Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

29.07.2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав гр. [PERSON], по відношенню до дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнути з гр. [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня подання цієї позовної заяви до повноліття дітей на користь законного представника дітей, та передати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування. Позовна заява мотивована тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Службою у справах дітей, Павлоградським міським центром соціальних служб дітей, сім'ї та молоді, правоохоронними органами, відділом освіти, охорони здоров'я з матір'ю [PERSON] постійно проводилась профілактична робота по її перевихованню, недопущенню вживання наркотичних речовин та ухилення від виконання батьківських обов'язків. їй надавалась соціально-правова, психологічна допомога направлена на збереження сім'ї та недопущення вилучення дітей із родини. Вона неодноразово попереджувалась про адміністративну та кримінальну відповідальність та про позбавлення її батьківських прав за злісне ухилення від виконання нею батьківських обов'язків. На сьогоднішній день вся проведена профілактична робота, направлена на подолання складних життєвих обставин позитивних результатів не дала. Свої батьківські обов'язки по вихованню, утриманню, лікуванню та розвитку дітей мати не виконує. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] від шлюбу з [PERSON] народила двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). [INFO] [PERSON] помер (а.с.10). 08.07.2016 року орган опіки та піклування виніс висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно двох дітей - (а.с.5-6). Висновок мотивований тим, що під час навчання малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] навчалися в загальноосвітній школі І-ІП № 3 [PERSON] жодного разу не з'явилася на батьківських зборах, не цікавилася успішністю та поведінкою дітей в школі. Діти приходили до школи неохайними, недоглянутими та з педикульозом. На зауваження вчителів щодо зовнішнього вигляду дітей не реагувала. В будинку, де проживали діти, цілодобово збиралися сторонні люди з якими мати вживала наркотичні речовини. 11.02.2014 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] були переведені на навчання до загальноосвітньої школи І-ІП ступенів № 18 з інтернатним відділенням. [PERSON] знаходиться на постійному контролі з приводу вживання наркотичних засобів. Щомісячно педагоги сумісно із спеціалістами служби у справах дітей, центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, співробітниками правоохоронних органів відвідували родину за місцем проживання з метою виконання матір'ю батьківських обов'язків та налагодження стосунків між членами родини. З цього приводу мати неодноразово запрошувалась на засідання адміністративної ради. Деякий час вона намагалась лікуватися, не вживати наркотичні засоби та займатися вихованням дітей. Але згодом знову зривалась. Мати рідко забирала дітей додому, не цікавилася їх життям у школі.Згідно характеристики реабілітаційного центру „Нове життя" гр. [PERSON] проходила курс соціальної реабілітації. За час перебування у закладі вона зарекомендувала себе, як безвідповідальна особа. На протязі всього часу не раз порушувала режим та розпорядок дня. Реабілітація проходе в умовах стаціонару закритого типу, але гр. [PERSON] неодноразово виходила за межі центра та завжди поверталася в стані наркотичного сп'яніння. Зауваження і попередження робітників центу ігнорувала. Не закінчивши курс реабілітації гр. [PERSON] втекла з центру. Повернувшись додому вона продовжила вживати наркотичні речовини. В серпні 2015 року за сприянням спеціалістів служби у справах дітей та центра соціальної служби сім'ї, дітей та молоді гр. [PERSON] в черговий раз влаштована на лікування в КЗ „Дніпропетровський наркологічний диспансер" ДОР". Але витримав тиждень, вона знову покинула лікування і повернулася до звичного для неї способу життя. З гр. [PERSON] співробітниками Павлоградського відділу поліції спільно зі службою у справах дітей Павлоградської міської ради проводиться профілактична робота на предмет належного виконання нею батьківських обов'язків. Вона попереджена про адміністративну та кримінальну відповідальність за злісне ухилення від виконання нею батьківських обов'язків. Відповідно до інформації Павлоградського відділу поліції в Дніпропетровській області гр. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184, ст. 51 КУпАП, до кримінальної відповідальності за ст. 185-3 рази.Гр. [PERSON] неодноразово офіційно попереджувалась про позбавлення батьківських прав за злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, хронічна наркоманія батьків є відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, страждає наркотичною залежністю, а тому, враховуючи характер ставлення відповідачв до дітей, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем не заявлялася вимога щодо визначення та стягнення із відповідачів аліментів у твердій грошовій сумі, а згідно положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 29 липня 2016 року. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, з урахуванням вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved