Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

15.02.2018 року з Володарського районного суду Донецької області до Волноваського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав. Позивач звернувся з позовом, посилаючись на те, що він народився [INFO] року у м. Москва. Через деякий час переїхав разом з батьками у с. Зірка Донецької області. В 2006 року батько покинув їх та переїхав у другу місцевість. В 2012 році мати зустріла іншого чоловіка, який мешкав разом з ними. Життя разом було нестерпним бо мати з цим чоловіком постійно приймали алкогольні напої, сварились та не цікавились його життям. 06.09.2013 року його було направлено до ЦФР " Республіка Пілігрім" за заявою його матері у зв"язку з тяжким майновим становищем. Там позивач знаходиився до 29 травня 2015 року. У цей час мати ніяк не цікавилась ним, не допомагала матеріально, постійно вживала алкоголь. В травні 2015 року мати його забрала, і вони переїхали до с. Старий Крим Донецької області. Мати продовжувала зловживати алкоголем, матеріально не утримувала його, не допомагала вчитись. Школу відвідував дуже рідко, нічого було їсти, та не було одягу. 02.12.2016 року зі школи, де навчався позивач ОШ № 45 керівництво звернулось до відповідних служб з проханням прийняти заходи щодо виховання дитини. Його знов прийняли до ЦДР " Республіка Піліграм", де він мешкає до теперішнього часу. Позивачу вже виповнилось 14 років, та він має отримати паспорт, однак він не може це зробити бо потрібна заява батьків та їх документи. Він звернувся до матері із проханням допомогти отримати паспорт. Однак вона нічого не зробила, кошти які були викладені для його паспорту витратила на алкоголь. Все його життя мати ні матеріально, ні психологічно не допомагає, участі у його вихованні не бере. Його вихованням та розвитком займаються співробітники ЦДР "Республіка Пілігрім", утримують за свій рахунок. Батька після 2006 року більше ніколи не бачив. В наслідок чого, просить суд позбавити батьківських прав. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду 06.04.2018 року надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду [PERSON] повідомлялася шляхом направлення на останню відому судові адресу проживання відповідача судових повісток, які повертались до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідач [PERSON] повідомлявся через оголошення на офіційному веб-портлаі судової влади України. Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процессу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання. Тому суд, в розумінні абз.2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважає що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повідомлень про причини неявки та відзиву щодо заявлених позовних вимог позивача від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа: служба у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за відсутністю представника служби у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області, рішення просять прийняти на розсуд суду. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.ст.180, 183, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідачі доводяться батьками неповнолітннього [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 28.09.2002 року. (а.с.6). Згідно довідки директора ЦДР "Республіка Пілігрім" за № 293 від 26.09.2017 року [PERSON] знаходиться у них з 02.12.2016 року за клопотанням Кальміуської служби та ЗОШ № 45. (а.с.8). З довідки директора школи Маріупольської загальноосвітньої школи I - III ступенів № 18 вбачається, що [PERSON], [INFO] навчається у 9-П класі при ЦДР " Пілігрим".(а.с.9). Згідно відповіді голови Гранітненської сільської ради Волноваського району за № 16 від 22.01.2018 року на запит судді Володарського районного суду Донецької області [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою : [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з 23.08.200 року.(а.с.64). Відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально не забезпечують дитину, участь у її вихованні та утриманні не приймають, станом здоров'я та розвитком не цікавляться . Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, однією із цих підстав є позбавлення батьків батьківських прав. З вище викладеного вбачається, що відповідачі впродовж тривалого часу життям та здоров'ям дитини взагалі не цікавилися, участі у її вихованні та утриманні взагалі не приймали. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і тому їх необхідно позбавити батьківських прав. Судові витрати відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved