Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, в якому зазначив, що 31.08.2012 року між ПрАТ Страхова група "ТАС ( старховик ) та [PERSON] ( страхувальник ) було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8068672, за умовами якого позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "VOLKSWAGN LT 35", номерний знак [NUMBER]. 25.05.2013 року о 21 годині 40 хвилин на 196 кілометрі автодороги Ульянівка - Миколаїв, з вини [PERSON], який керував застрахованим транспортними засобом, стався страховий випадок ( ДТП ) , внаслідок якого автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження . Дорожньо-транспортна пригода є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання автомобіля "VOLKSWAGN LT 35", номерний знак [NUMBER] існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 24.09.2013 року позивачем було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля [NUMBER] - [PERSON], в розмірі 10 061, 81 гривень. Позивач вважає, що відповідно вимог п.п. г ст. 38.1.1 зазначеного вище Закону та ст. 993 ЦК України він має право вимагати відшкодування відповідачем заподіяної шкоди . З огляду на ті обставини, що [PERSON] ухиляється від вирішення зазначеного спору в позасудовому порядку, позивач вимушений захищати свої права в суді . Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Також не заперечував проти заочного розгляду справи . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : [PERSON], 25.05.2013 року, в порушення п.2.3а ПДР України, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан керованого ним транспортного засобу VOLKSWAGN LT 35 д/н [NUMBER], в зв'язку з чим, вказаного дня, о 21 годині 40 хвилин, на 196 кілометрі автодороги Ульянівка - Миколаїв, під час руху автомобіля , допустив відрив правого заднього колеса, яке зіткнулося з автомобілем [NUMBER] та спричинило механічні пошкодження вказаного транспортного засобу . Вказані обставини справи встановлені постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2013 року в справі про адміністративне правопорушення № 387/1077/13-п, а тому відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню . Із договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.08.2012 року № АВ/8068672, встановлено, що на момент вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "VOLKSWAGN LT 35", номерний знак [NUMBER] була застрахована у приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" . Пунктом 8 договору страхування визначено умови використання забезпеченого ТЗ, серед яких зазначено, що до керування не можуть бути допущенні особи з водійським стажем менше 3 років (а.с. 8). Із тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом серії АА від 997732 від 25.05.2013 року, встановлено, що на момент ДТП [PERSON] керував транспортним засобом на підставі вказаного вище тимчасового дозволу, який був виданий замість посвідчення водія серії ВАН № 660864 від 23.04.2013 року (а.с. 11). З довідки № 9204804 від 25.05.2013 року, складеної інспектором Коблевського ОВ ДПС ДАІ УМВС України в Миколаївській області, встановлено, що власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] . На момент ДТП вказаним транспортним засобом керував [PERSON] ( а.с. 18 ) . Із страхового акту № 19361Р/11/2013 ВІД 11.09.2013 року, складеного ПрАТ "СГ " ТАС", встановлено, що сума страхового відшкодування по зазначеному вище страховому випадку становить 10061 гривня 86 копійок ( а.с. 28 ). З відомості виплат від 24.09.2013 року № 1240913 та платіжного доручення № 111794 від 24.09.2013 року, встановлено, що АТ СГ "ТАС" виплатило [PERSON] ідентифікаційний код [NUMBER] страхове відшкодування згідно договору страхування АВ/8068672 від 31.08.2012 року в сумі 10061 гривню 86 копійок (а.с.30,31 ). Відповідно до п.п. г п. 38.1.1 статті 38 Закону України Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіввід 01.07.2004 року, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки . За таких обставин на переконання суду в ПрАТ "Страхова група "ТАС" виникло право на предявлення в порядку регресу вимоги до [PERSON] про відшкодування спричиненої з його вини шкоди в межах фактичних витрат, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, п. г п.38.1.1 ст. 38 Закону України Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіввід 01.07.2004 року № 1961-ІV із змінами та доповненнями, ст. 993 ЦК України,

Outcome: approved