Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якому згідно уточнених позовних вимог просить стягнути з СТзДВ «Гарантія» на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 5924,86 гривень, пеню у розмірі 177,69 гривень; стягнути з [PERSON] суму франшизи у розмірі 1000 гривень; стягнути з ПП «СМАРТКОМ» суму у розмірі 10 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 2436 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн., посилаючись на наступне. 03.08.2013 року, близько 17:00 години, [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], рухався по об'їзній дорозі м. Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не обравши безпечної швидкості руху та дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Ниссан», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] звернувся до відповідача із відповідними заявами для отримання страхового відшкодування, втім, до сьогоднішнього часу СТзДВ «Гарантія» обов'язок з виплати страхового відшкодування не виконало. При цьому, [PERSON] з одного боку, та МП «Універсал - ЛТД» ТОВ, в особі директора Черняка І.Й. з другого боку уклали договір відступлення права вимоги (цесії) від 01 квітня 2014 року, за яким МП «Універсал - ЛТД» ТОВ набуває право вимагати від боржників належного виконання зобов'язань, що випливають із відповідних договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідачі в судове засідання не з'явилися неодноразово, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд у зв'язку з їхньою неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутністю, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Суд у зв'язку з належною оповіщеністю відповідачів про час та місце судового засідання, неявкою відповідачів та неповідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, на підставі ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явились, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 03.08.2013 року, близько 17:00 години [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], рухався по об'їзній дорозі м. Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не обравши безпечну швидкість руху та дистанцію допустив зіткнення з автомобілем «Ниссан», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 11.09.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. 05.08.2013 року [PERSON], який керував транспортним засобом "Nissan", реєстраційний номер [NUMBER], (право власності на транспортний засіб належить [PERSON], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]) повідомив компанію СТзДВ «Гарантія» (Далі за текстом - Відповідач 2) про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/1603566, що підтверджується відповідним повідомленням №7095, зареєстрованим у Відповідача2, разом з яким було надано довідку про ДТП, що мала місце 03.08.2013 року близько 17 год., 00 хв.; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Nissan", реєстраційний номер [NUMBER], копію посвідчення водія [PERSON], копію паспорту та ідентифікаційного податкового номеру [PERSON] Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобіля марки «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], який уповноважив [PERSON] представляти інтереси власника ТЗ, пов'язані з експлуатацією, управлінням та розпорядженням ( продати, обміняти, здати в оренду) у тому числі укладати угоди про відшкодуваняя заподіяної шкоди та одержувати по таким угодам грошові суми. Довіреність видана з правом передоручення зазначених повноважень частково або повністю. В свою чергу [PERSON] передоручив у повному обсязі вищезазначені повноваження [PERSON]. 07.10.2013р. до СТзДВ «Гарантія» звернувся [PERSON] з заявою на виплату страхового відшкодування , що підтверджується відповідною заявою, зареєстрованою у Відповідача 2 за № 9545, разом з якою було надано копію довіреності, що підтверджують повноваження, копію паспорту та ідентифікаційного податкового номеру [PERSON], реквізити карткового рахунку та постанову у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] З огляду на таке, суд дійшов висновку, що внаслідок протиправних дій [PERSON] відбулося зіткнення з автомобілем, яким керував [PERSON], тому суд визнає доведеним наявність винних протиправних дій з його сторони та, враховуючи, що такі дії стали безпосередньою причиною виникнення у потерпілого негативних наслідків та матеріальних втрат, визнає його винним у їх настанні. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в СТзДВ «Гарантія», що підтверджується полісом серії № АС/1603566 строком дії з 18.03.2013 року по 17.03.2014 року, тобто таким, що був дійсний на момент ДТП. 07.10.2013 року СТзДВ «Гарантія» були надані усі необхідні документи, що передбачаються статтею 35 Закону України № 1961-IV для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. При цьому, згідно оціночного звіту № 03612 розмір збитків, спричинених зіткненням автомобілів складає 6 924,86 гривень. Зазначені витрати суд визнає обґрунтованими, оскільки втрати, яких зазнав позивач, викликані протиправними діями [PERSON] Суд при визначенні розміру належного відшкодування виходить з принципу реального виконання зобов'язання. Суд при цьому керується вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, за якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті аварійного ушкодження автомобіля марки «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER], складає 6 924,86 гривень. Враховуючи встановлення вини [PERSON] у вчиненні ДТП, зокрема, визнання зазначеного факту самим правопорушником, суд вважає об'єктивно та обґрунтовано встановленою зазначену суму майнової шкоди, завданої власнику автомобіля. Оскільки автомобіль, яким керував [PERSON] був застрахований, позивач звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, як від постраждалої особи до СТзДВ «Гарантія». Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Факт настання страхового випадку підтверджується матеріалами справи. За правилом ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст.29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. За правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності із п.1 ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Так, відповідно до п.36.5 ст.36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, що складає за наданим розрахунком позивача суму у розмірі 177,69 гривень. При цьому, враховуючи, що сума франшизи у розмірі 1000,0 гривень підлягає стягненню з [PERSON], у страхової компанії - відповідача виникає обов'язок зі сплати 5924,86 гривень та пені у розмірі 177,69 грн. Таким чином, сума матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача складає 6102,55 (6924,86 -1000+177,69) гривень. Щодо права вимоги позивача за вказаними правовідносинами судом враховано, що [PERSON] з одного боку, та МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ/ з другого боку уклали договір відступки права вимоги (цесії) від 01 квітня 2014 року, за яким МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ/ набуває право вимагати від страхових компаній та МТСБУ, відшкодування шкоди завданої [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою яка сталася 03.08.2013 року, за участю транспортного засобу марки "Тойота Камрі", реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], та транспортним засобом "Ниссан Максіма", реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], належної [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Стосовно вимоги позивача про стягнення з Приватного підприємства «Смартком» 10,0 гривень, судом враховано наступне. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За наданими позивачем документами, цією особою укладено договір поруки № 9 Ю з ПП «Смартком» від 1 квітня 2014 року. Згідно із зазначеним договором поручитель зобов'язався перед МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ/ за належне виконання страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» зобов'язань за полісом № АС/1603566. У відповідності до ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд дійшов до висновку, що у ПП «Смартком» виникло зобовязання щодо сплати на користь позивача суми в розмірі 10 гривень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів. Стосовно вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу суд зауважує наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу надано копію договору № 01ц/04/2014 від 1 квітня 2014 року, відповідно до умов якого Адвокатське бюро «Федяєва Сергія Володимировича» прийняло на себе зобовязання надати МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ/ правову допомогу щодо стягнення коштів, набутих відповідно до договору відступлення права вимоги (Цесії), підписаним між МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ/ та [PERSON] 1 квітня 2014 року, додаткову угоду до цього договору, згідно якої вартість правової допомоги складає 6000 гривень та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 01ц/04/2014 від 1 квітня 2014 року, відповідно до якої Адвокатське бюро «Федяєва Сергія Володимировича» отримало від МП «Універсал-ЛТД» 6000 гривень. Представником позивача надано розрахунок, згідно з яким на первісну консультацію та правовий аналіз документів витрачено 1 годину, на складання позовної заяви - 3 години, на судове засідання, яке відбулось 23 жовтня 2014 року - 1 година. Таким чином, загальний обсяг часу, витраченого на правову допомогу складає 5 годин, з огляду на що витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню складають 5 х 1218 х (40 / 100) = 2436 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача суму витрат на правову допомогу у розмірі 2436 гривень та судового збору у розмірі 243,60 гривень, а всього 2679,60 гривень.

Outcome: approved