Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

12.02.2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що в с. Синьки Ульяновського району Кіровоградської області проживала її рідна баба [PERSON] За життя [PERSON], працювала в колгоспі Родіна Ульяновського району в наступному колгосп був реорганізований в КСП Синьківське. 17 вересня 1997 року на підставі наданих списків осіб членів [PERSON] КСП було видане розпорядження за № 385 Голови [PERSON] районної державної адміністрації про затвердження земельних часток паїв . Згідно до даного розпорядження за [PERSON] помилково була затверджена земельна ділянка за № 976 , тоді як в дійсності відповідно до списку осіб які отримали земельні частки паї за [PERSON] рахувалася земельна ділянка 596 . В наслідок допущеної помилки в наступному в правовстановлющих документах були допущені аналогічні неточності при зазначенні номеру спадкової земельної ділянки . Так [PERSON] районною державною адміністрацією 26 липня 2000 року у відповідності до розпорядження № 385 на ім'я [PERSON], був виданий сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) серії РН № 393847, яка знаходиться в межах [PERSON] сільської ради, площею 3.84 в умовах кадастрових гектарів номер земельної ділянки зазначено 976 тоді, як в дійсності повинен бути № 596. Після смерті [PERSON], спадщину прийняв батько позивачки - [PERSON], на його імя було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори від 25 вересня 1996 року. [PERSON], помер 29 листопада 1996 року .Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку № 596. 17 серпня 2001 року державним нотаріусом 12 Київської державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно батька позивачки [PERSON], на 1\\2 частини земельної ділянки на матір позивачки [PERSON] та на 1\\2 частину земельної ділянки на позивачку, його дочку [PERSON] (Свідоцтво про право на спадщину за законом АЕВ № 342968 від 17.08.2001 року). У свідоцтві про право на спадщину за законом помилково зазначена спадкова земельна ділянка за № 976. У відповідності до даного свідоцтва про право на спадщину за законом АЕВ № 342968 від 17.08.2001 року, головою [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] 25 лютого 2003 року було видано розпорядження: № 131-р про передачу у приватну власність земельних ділянок згідно схеми поділу колишнього КСП Синьківське громадянам які переоформили спадщину по сертифікатах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих на території [PERSON] сільської ради. Згідно до даного розпорядження матері позивачки [PERSON] та позивачці [PERSON] було передано в приватну власність земельну ділянку за № 756 тоді, як знову ж таки повинна бути зазначена земельна ділянка 596. Пунктом 2 розпорядження було зобов'язано [PERSON] районний відділ земельних ресурсів внести відповідні зміни в земельно - кадастрову документацію . Пунктом 3 було клопотання перед Кіровоградським регіональним центром державного земельного кадастру про виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки . В даному розпорядженні помилково було зазначено інша земельна ділянка за № 756 тоді, як повинна була бути зазначена земельна ділянка за №596. Крім того, дата видачі державного акту стоїть 20 березня 2002 року, тоді, як розпорядження видавалися 25 лютого 2003 року. В подальшому у відповідності до даного розпорядження були виготовлені державні акти на право приватної власності на земельні ділянки Серія Р2 № 478553 та Серія Р2 № 478554. Дані державні акти були зареєстровані в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1057 та №1058 де зазначено, що [PERSON] належить земельна ділянка за №1068 на території [PERSON] сільської ради площею 1,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,та позивачці [PERSON] належить земельна ділянка № 1069 на території [PERSON] сільської ради площею 1,51 га . для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дані земельні ділянки помилково були виділені із земельної ділянки за № 756, яка належить жительці с. Синьки Ульяновського району [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. 12 лютого 2012 року мати позивачки, [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку. Спадкоємцем по закону являється позивачка. 11 листопада 2014 року позивачка звернулась із заявою до голови [PERSON] районної державної адміністрації внести зміни до розпорядження №131 -р від 25 лютого 2003 року про зміну дату видачі розпорядження та внесення зміни в державні акти в частині присвоєння номерів земельних ділянок та виправити допущені помилки . 9 грудня 2014 року- отримала відповідь [PERSON] районної державної адміністрації про відмову у виправленні допущених помилок . У відповідності до законодавства після смерті батька відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю зокрема право на земельну ділянку за № 596. У зв'язку з відмовою у виправленні допущених помилок позивачка позбавлена можливості стати спадкоємцем земельної ділянки після смерті матері [PERSON], та позбавлена права бути власником власної земельної ділянки отриманої у спадок після смерті батька [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина до якої входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю зокрема право на частину земельної ділянки за № 596 . Спадкоємцем по закону першої черги на спадкове майно стала позивачка, її рідна дочка [PERSON], яка в строки, та в порядку передбаченому законом прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини. Позивачка звернулась в нотаріальну контору про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері . 7 березня 2015 року державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку, а саме державного акту на право приватної власності на землю. В звязку звищевикладеним позивачка вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Позивачка та її представник в судове засідання не з"явились, представник направив до суду заяву в якій просить позов задовольнити частково. В частині позовних вимог щодо визнання частково недійсним розпорядження № 385 голови [PERSON] державної адміністрації від 17 вересня 1997 року в частині визнання за [PERSON] права на земельну частку пай земельної ділянки № 976 та визнання частково недійсним сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) серії РН № 393847, яка знаходиться в межах [PERSON] сільської ради, площею 3.84 в умовах кадастрових гектарів в частині визначення номера земельної ділянки 976 - відмовився. Справу просить розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений , направив до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений , направив до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, заперечень не має. Представник відповідача дванадцятої Київської нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений , направив до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Треті особи: [PERSON] та предстаник відділення Держкомзему в [PERSON] районі в судове засідання не з"явились, про день і час розгляду справи були повідомлені , направили до суду заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову заперечень не мають. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі та погодились на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4\~ ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі"від 18.12.2009 року, за змістом частини четвертої\~ статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved