Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути в рахунок відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю батька з відповідача Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі -ПАТ "Кривбасзалізорудком") - на її користь суму в розмірі 70000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що тривалий час переносить біль та страждання, по вині відповідача при виконанні трудових обов'язків загинув її батько [PERSON] З 19 липня 1978 року по 19.01.1999 року він працював на шахті «Октябрська» підземним електрослюсарем. Відповідно до акту №15 розслідування хронічного професійного захворювання від 23 грудня 2005 року причиною професійного захворювання було визнано працю в шкідливих умовах. Згідно пункту 19 Акту особами , які порушили законодавство про охорону праці, в тому числі є керівництво шахти «Октябрська» РУ ім. Комінтерну тресту «Кривбасруда». Згідно довідки від 22 червня 2007 року встановлено причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням, встановленим батьку у 2005 році. Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулися у її особистому житті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги заявлені [PERSON] у позовній заяві, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини , та стягнути на її користь з відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» 70 000 гривень у відшкодування спричиненої йому моральної шкоди. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - Кукуруза Д.С. позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не визнала, та просила суд у задоволені позовних вимог - відмовити, оскільки позивачем не надано доказів доведення факту завдання моральної шкоди та вина підприємства не доведена. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO] року. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, з 19 липня 1978 року по 19.01.1999 року (трудова книжка а.с. 8-10) [PERSON] працював на шахті « Октябрська » підземним електрослюсарем. Відповідно до акту №15 розслідування хронічного професійного захворювання від 23 грудня 2005 року причиною професійного захворювання було визнано працю в шкідливих умовах. Згідно пункту 19 Акту особами , які порушили законодавство про охорону праці, в тому числі є керівництво шахти « Оуктябрська» РУ ім. Комінтерну тресту «Кривбасруда» . Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному: вона втратила батька , якого дуже любила, звістка про смерть призвела до того, що вона тривалий час перебувала у напруженому психічному стані, адже залишилася без підтримки у житті. ЇЇ моральні переживання з приводу втрати рідної людини , незважаючи на достатньо тривалий строк з дня його загибелі, тривають до теперішнього часу. З вини відповідача, які порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, позивачу була спричинена моральна шкода. У зв'язку з цим змінився образ і якість життя позивача, що завдає їй моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю ( ч.1 ст.1168 ЦК України). Внаслідок смерті батька позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку зі смертю близької людини, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагає від нього додаткових зусиль для його організації. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), зазначив, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, що підлягають задоволенню частково, беручи до уваги конкретні обставини по справі, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 40000 грн. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial