Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У лютому 2021 р. позивачка [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів до закінчення навчання. Позовні вимоги обгрунтовані тим, 15.12.2016 р. розірвано шлюб з відповідачем, від якого є повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час їх донька навчається в КЗ «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради і буде навчатися до 28.06.2022 р. За рішенням Рівненського районного суду відповідач виплачував аліменти до повноліття дочки. Дочка проживає разом з позивачкою однією сім`єю. Відповідач на даний час пенсіонер і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Інших неповнолітніх дітей немає, непрацездатних батьків немає. Ухвалою суду від 22.02.2021 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 31.05.2021 р. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.06.2021 р. з викликом учасників. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала заяву вх. ЕП 9767 від 11.06.2021 р. , в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №6. Рішенням Рівненського районного суду від 15.12.2016 р. у справі № 570/572/16-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом приймається до уваги те, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу, спеціальності лікувальна справа Фахового медичного коледжу КЗВО «Рівненська медична академія». Форма навчання денна. Навчається з 01.09.2018 р. по 28.06.2022 р. на державній формі навчання, що підтверджується довідкою №1228 від 10.02.2021 р. вказаного закладу. [PERSON] навчається на денній формі навчання, перебуває на утриманні матері, що відповідачем не заперечується. Факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє доньку можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. З урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки аліменти у заявленому позивачкою розмірі 1/3 частки всіх видів заробітків (доходів) батька щомісячно, починаючи з 15.02.2021 р. і до досягнення донькою 23 років чи закінчення навчання. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 454 грн.

Outcome: approved