2-2361 від 17 грудня 2009 року, [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2009 року до повноліття дитини.(а.с.12) Згідно Вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року, (справа № 209/1911/19) [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.(а.с.13-14) Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 21.07.2020 року вбачається, що після розірвання шлюбу між сторонами малолітній [PERSON] залишився проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , яка піклується про свого сина, займається його вихованням, навчанням та утриманням. Батько дитини гр. [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , після розлучення жодного разу не цікавився життям, здоров`ям сина, не вітав його на дні народження, не надавав матеріальної допомоги. В той же час гр. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що написав заяву. Ураховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 14.07.2020, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] є доцільним. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно п. 2 ч.1 ст.164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. У пункті 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні органи адміністрації районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року "Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні фактів, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги фактичне визнання відповідачем пред`явлених позовних вимог, що не суперечить зібраним по справі доказам, суд вважає, що з боку позивача доведено той факт, що [PERSON] тривалий час з сином не бачиться, його вихованням не займається, життям дитини не цікавиться, та не приділяє щонайменшої батьківської турботи по відношенню до свого малолітнього сина. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі.

Outcome: approved