Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до[PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на 3/4 частин колишнього колгоспного двору - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], з яких 2/4 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, а на 1/4 як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва на право власності на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР 02 квітня 1988 року, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS], дійсно належав колгоспному двору, що складається з 4 членів, головою якого був [PERSON]. Як вбачається з довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 191 від 25 листопада 2016 року, що станом на 02 квітня 1988 року головою колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON], який помер [INFO] року, разом з ним були зареєстровані дружина - [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON]. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власником домоволодіння, що в [ADDRESS], були [PERSON], який помер [INFO] року, [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], [PERSON]із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року). Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS], які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України ( редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких [PERSON], як голові колишнього колгоспного двору належало 1/4 частка вищевказаного будинковолодіння, іншим співвласникам - належало по 1/4 частці вищевказаного будинковолодіння. Таким чином [PERSON] як член колишнього колгоспного двору мав право на 1/4 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. [PERSON] як член колишнього колгоспного двору мала право на 1/4 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. [PERSON] як член колишнього колгоспного двору має право на 1/4 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. [PERSON] зареєструвала шлюб 18 липня 2005 року з [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [PERSON], як член колишнього колгоспного двору має право на 1/4 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. [PERSON] зареєструвала шлюб 22 липня 1994 року з [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, і у майні, вказаного колгоспного двору - 1/4 частку домоволодіння, що в [ADDRESS], відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частки у майні спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкування за законом був її чоловік [PERSON], однак за життя належним чином не оформив своє право на спадщину, але прийняв вступивши в оперативне управління спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. За життя [PERSON] 03 березня 2009 року склав заповіт, яким заповів все належне йому майно де б воно не було з чого б воно не складалося і все майно яке буде належати йому на день смерті [PERSON]. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка фактично вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті [PERSON] померлого [INFO] року. Постановою виданою державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. № 2318/02-14 від 21 листопада 2016 року було відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлого [INFO] року, у зв'язку з тим, що домоволодіння є колгоспним двором та не визначено часток. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши [PERSON] 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], з яких: 1/4 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/4 частки -спадкове майно після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року (свідоцтво про смерть [NUMBER]) та визнавши за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], з яких: на 1/4 частки вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/4 частки -спадкове майно після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року (свідоцтво про смерть [NUMBER]), виділивши [PERSON] 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору, визнавши за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS].

Outcome: approved