Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив: - визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 червня 2040 року земельної ділянки площею 7,2215 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04 серпня 2017 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №23317132, який було вчинено відділом державної реєстрації Покровської районної державної адміністрації 04 серпня 2017 року; - визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 2,6952 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04 серпня 2017 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №23317127, який було вчинено відділом державної реєстрації Покровської районної державної адміністрації 04 серпня 2017 року; - визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 3,7367 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04 серпня 2017 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №23290614, який було вчинено відділом державної реєстрації Покровської районної державної адміністрації 04 серпня 2017 року; - стягнути судові витрати з відповідачів на його користь. Позов мотивований наступним. [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 6,432 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 28.12.2001 року до своєї смерті, яка настала [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на вказану земельну ділянку. [PERSON] була власником земельної ділянки загальною площею 7,221 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 28.12.2001 року до своєї смерті, яка настала [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на вказану земельну ділянку. 24.11.2017 року позивач [PERSON] отримав три свідоцтва про право на спадщину, зокрема, свідоцтво про право на спадщину за законом НМХ №419057; свідоцтво про право на спадщину за законом НМХ №419058; свідоцтво про право на спадщину за законом НМХ №419059, на підставі яких ним зареєстровано право приватної спільної часткової власності на земельні ділянки: - 1/3 частини земельної ділянки площею 7,2215 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1405178112245; - 1/3 частини земельної ділянки площею 2,6952 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1405177912242; - 1/3 частини земельної ділянки площею 3,7367 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1403777712242. Померлі [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача, за їх життя та після їх смерті, до дня подачі позову, позивач обробляв зазначені земельні ділянки, жодних заперечень з боку власників земельних ділянок за їх життя та інших спадкоємців після їх смерті щодо користування позивачем цими земельними ділянками не було. В листопаді 2017 року позивач дізнався про існування договорів оренди зазначених земельних ділянок, укладених за життя [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] . Державна реєстрація цих договорів оренди відбулася 04 серпня 2017 року. Оскільки за життя батьки, з яким позивач перебував у доброзичливих відносинах, жодного разу не казали про наявність таких договорів оренди, факт їх підписування батьками викликав сумнів у позивача. Позивач вважає, що підписи померлих власників земельних ділянок у договорах оренди є підробними, виконані не [PERSON] та [PERSON] , а невідомою особою, посилається на ст. 203, 215 ЦК України як на підставу визнання недійсними договорів оренди як таких, що не були укладені на підставі вільного волевиявлення, та ст. 16 Закону України «Про оренду землі». Також посилається на ст. ст. 125, 125 ЗК України згідно яких право оренди виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Зазначає, що державна реєстрація договорів була здійснена 04 серпня 2017 року, після смерті обох власників земельних ділянок, тоді коли після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно. Також посилається на статтю 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном, при цьому майном у розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права за укладеним договором (том 1, а. с. 2-6). Відповідач, Покровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, надав відзив на позовну заяву про розгляд справи без їх участі (том 1, а. с. 85). Відповідачка [PERSON] надала письмовий відзив на позов, де зазначає, що позов не визнає, у задоволенні просить відмовити, стверджує, що договори оренди, укладені між нею та [PERSON] та [PERSON] , особисто підписані сторонами, отже, волевиявлення сторін договору було вільним, договір укладений у письмовій формі, як передбачено законом, підстави для визнання недійсним укладених договорів оренди відсутні (том 1, а. с. 87). Ухвалою суду від 12.02.2018 року відкрите загальне позовне провадження у справі, справа призначена до судового розгляду (том 1, а. с. 42). Ухвалою суду від 12.02.2018 року в порядку забезпечення позову накладений арешт на вказані земельні ділянки та заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав стосовно цих ділянок, а також заборонено відповідачу, [PERSON] , користуватися ними та проводити будь-які дії, пов`язані з весняними польовими роботами та посівом сільськогосподарських культур (том 1, 51-53). Постановою про закінчення виконавчого провадження від 22.05.2018 року припинена чинність арешту майна та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (том 1, а. с. 240). Ухвалою суду від 15.02.2018 року про забезпечення доказів у справі витребувано у Покровської районної державної адміністрації в особі відділу державної реєстрації Покровської РДА оригінал договору оренди, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 червня 2040 року земельної ділянки площею 7,2215 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER] ; оригінал договору оренди, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 2,6952 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER] ; оригінал договору оренди, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 3,7367 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER] (том 1, а. с. 72-73). Ухвалою суду від 16.03.2018 року у [PERSON] витребувано оригінал договору оренди, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 червня 2040 року земельної ділянки площею 7,2215 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER] ; оригінал договору оренди, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 2,6952 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER] ; оригінал договору оренди, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 3,7367 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER] (том 1, а. с. 135-136). Ухвалою суду від 23.04.2018 року призначена судова почеркознавча експертиза у справі, на вирішення експерта поставлене питання - чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01 червня 2015 року укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 червня 2040 року земельної ділянки площею 7,2215 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , [PERSON] чи іншою особою?; чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01 квітня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 2,6952 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , [PERSON] чи іншою особою?; чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01 квітня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 3,7367 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , [PERSON] чи іншою особою? (том 1, а. с. 186-187). Цією ж ухвалою суду витребувані для проведення експертизи у ДДУДППЗ "Укрпошта" ЦПЗ №3 оригінали підписів [PERSON] , що містяться на документах, які перебувають у володінні ДДУДППЗ "Укрпошта" ЦПЗ №3 за період 2013-2016 роки. (відомості про отримання пенсії), а також витребувані для проведення даної експертизи у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оригінали підписів [PERSON] , що містяться на документах, які перебувають у володінні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за період 2013-2016 роки. Відповідно до розпорядження Покровського районного суду Дніпропетровської області №144-а від 25.09.2018 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2018 року матеріали судової справи №189/190/18 передані судді Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорній О.В. Ухвалою суду від 26.09.2018 року справа прийнята до провадження суддею Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорною О.В., призначене підготовче судове засідання у справі (том 2, а. с. 8). Ухвалою суду від 22.11.2018 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних позовних вимог у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відділу державної реєстрації Покровської районної державної адміністрації про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними та скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право [PERSON] (том 2 , а. с. 37). Ухвалою суду від 12.02.2019 року витребувана від КЗ ДОР Покровської ЦРЛ Покровського району Дніпропетровської області історію хвороби [PERSON] за час його лікування у неврологічному відділенні КЗ ДОР Покровської ЦРЛ Покровського району Дніпропетровської області у період з 2010 року до моменту його смерті [INFO] (том 2, а. с. 72). Ухвалою суду від 01.03.2019 року закрите підготовче судове засідання та призначений судовий розгляд справи (том 2, а. с. 77). Ухвалою суду від 17 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи [PERSON] про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позов, просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник, [PERSON] позов заперечили у повному обсязі, просили відмовити. Відповідач - Покровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, надав відзив, по суті жодних пояснень не надав, просив розглядати без його участі. Третя особа, що не заявляє самостійних позовних вимог, [PERSON] , також просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, висновок експерта, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 28.12.2001 року [PERSON] була власником земельної ділянки загальною площею 6,432 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області (том 1, а. с. 10, копія акту). Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 28.12.2001 року [PERSON] була власником земельної ділянки загальною площею 7,221 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області (том 1, а .с. 11, копія акту). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (копія, том 1, а. с. 12). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (копія, том 1, а. с. 13). 24 листопада 2017 року державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки площею 7,221 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 28.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області (том 1, а. с. 14, копія). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом спадкоємцями є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний успадкував 1/3 частки вказаної земельної ділянки. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки видано [PERSON] (том 1, а. с. 14, копія). Станом на 14.11.2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки ще не були видані. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 27.11.2017 року, власником земельної ділянки площею 7,2215 га, кадастровий номер [NUMBER] , у розмірі 1/3, форма власності - приватна, вид спільної власності - спільна часткова, є [PERSON] (том 1, а. с. 15). 24 листопада 2017 року державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки площею 2,6952 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 28.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області, спадкоємицею якого була його дружина, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (том 1, а. с. 16, копія). Згідно з даним свідоцтвом про право на спадщину за законом спадкоємцями є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний успадкував 1/3 частки вказаної земельної ділянки. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки видано [PERSON] (том 1, а. с. 14, копія). Станом на 14.11.2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки ще не були видані. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 27.11.2017 року, власником земельної ділянки площею 2,6952 га, кадастровий номер [NUMBER] , у розмірі 1/3, форма власності - приватна, вид спільної власності - спільна часткова, є [PERSON] (том 1, а. с. 17). 24 листопада 2017 року державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки площею 3,7367 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 28.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області, спадкоємицею якого була його дружина, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (том 1, а. с. 18, копія). Згідно з даним свідоцтвом про право на спадщину за законом спадкоємцями є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний успадкував 1/3 частки вказаної земельної ділянки. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки видано [PERSON] (том 1, а. с. 14, копія). Станом на 14.11.2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки ще не були видані. 26 березня 2018 року державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. видала свідоцтва про право на спадщину за законом двом іншим спадкоємцям - [PERSON] та [PERSON] , які також успадкували по 1/3 частки зазначених земельних ділянок кожна (том 1, а. с. 169, 171, 173, 175, 177, 180). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 27.11.2017 року, власником земельної ділянки площею 3,7367 га, кадастровий номер [NUMBER] , у розмірі 1/3, форма власності - приватна, вид спільної власності - спільна часткова, є [PERSON] (том 1, а. с. 19). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 22.11.2017 року, власником земельної ділянки площею 7,2215 га, кадастровий номер [NUMBER] , зазначена [PERSON] ; у розділі «Відомості про оренду, суборенду» орендарем зазначається [PERSON] , строк дії речового права - 10.10.2024 року, [PERSON] , строк дії речового права - до 01.06.2040 року, дата реєстрації речового права - 04.08.2017 року (том 1, а. с. 20-21). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 22.11.2017 року, власником земельної ділянки площею 2,6952 га, кадастровий номер [NUMBER] , зазначений [PERSON] ; у розділі «Відомості про оренду, суборенду» орендарем зазначається [PERSON] , строк дії речового права - 10.10.2024 року, [PERSON] , строк дії речового права - до 01.04.2035 року, дата реєстрації речового права - 04.08.2017 року (том 1, а. с. 23-24). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 22.11.2017 року, власником земельної ділянки площею 3,7367 га, кадастровий номер [NUMBER] , зазначений [PERSON] ; у розділі «Відомості про оренду, суборенду» орендарем зазначається [PERSON] , строк дії речового права - 10.10.2024 року, [PERSON] , строк дії речового права - до 01.04.2035 року, дата реєстрації речового права - 04.08.2017 року (том 1, а. с. 26-27). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 19.01.2018 року, власником земельної ділянки площею 3,7367 га, кадастровий номер [NUMBER] , форма власності приватна, вид - спільна часткова, розмір частки 1/3 є [PERSON] (том 1, а. с. 29). 07.11.2017 року зареєстрований договір суборенди землі, орендодавець - [PERSON] , суборендар - [PERSON] , строк дії до 10.10.2024 року з правом пролонгації, піднайм (том 1, а. с. 30); 04.08.2017 року зареєстрований договір оренди земельної ділянки, орендар - [PERSON] , орендодавець - [PERSON] , строк дії - до 01.04.2035 року (том 1 , а. с. 31). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 19.01.2018 року, власником земельної ділянки площею 7,2215 га, кадастровий номер [NUMBER] , форма власності приватна, вид - спільна часткова, розмір частки 1/3 є [PERSON] (том 1, а. с. 32). 07.11.2017 року зареєстрований договір суборенди землі, орендодавець - [PERSON] , суборендар - [PERSON] , строк дії до 10.10.2024 року з правом пролонгації, піднайм (том 1, а. с. 31); 04.08.2017 року зареєстрований договір оренди земельної ділянки, орендар - [PERSON] , орендодавець - [PERSON] , строк дії - до 01.06.2040 року (том 1 , а. с. 33). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 19.01.2018 року, власником земельної ділянки площею 2,6952 га, кадастровий номер [NUMBER] , форма власності приватна, вид - спільна часткова, розмір частки 1/3 є [PERSON] (том 1, а. с. 34). 07.11.2017 року зареєстрований договір суборенди землі, орендодавець - [PERSON] , суборендар - [PERSON] , строк дії до 10.10.2024 року з правом пролонгації, піднайм (том 1, а. с. 34); 04.08.2017 року зареєстрований договір оренди земельної ділянки, орендар - [PERSON] , орендодавець - [PERSON] , строк дії - до 01.04.2035 року (том 1 , а. с. 34). Суд дослідив договір оренди землі від 01 червня 2015 року, укладений між орендодавцем, [PERSON] , та орендарем - [PERSON] , об`єкт оренди - земельна ділянка площею 7,2215 га, кадастровий номер [NUMBER] (том 1, а. с. 200-205). Договір укладений на 25 років, до 01.06.2040 року (п. 7 договору), орендна плата визначена у розмірі 5900,00 гривень на рік (п. 9 договору), відповідно до п. 16 договору орендар має право укладати договори суборенди на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 8.2, 44 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і державної реєстрації (том 1, а. с. 200, 203). У графі «реквізити та підписи сторін» містяться підписи сторін (том 1, а. с 204). Акт приймання-передачі земельної ділянки згідно договору від 02.06.2015 року наявний (том 1, а. с. 205). Суд також дослідив договір оренди землі від 01 квітня 2014 року, укладений між орендодавцем, [PERSON] , та орендарем - [PERSON] , об`єкт оренди - земельна ділянка площею 3,7367 га, кадастровий номер [NUMBER] , підписаний сторонами (том 1, а. с. 213-217). Договір укладений на 21 рік, до 01.04.2035 року (п. 7 договору), орендна плата визначена у розмірі 2500,00 гривень на рік (п. 9 договору), відповідно до п. 16 договору орендар має право укладати договори суборенди на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 8.2, 44 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і державної реєстрації (том 1, а. с. 200, 203). У графі «реквізити та підписи сторін» містяться підписи сторін (том 1, а. с. 217). Акт приймання-передачі земельної ділянки згідно договору від 02.06.2015 року наявний (том 1, а. с. 218). Згідно висновку експерта №2312-18 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №189/190/18 на вирішення експерта поставлене питання - чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01 червня 2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 червня 2040 року земельної ділянки площею 7,2215 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , [PERSON] чи іншою особою?; чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01 квітня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 2,6952 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , [PERSON] чи іншою особою?; чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01 квітня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 3,7367 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , [PERSON] чи іншою особою? Згідно висновку експерта №2312-18, підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» договору оренди землі від 01.06.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про передачу в оренду строком до 01.06.2040 року земельної ділянки площею 7,2215 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] - виконаний не [PERSON] , а іншою особою (том 1, а. с. 255). При цьому експерт у розділі 2 висновку «дослідження» на сторінках 5,7 висновку зазначає, що між зразками підпису та почерку [PERSON] в документах із пенсійної справи та підписами-зразками першої групи встановлені збіжності за загальними ознаками почерку, які відображають характеристику рухів по їх структурі; які відображають просторову орієнтацію почеркових об`єктів та рухів, якими вони виконуються; а також за низкою суттєвих окремих ознак почерку, які утворюють індивідуальну (неповторну) сукупність, і тому є достатніми для категоричного висновку про виконання даних підписів [PERSON] . Експерт зазначає, що підписи [PERSON] , які ним досліджені за період 1999, 2006 та 2007 роки, виконані почерком, ступінь виробленості якого вища за середню (а. с. 252). В підписах, починаючи з січня 2014 року, спостерігається уповільнення темпу та порушення координації рухів першої групи, що свідчить про деградацію писемно-рухового навику та стереотипу підпису, практично до його руйнування, тому ці підписи-зразки виконані під впливом таких факторів, як похилий вік, хворобливий стан, обмеження зорового контролю тощо (а. с. 252). Порівнюючи досліджуваний підпис у договорі оренди, експерт встановив різкі розбіжності за ступенем виробленості почерку, більш високі координаційні можливості, у зв`язку з чим експерт резюмує, що змінити ступінь виробленості почерку в бік збільшення в даному випадку неможливо, ця розбіжність є суттєвою та достатньою для категоричного висновку про те, що досліджуваний підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» договору оренди землі від 01.06.2015 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а. с. 253). Аналізуючи висновок експерта, суд приходить до наступного висновку: [PERSON] за своїм віком та поганим станом здоров`я не могла підписати оспорюваний договір оренди; це висновок експерта корелюється з поясненнями в судовому засіданні представника позивача [PERSON] , яка є близькою родичкою померлої [PERSON] і пояснила, що останні місця свого життя [PERSON] майже нічого не бачила, потребувала постійного стороннього нагляду. Виходячи зі змісту дослідницької частини експертизи, де експерт зазначив, що підпис у договорі поставила особа, яка мала високий рівень виробленості почерку, високі координаційні можливості, очевидно, не мала проблем, пов`язаних з віком та станом здоров`я, тоді як на думку експерта, в силу віку та стану здоров`я [PERSON] її почерк зазнав сильної природньої деградації і міг мати такої ступені виробленості станом на 2015 рік. Суд також зазначає, що це підтверджується і тим встановленим в судовому засіданні фактом, що останні місця свого життя [PERSON] не розписувалася за отримання нею пенсії у платіжних відомостях, а таку підпис за неї ставила інша особа ( [PERSON] ). Суд відхилив клопотання третьої особи про призначення повторної експертизи, оскільки клопотання мотивувалася тим, що експертиза проведена з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, що оспорюваний договір оренди був укладений 01.06.2015 року, але зразок підпису [PERSON] за червень 2015 року експертом не досліджувався. В судовому засіданні були досліджені оригінали документів, які надавалися на експертизу з вільними зразками підписів померлої [PERSON] , які містяться у відомостях на виплату пенсій, соціальних допомог, встановлено, що експерт дослідив всі наявні у його розпорядженні зразки підпису померлої, зразків підпису [PERSON] за червень 2015 року матеріали справи не містять таких зразків підпису особи за вказаний період, надати на дослідження додаткові підписи зразків померлої учасники справи не в змозі з причини їх фізичної відсутності. Відповідно до вимог ст. 113 ЦПК України повторна експертиза призначається, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить матеріалам справи або викликає сумнів в його правильності. Згідно п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року №53/5 з наступними змінами, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті ж самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Підстав для визнання висновку експерта необґрунтованим суд не встановив; висновок експерта не суперечить матеріалам справи, не викликає сумнівів. Згідно висновку експерта, вирішити питання, ким, самим [PERSON] або іншою особою, виконаний підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» договору оренди землі від 01.04.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01.04.2035 року земельної ділянки площею 2,6952 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] та земельної ділянки площею 3,7367 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] - не надається за можливе з причин, викладених у дослідницькій частині висновку при вирішенні питання (том 1, а. с. 255). Згідно дослідницької частини висновку, порівнянням досліджуваного підпису зі зразками підпису [PERSON] , між ними встановлені окремі збіжності та розбіжності ознак, проте їх об`єм та ідентифікаційна значимість недостатні для будь-якого висновку. Виявити більшу кількість ідентифікаційних ознак, а також оцінити їх стійкість та варіаційність не вдалося через недостаню кількість порівняльного матеріалу (підписи в документах із пенсійної справи), а також через відсутність в розпорядженні експерта зіставних за графічним складом зразків (том 1, а. с 254) . У той же час, дослідивши медичні документи, які знаходяться у справи та заслухавши в якості свідка лікаря-невропатолога [PERSON] , суд встановив, що у 2010 році [PERSON] тяжко захворів, діагноз ГПМК за ішемичним типом (інсульт), внаслідок якого відбувся повний параліч правої сторони тіла, внаслідок чого нижня та верхня кінцівка (права рука) повністю втратила функції дрібної моторики. Виходячи з пояснень лікаря [PERSON] , вкрай маловірогідно, а практично неможливо, щоб людина похилого віку, перенісши інсульт з паралізацією правої сторони тулубу, відновила навіть частково функції кінцівок, особливо, стосовно можливості підписувати документи. Такі пояснення свідка підтверджуються і поясненнями представника позивача [PERSON] , яка стверджувала, що з 2010 року до 2014 року, до самої смерті [PERSON] родина здійснювала за ним постійний догляд, він був фактично прикутий до ліжка, його кормила з ложки, він не міг утримати в руках жоден предмет, і фізично не міг поставити свій підпис під будь-яким документом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди (ч. 4 ст. 124 ЗК України). Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з ч. 2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» порушення вимог статті 4, так само як і недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, є підставою для визнання договору недійсним. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Стаття 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент укладання та закінчення строку дії основного Договору оренди) передбачала, що Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1-4 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 216 ЦК України передбачено загальні наслідки недійсності правочину - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Аналогічні роз`яснення викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Таким чином, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч. 2 ст. 16 ЦК України перелічені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання правочину недійсним (п. 2), відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном, при цьому майном у розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права за укладеним договором. За змістом статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як встановлено судом, позивач є власником земельних ділянок, які є об`єктом оскаржуваних договорів оренди на праві приватної часткової власності, отже має право захищати своє право на власність, яке включає в себе право володіння, користування та розпорядження, у спосіб і порядку, визначеному законом. Виходячи із встановлених судом фактичних обставин справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності та взаємозв`язку, проаналізувавши їх та надавши правову оцінку, суд дійшов висновку, що померлі [PERSON] та [PERSON] не підписували договори оренди земельної ділянки, отже, не були ознайомлені з його змістом, не виявляли свого волевиявлення на орендні відносини з відповідачем, не давала згоди на реєстрацію договору. Договір складений та поданий на реєстрацію відповідачем без відома цих осіб, що суперечить п. 3 ст. 203 ЦК України, та є беззаперечною підставою для визнання цих договорів недійсними. Як вже зазначалося, відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Ця норма закону зазначена і в оскаржуваних договорах оренди. В порушення вимог закону і договору, державна реєстрація договорів оренди відбулася тільки 04 серпня 2017 року, після смерті орендодавців, тобто, за їх життя, він, власне, не набув чинності. В матеріалах справи також відсутні докази виконання цього договору, зокрема, докази сплати орендної плати орендарем орендодавцям за 2014, 2015 роки. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів надає суду підстави дійти висновку, що сторонами надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви, так як вказані факти знайшли своє підтвердження в суді. При цьому до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.78 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»). Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими в частині визнання недійсними договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 червня 2040 року земельної ділянки площею 7,2215 га; договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 2,6952 га; договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 3,7367 га та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині скасування запису про державну реєстрацію цих договорів оренди суд зазначає наступне. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, на сьогодні ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає лише три види судових рішень, які можуть бути підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав: 1) про скасування рішення про державну реєстрацію прав; 2) про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав. Оскільки визнання судом недійсним договору оренди фактично є скасуванням документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію права, у розумінні ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду про визнання договору недійсним є достатньою підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, за відсутності рішення державного реєстратора про відмову у здійсненні відповідної дії на підставі рішення суду про визнання правочину недійним, у позивача відсутнє відповідно порушене право, що свідчить про передчасність такого роду вимог та відсутність підстав для їх задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору та вартості проведеної судово-почеркознавчої експертизи. З інших відповідачів судові витрати не підлягають стягненню, оскільки позовні вимоги щодо реєстраційних дій судом відхилені.

Outcome: partial