Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів . Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який 06.05.2019 року згідно рішення суду розірвано. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON] - [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні і виховання. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається. Вона самостійно не в змозі забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального рівня розвитку дитини. Крім того, неповнолітня [PERSON] згідно висновку комплексної психолого-педадогічної оцінки розвитку потребує особливих освітніх потреб в зв"язку з чим їй рекомендована інклюзивна форма навчання та додатковий психолого-педадогічний , корекційно-розвитковий та логопедичний супровід, що в свою чергу тягне додаткові витрати. Відповідач працює за кордоном, має стабільний та високий заробіток. Тому вважає, що [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до її повноліття, що буде достатнім для фізичного та гармонійного розвитку дитини. Короткий зміст відзиву на позовну заяву: 23.12.2020 року від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги визнає частково. Вважає запропонований розмір аліментів позивачем є для нього непосильним та обтяжливим. На даний момент він перебуває в зареєстованому шлюбі з [PERSON] , в нього на утриманні знаходиться син [PERSON] -[INFO], син [PERSON] , [INFO] , дружина, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Згідно рішення суду він також сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] від першого шлюбу в сумі 1326,00 грн. щомісячно, а тому не зможе сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 3000,00 грн..Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1300,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Заперечує щодо стягнення судових витрат по справі, та як вони не підтверджені належними доказами. Стислий виклад позиції сторін: В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить позов [PERSON] задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.05.2019 року до досягнення дитиною. Стягнути з [PERSON] за період часу з 06.05.2019 року по 01.12.2020 року 57000,00 грн. та понесені витрати на правничу допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просить позов [PERSON] задоволити частково, зменшити розміру аліментів і визначити їх в розмірі по 1300,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог просить відмовити. Заперечує щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі, оскільки вони не підтвердженні належними доказами. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2020 р. провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2021 р. витребувано докази по справі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який укладено 30.04.2015 року виконкомі Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №10, що стверджується копією свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В шлюбі в сторін народилася дочка: [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Рішенням Надвірнянського районного суду від 06.05.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення вступило в законну силу 06.06.2019 року, що стверджується копією рішення суду (а.с.5). Як вбачається з довідки Делятинської селищної ради об"єднаної територіальної громади Надвірнянського району від 06.11.2020 року за № 1333 позивач разом з неповнолітньою дочкою проживає в [ADDRESS] (а.с.7). Згідно свідоцтва про зміну імені позивачка [PERSON] змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", про що 12.04.2018 року складено відповідний актовий запис за № 26 Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франіквській області, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с.11). З довідки виданої Делятинським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) "Карпатська Колисанка" Делятинської селищної ради об"єднаної територіальної громади Надвірнянського району від 13.11.2020 року за № 51 вбачається, що [PERSON] відвідує інклюзивну групу Делятинського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Карпатська Колисанка", на підставі заяви та висновку про комплексну психолого-педадогічну оцінку розвитку дитини від 27.08.2020 року (а.с. 12). З довідки виданої КУ "Інклюзивно-ресурсний центр" Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 16.11.2020 року за № 01-22/54 вбачається, що [PERSON] , пройшла комплексне психолого-педадогічне обстеження розвитку дитини в інклюзивно-ресурсному центрі Яремчанської міської ради згідно якого сформонаво висновок (а.с. 13). З довідки виданої Делятинським некомерційним центром первинної медико-санітарної допомоги від 16.11.2020 року за № 3141 вбачається, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку (а.с. 14). Як вбачається з письмових документів долученого відповідачем, від першого шлюбу з [PERSON] в нього на утриманні знаходиться син [PERSON] - [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 27). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження виконавцем відділу держаної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 28). Згідно свідоцтва про шлюб відповідач проживає в другому зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 29). В шлюбі в нього народився син [PERSON] - [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 30). З заяви [PERSON] вбачається, що вона не заперечує щодо усиновлення її сина [PERSON] - [INFO] [PERSON] (а.с. 31). Рішенням Надвірнянського районного суду від 24.12.2020 року заяву відповідача про усиновлення задоволена. Його записано батьком [PERSON] - [INFO] . Рішення вступило в законну силу 28.01.2021 року, що стверджується копією рішення суду (а.с.42-43). Як вбачається, з інформації Держаної прикордонної служби [PERSON] перетинав державний кордон в період 27.07.2016 року по 15.05.2019 року (а.с. 55-56) Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому з врахуванням матеріального становища позивача, а також що дитина проживає разом з матір`ю, незадовільний стан здоров`я дитини, яка відвідує інклюзивну групу навчального закладу та потребує додаткового догляду, наявність у відповідача інших утриманців в силу закону чи за судовим рішенням, стан здоров`я відповідача, те, що він є працездатним, періодично виїжджає за межі держави, має достатні доходи, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, так як такий на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дитини, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дитини . Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий час судом враховується наступне. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов`язком суду. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час за період з 06.05.2019 року по 01.12.2020. Доводи позивача про те що відповідач з моментьу розірвання шлюбу з 06 травня 2019 року ніякої участі у вихованні та утриманін не брав, як на доказ ухилення відповідача від сплати аліментів, не може свідчити про вчинення відповідачем умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів. Позивачем також не надано доказів щодо вчинення будь-яких дій для отримання аліментів за вказаний вище період. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, стан здоров`я дитини, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим та працездатним, наявність інших утриманців, а тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В частині позовних вимог про стягнення аліментів за період з 06.05.2019 року необхідно відмовити. Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 26.11.2020 року. Позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час , а саме з 06.05.2019 року по 01.12.2019 року не підлягають задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції серія від 10.11.2020 року за надання правової допомоги позивачем [PERSON] сплачено 2500,00 грн. адвокату Дейнега В.Р. (а.с. 15). Як встановлено судом, позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги №1602/21 від 16.02.2021 року. Відповідно до попереднього розрахунку суми витрат на правову допомогу витрати становлять 2500,00 гривень (а.с. 59). Згідно квитанцій за №129 від 22.03.20201 року та надання правової допомоги адвокату [PERSON] позивачем [PERSON] сплачено 2500,00 грн. (а.с. 60). Враховуючи, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення на 66,67%, то за розгляд справи судом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 2675грн. 17 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 77,79-80,81,89, 141, 180-183,184, 191 СК України та

Outcome: approved