Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

ПрАТ страхова компанія "Інтер-Поліс" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним укладеного між товариством та [PERSON] 26.02.2014 року договору страхування у вигляді полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС №9915154, посилаючись на те, що 25 травня 2014 року приблизно о 13 год. 00 хв. м. Києві на вул. Броварський, 115Е АЗС "ШЕЛ" сталася дорожньо-транспортна подія за участю [PERSON], який керував застрахованим автомобілем [NUMBER], (страхувальник відповідач [PERSON].), за участю [PERSON], який керував автомобілем "Рено Магнум"", д.н.з. [NUMBER], за участю третьої особи [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], та за участю [PERSON], який керував автомобілем "Фольксваген Гольф"", д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до довідки про ДТП № 9391423, винною у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді зазначена особа [PERSON], яка мала при собі договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) АС №9915154, виданий ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС" (страхувальник [PERSON].) Згідно інформації, страховий платіж за вищевказаний поліс ПАТ СК "ІНТЕР -ПОЛІС" не надходив, а тому договір страхування у вигляді полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС №9915154 підлягає визнанню недійсним відповідно до ст. 988 ч. 1 п. 1 ЦК України. У судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач та третя особа до суду не з"явилися, причини неявки суд не повідомили. Суд, вважає можливим справу розглянути у відсутність осіб, що не з"явилися та постановити по справі заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 25 травня 2014 року приблизно о 13 год. 00 хв. м. Києві на вул. Броварський, 115Е АЗС "ШЕЛ" сталася дорожньо-транспортна подія за участю [PERSON], який керував застрахованим автомобілем [NUMBER], (страхувальник відповідач [PERSON].), за участю [PERSON], який керував автомобілем "Рено Магнум"", д.н.з. [NUMBER], за участю третьої особи [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], та за участю [PERSON], який керував автомобілем "Фольксваген Гольф"", д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до довідки про ДТП № 9391423, винною у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді зазначена особа [PERSON], яка мала при собі договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) АС №9915154, виданий ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС" ( страхувальник [PERSON].) Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Страховий ризик згідно ст. 8 Закону України "Про страхування" - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Ст. 16 Закону України "Про страхування" визначає, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається відповідно до правил страхування і повинен містити зазначені у вказаній статті обов"язкові реквізити, в т.ч. містити строк дії договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування і такий договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Отже, згідно з вимогами законодавства укладання договору страхування має передувати настанню обумовленому договором страхування страховому випадку, тобто однією з обов'язкових умов укладання договору страхування є наявність на час його укладання страхового ризику. Законодавець у ст. 18 Закону України "Про страхування" розмежовує поняття "укладення" договору і "набрання ним чинності". Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набранням ним чинності, а у випадку, що розглядається, моментом укладення договору є момент набрання ним чинності, а тому юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся. Відповідач не подав будь-яких підтверджуючих документів про сплату ним страхової суми до настання страхового випадку, в зв"язку з чим даний правочин підлягає визнанню недійсним відповідно до положень ст.ст. 983, 988 ч. 1 п. 1 ЦК України, так як системний аналіз положень дослідженого судом страхового полісу дає підстави для висновку, що у ньому відсутнє положення про можливість внесення страхувальником страхової виплати у якийсь інший конкретно визначений сторонами час ніж обумовлений ст.ст. 983, 988 ч. 1 п. 1 ЦК України. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. З огляду на задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved