Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

27 червня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , згідно з технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна від 02 жовтня 2010 року. Позовну заяву обґрунтовано тим, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] 31 травня 1953 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31.05.1953 року. В період шлюбу з 1962 року по 1966 рік подружжя побудувало вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який є їх спільною сумісною власністю. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.12.1998 року. За життя [PERSON] заповіт не склала. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на частку 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Чоловік спадкодавця [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Проте [PERSON] так і не оформив права власності на спільне сумісне майно подружжя, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2007 року. За життя [PERSON] заповіт не склав, що підтверджується матеріалами спадкової справи №86/09. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на вказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого законом строку не заявила про відмову від неї. У зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому позивач, як спадкоємець першої черги за законом, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, подала заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві, просила позов задовольнити. Відповідач Шацька селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в підготовче засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області заперечень щодо позову не має. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 328 ЦК України особа вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31.05.1953 року, виданим Шацьким рабюро ЗАГС Волинської області, між [PERSON] та [PERSON] 31 травня 1953 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 21). У 1966 році подружжя побудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується витягом №1954 від 26.10.2009 року з погосподарської книги №4 за 2007 рік Шацької селищної ради Шацького району Волинської області, рішенням Шацької селищної ради народних депутатів Любомльського району Волинської області про перейменування вулиць в селищі Шацьк та селі Мельники №10/3 від 08.04.1992 року, записами з будинкової книги для прописки громадян, які проживають по [ADDRESS] , договором на користування електричною енергією для побутових потреб №021132 від 06.11.2003 року (а.с. 10-22). Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно з ч. 1 ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно з п. 4 заключних та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, до правовідносин, які виникли до вступу в силу цього кодексу, застосовуються норми законодавства, які діяли раніше, а саме Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності при цьому виникає з моменту реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом №1952 нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому цим законом. Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами було завершено в 1966 році. Набуття права власності регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що був визнаний таким, який втратив чинність згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року №8502-ІІ, і прийнятою, відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначили умови та правові наслідки будівництва. Згідно з Указом від 26.08.1948 року та постановою від 26.08.1948 року підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування будинку з додержанням вимог зазначеного законодавства. Вказані правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Виходячи з наведеного, кожному з подружжя, належала 1/2 частка житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.12.1998 року, виданим Шацьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області (а.с. 26). Відповідно до змісту ст. 1220 ЦК України після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не склала. Чоловік спадкодавця [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Проте [PERSON] так і не оформив права власності на спільне сумісне майно подружжя, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області (а.с. 27). Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на вказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не склав, що підтверджується матеріалами спадкової справи №86/09, заведеної Шацькою державною нотаріальною конторою Волинської області 08 липня 2007 року після смерті [PERSON] (а.с. 51-69). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця, спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.06.1960 року, виданим Шацьким райбюро ЗАГС Волинської області, та записом акта про укладення шлюбу №10 від 21.11.1975 року (а.с. 58-59). Позивач [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого законом строку не заявила про відмову від неї. Інших рівнозначних спадкоємців за законом судом не встановлено. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. У зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав, що підтверджується письмовою відмовою державного нотаріуса Шацького державної нотаріальної контори Волинської області Голядинець Л.П. №192 від 29.06.2010 року. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи №86/09, заведеної Шацькою державною нотаріальною конторою Волинської області 08 липня 2007 року після смерті [PERSON] , інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідкою комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" №02581 від 08.07.2019 року, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved