Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у жовтня 2015 року його неповнолітній син [PERSON],в інтересах якого ним заявлено позов, вирішив продати відеокарту до комп'ютера через мережу послуг ТОВ "Нова пошта", після чого через мережу Інтернет знайшов покупця [PERSON]. 22 жовтня 2015 року його син у запакованому вигляді відніс відеокарту у відділення № 1 ТОВ "Нова пошта", розташованого за адресою : м.Синельникове, вул.40 років Жовтня,19, де через оператора відділення [PERSON] відправив [PERSON] в м.Житомир, порушуючи порядок заповнення документів сурової звітності з невідомої причини внесла в експрес-накладну № 59000138716113 внесла неправдиві дані, а саме : замість П.І.Б. сина та його номера телефону внесла дані отримувача [PERSON] та хибний номер телефону -[NUMBER]. Під час оформлення [PERSON] оригінал товарно-накладної для підпису не дала, а копію накладної без підпису віддала сину. Відійшовши декілька десятків метрів син звернув увагу, що невірно був вказаний його номер телефону та вернувся у відділення, де [PERSON] вже не було. Син звернувся до завідуючої відділення [PERSON], яка внесла виправлений номер телефону в електронному вигляді в експрес - накладну, однак копію виправленої накладної сину не видала. 26 жовтня 2015 року одержувач товару [PERSON] повідомив, що відеокарту він відмовляється купувати, так як вона йому не підходить. Після цього [PERSON] 28.10.2015 року звернувся з письмовою завою до відділення № 1 ТОВ "Нова пошта" про повернення товару. Але 29 жовтня 2015 року по невідомій причині працівники одного із відділень м.Житомира віддали їй невідомій особі, в результаті чого відеокарта була втрачена. 31 жовтня 2015 року його син в його присутності звернувся з претензією в ТОВ "Нова пошта" за фактом порушення його прав споживача та відшкодування збитків. Але йому було відмовлено з невідомої причини. Таким чином, працівниками ТОВ "Нова пошта" сину була спричинена матеріальна шкода у сумі 1400 грн., що є ринковою вартістю відеокарти та оголошеною вартістю. Крім того, сину була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 2500 грн., яка полягає в тому, що син довгий час збирав гроші на придбання комплектуючих до комп'ютера, сильно переживав та страждав, в тому, що сталося, винить себе. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 1400 грн. та моральну шкоду у сумі 2500 грн. 20 січня 2016 року позивач надав уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути матеріальну шкоду у сумі 355 грн. та моральну шкоду у сумі 2900 грн. В обґрунтування позивач посилається на те, що 15 січня 2016 року йому зателефонував [PERSON] та повідомив, що відеокарта знаходиться в нього та він згоден її повернути, якщо йому буде сплачено 198 грн., які він поніс при придбанні вказаної відеокарти ( сплата ТОВ "Нова пошта" , доставка та зберігання у відділенні, його відрядження до місця отримання товару). Він погодився на такі умови. У той же день [PERSON] через послуги ТОВ "Інтайм" відправив на його адресу втрачену відеокарту сина, яка була ним отримана. За послуги доставки ним було сплачено 57 грн. Моральну шкоду він оцінює у 2900 грн., так як за цей час син переживав та душевно страждав, відповідач віднісся ж легковажно та відсторонився від взятих на себе зобов'язань. 22 лютого 2017 року від позивача надійшло клопотання, в якому він зазначив, що його син, який є інвалідом, переніс психологічну травму через халатність працівників ТОВ "Нова пошта", син інсулінозалежний і його хвороба реагує на переживання, у зв*язку з чим піднімається високий цукор у крові. Крім цього, дитина недоотримала матеріальну вигоду, яка полягає у втраті часу ( 3 місяці), за яким на момент втрати оптимально згідно ринкової ціни можна було продати відеокарту. Позивач також просив стягнути витрати, які він поніс на проїзд на розгляд справи у м.Полтави та у зворотному напрямку, які склали 117,13 грн., які ним були включені у розмір матеріальної шкоди та яку він просив стягнути у сумі 594 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив її задовольнити, посилаючись на те, що працівники ТОВ «Нова пошта» безвідповідально віднеслися до своїх обов'язків, не перевірили правильність заповнення експрес - накладної, невірно зазначили ім'я відправника та його телефон, не взяли до уваги, що відправлення здійснювала неповнолітня дитина. Після цього він вимушений був звертатися до правоохоронних органів із завою про незаконне заволодіння працівниками ТОВ «Нова пошта» відеокартою. Під час розгляду його заяви поліцією було встановлено, що відео карта знаходиться у [PERSON], який пообіцяв її повернути після того, як повернеться з відрядження. Потім [PERSON] повернув їм відео карту, за вони вимушені були здійснювати додаткові витрати. Через дії працівників ТОВ «Нова пошта його син сильно переживав, переніс душевні страждання із-за чого погіршився його стан здоров'я. Відповідач же самоусунувся від виконання своїх обов'язків по відшкодуванню завданої шкоди. Представник позов не визнав та надав суду пояснення про те, що відео карта позивача не була втрачена та обов'язок щодо перевірки експрес - накладної покладено на відправника, при цьому ТОВ «Нова пошта» діє як перевізник та в накладній зазначають ті дані, які надає відправник. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився , про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором. Згідно зі ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення складається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Яквбачається зі ксерокопії товарно-транспортної накладної № 59000138716113 від 22 жовтня 2015 року з відділення № 1 м.Синельникове Павлов [PERSON] відправив вантаж з оголошеною вартістю 1400 грн. до відділення № 5 м.Житомира та отримувачем зазначив [PERSON], дата прибуття вантажу - 24 жовтня 2015 року ( а.с.14). 31 жовтня 2015 року до ТОВ «Нова пошта» звернувся [PERSON] з претензією ( а.с.7), в якій зазначив, що 22 жовтня 2015 року від його імені був відправлений товар (відео карта) адресату [PERSON], але отримувач товар отримав, а він гроші не отримав. При відправці співробітниками ТОВ «Нова пошта» були допущені помилки у накладній, що призвело до втрати його майна недобросовісним отримувачем . Згідно з висновком Синельниківського відділу ГУНП в Дніпропетровській області, зроблено при розгляді матеріалів ЄО №196 від 14 листопада 2015 року за заявою [PERSON] про те, що працівники «Нової пошти» незаконно заволоділи відео картою його сина [PERSON], від 03 грудня 2016 року в ході телефонної розмови з [PERSON], останній повідомив, що відео карта, яка належить [PERSON], знаходиться у нього та він її поверне заявнику після 20 грудня 2015 року, коли повернеться з робочого відрядження. Крім того, як зазначив відповідач у запереченні та підтвердив представник відповідача у судовому засіданні [PERSON], як відправник, 29 жовтня 2015 року звернувся до відділення ТОВ «Нова пошта», де склав заяву про внесення змін до експрес - накладної, скасувавши зворотну доставку та змінивши дані одержувача на [PERSON], що також підтверджується вищезазначеним висновком Синельниківського відділу ГУНП в Дніпропетровській області щодо встановлення цієї обставини. Згідно з декларацією про прийняття вантажу № 0602000194 від 15 січня 2016 року [PERSON] відправив [PERSON] вантаж - комплектуючі комп'ютерні, сплативши за послуги 255, 01 грн. ( а.с.14). Таким чином, у судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що вантаж було загублено відповідачем ТОВ «Нова пошта». Крім того, в обґрунтування позову позивач посилається на те, що співробітники ТОВ «Нова пошта» не належним чином виконували свої обов'язки та не перевірили правильність заповнення експрес-накладної від 22 жовтня 2015 року. Згідно з п.4.3.1 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень замовник зобов'язаний до моменту передачі відправлення експедитору для організації його перевезення ознайомитися на сайті з положеннями Договору та чинними Умовами надання послуг. У відповідності до п.4.3.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес - накладній. Оскільки на відправника покладено обов'язок щодо перевірки правильності складення експрес - накладної, а тому посилання позивач на ту обставину, що співробітник відповідача належними чином не перевірив правильність даних, зазначеній у ній, є безпідставним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу, у зв*язку з чим позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення матеріальної шкоди, а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що позивач просить стягнути моральну шкоду, посилаючись на порушення прав споживача. Відповідно до ст.4 п.5 Закону України «Про захист прав споживачів», право споживача на відшкодування моральної шкоди можливе тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Позивачем же не надані докази про заподіяння такої шкоди відповідачем, умовами Публічного договору також не передбачено стягнення моральної шкоди, а тому відсутні підстави для її стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed