Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

09.08.2011 року перший заступник прокурора м. Харкова діючи в інтересах держави в особі Харківської міської ради , звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від року №4240, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001року № 2-2034 , який зареєстровано у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року, між [PERSON] та [PERSON], визнання недійсним державного акту па право власності [PERSON] В.1. па земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від 10.12.2001 року №4127, зобовязання [PERSON] повернути земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) у власність територіальної громади міста [PERSON] в особі Харківської міської ради. 20.01.2012 року в порядку ст.. 31 ЦПК України Харківська міська рада подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просить визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул.. Мінська) в м. Харкові від 07.11.2001 року №4240, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2-2034 , зареєстрований у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року , укладений між [PERSON] та [PERSON] , визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові 10.12.2001 року №4127, зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) у власність територіальної громади міста [PERSON] в особі Харківської міської ради, визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997року №54/6 про надання дозволу гр. [PERSON] на будівництво гаражу розміром 7x6м. на земельній ділянці, наданій під садівництво по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові, визнати недійсним Державний акт від 05.12.1996 року серія ХР-31-01-028607 на право приватної власності на землю загальною площею 0.1189 га по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові для ведення садівництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №776, визнати недійсним свідоцтво про право власності від 22.02.1999 року №8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради [PERSON] на право приватної власності на гараж літ. «А» пл. 41, 4 кв.м. на приватній садовій ділянці по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові. зобов'язати гр. [PERSON] звільнити земельну ділянку загальною площею 0,1189 га по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові шляхом демонтажу гаражу та іншого нерухомого майна, що розташоване на вказаній земельній ділянці, привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан та повернути територіальній громаді міста в особі Харківської міської ради ). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що прокуратурою міста [PERSON] проведено перевірку за листом Головного управління Держкомзему у Харківській області щодо порушень земельного законодавства Харківською міською радою під час надання у власність та користування [PERSON] земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові. В ході перевірки встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.04.1994 року № 167 гр. [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку площею, орієнтовно 1000 га за рахунок вільної від забудови міської землі, прилеглої до північного схилу Саржинського яру, яка розташована в охоронній зоні ВЛ-1 ЮкВ «Іванівна - Сокольники». На підставі зазначеного рішення та акту встановлення меж земельної ділянки за вказаною адресою [PERSON] видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0, 1200 га для ведення садівництва № 02 від 27.04.1995 року . Складено акт погодження межі даної земельної ділянки з суміжними землекористувачами від 02.02.1999року без зазначення загальної площі земельної ділянки. Крім того, в експлікації земельних угідь даної земельної ділянки від 08.02.1999 року зазначено площа 0,11792 га. Згідно з інвентаризацією, проведеною Державним комунальним підприємством «Науково-технічний центр земельної інформаційної системи». площа зазначеної земельної ділянки складає 1179,2 кв.м. [PERSON] до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №1925 від 24.10.2001року листом №4194 від 23.01.2001 року, управлінням містобудування та архітектури визначено уточнену адресу цієї земельної ділянки - вул. Рязанська, 22. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1925 від 24.10.2001 року громадянину [PERSON] надано в приватну власність земельну ділянку площею 1179,2 кв. м. по вул. Рязанській, 22 для ведення садівництва. Вважає, що вказане рішення є незаконним на тій підставі, що при його прийняття було допущено порушення ст.. ст.. 6 та 17 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року). Прокуратурою міста [PERSON] принесений протест на рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.10.2001 року № 1925 про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,11792 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові, який задоволено, вказане рішення скасовано. Вважає, що внаслідок відсутності правових підстав надання у власність [PERSON] даної земельної ділянки, підлягає скасуванню також і державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.11792 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від 07.11.2001 року № 4240. [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2-2034 , який зареєстровано у виконавчому комітеті Харківської міської ради за №771 від 19.12.2001 року, громадянин [PERSON] продав, а громадянин [PERSON] купив вищевказану земельну ділянку. На підставі зазначеного договору гр. [PERSON] видано новий державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.12.2001 року №4127. Вважає, що при посвідченні вказаного договору купівлі-продажу, мало місце порушення вимог ст. 17 Земельного кодексу України , а саме- власники земельних ділянок, переданих їм [PERSON] народних депутатів, не вправі протягом шести років з часу набуття права власності продавати або іншими способами відчужувати належну їм земельну ділянку, крім передачі її у спадщину або [PERSON] народних депутатів на тих же умовах, на яких вона була їм передана. Відтак, вважає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2-2034 укладений всупереч законодавству України , повинен бути визнаний недійсним. Також зазначає про те, що підстави набуття [PERSON] права власності на дану земельну ділянку є незаконними, підлягає визнанню недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,11792 га по вул. Рязанська. 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від 10.12.2001 року № 4127. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 13.04.1994 року №167 [PERSON] передана в постійне користування земельна ділянка по вул. Мінській, загальною площею 0,1189 га для ведення садівництва. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт від 23.07.1994 року за № 01 на право постійного користування землею по вул. Мінській. 77 Б в м. Харкові. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 09.10.1996 року №1004 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1189 кв. м. по вул. Мінській, 77 -Б в м. Харкові для ведення садівництва. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт від 05.12.1996 року №776 на право приватної власності на землю по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові. Прокуратурою м. Харкова проведено перевірку дотримання земельного законодавства виконкомом Харківської міської ради під час прийняття рішення «Про надання у користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» від 13.04.1994 року №167. Встановлено, що рішення прийнято в порушення ст.ст. 7, 19, 57 ЗК України ( в редакції на дату прийняття рішення). В порушення ст.ст. 10, 19 ЗК України ( в редакції на дату прийняття рішення) пунктом 4 зазначеного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих відділу землекористування міськвиконкому надано завдання встановити межі земельних ділянок в натурі, оформити та видати [PERSON] Державний акт на право постійного користування землею. [PERSON] до п.2.1 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про надання у користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» від 13.04.1994р. №167 [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку площею, орієнтовно 0,1000 га за рахунок вільної забудови міської землі, прилеглої до його присадибної ділянки по вул. Мінській. 77-Б , розташовану в охоронній зоні ВЛ-110 кВ «Іванівна-Сокольники». Рішення про надання в користування вказаній особі зазначеної земельної ділянки, прийнято у порядку, передбаченому ст.ст.7, 57 ЗК України, а саме за результатами розгляду висновку міськвиконкому від 23.12.1993р. №К-1323 про доцільність ведення садівництва по вул. Мінській, в м. Харкові з метою ліквідації звалки. У постійне користування земля надається [PERSON] народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, крім інших, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Громадянам можуть передаватися у власність земельні ділянки для індивідуального садівництва, розмір цих ділянок не повинен перевищувати 0.12 гектари. Надання виконавчими органами органів місцевого самоврядування у земельних ділянок в постійне користування кодексом не передбачено. В порушення ст. 10, 19 Земельного кодексу України в редакції на дату прийняття рішення, пунктом 4 зазначеного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих відділу землекористування міськвиконкому надано завдання встановити межі земельних ділянок в натурі, оформити та видати громадянину [PERSON] Державний акт на право постійного користування землею. Згідно ст. 10 Земельного кодексу України (ст. 99 в редакції на дату прийняття рішення), до відання міських [PERSON] народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, крім іншого, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. [PERSON] до ст.17 ЗК України ( на дату прийняття рішення), передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться [PERSON] народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. [PERSON] рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органами архітектури і подається до районної міської [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Рішення «Про передачу гр. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській. 77-Б для ведення садівництва» від 09.10.1996р. №1004 виконавчим комітетом Харківської міської ради народних депутатів прийнято в порушення ст.ст.6,57 ЗК України ( в редакції на дату прийняття рішення.) В порушення ст.17 ЗК України проект відведення земельної ділянки не складався, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури не погоджувався. Статтею 19 Земельного кодексу України ( в редакції на дату прийняття рішення), передбачено, що надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Підставами для скасування даного рішення є невідповідність його вимогам чинного законодавства та визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, що відповідає вимогам ст.. 373 ЦК України . Вимогами ст.. 181 ЦК України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України, шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших передбачених законом способів. Рішенням Харківської міської ради від 06.07.2011р. №324/11 «Про розгляд протестів прокурора м. Харкова» протести прокурора м. Харкова від 01.07.2011р. №04-34- 1982 вих.11 на рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про надання у користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» від 13.04.1994р. №167 та на рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.10.1996р. №1004 «Про передачу гр. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській, 77-Б для ведення садівництва» задоволені. Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.04.1994р. №167 «Про надання у користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» та від | 09.10.1996р. №1004 «Про передачу гр. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській, 77-Б для ведення садівництва» скасовано. Державний акт від 05.12.1996 р. №776 на право приватної власності на землю по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові, виданий гр. [PERSON] підлягає скасуванню. Так, обстеженням на місцевості встановлено, що вказана земельна ділянка по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові використовується [PERSON] в межах державного акту на право приватної власності на землю від 05.12.1996р. №776 для ведення садівництва. Актом обстеження від 20.06.2011року встановлено факт розміщення на зазначеній земельній ділянці двох гаражних боксів, чим порушено вимоги п.1.ст.91 ЗК України, якою передбачено, що власники земельних ділянок зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням . Згідно інформації Головного Управління Держкомзему у Харківській області від 01.07.2011р. №13-05-34/6435 земельна ділянка по вул. Мінській відповідно державному акту на право приватної власності на землю площею 0,1189 га., а по факту - площею 0.1190 га огороджена використовується для ведення садівництва з розміщенням капітально збудованого гаражу на два машино-місця. гараж здається гр. [PERSON] в оренду, чим порушено вимоги п.«а» ст.96 ЗК України. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997р. №54/6 гр. [PERSON] дозволено будівництво гаражу розміром 7x6 м на земельній ділянці, наданій під садівництво по вул. Мінській, 77 Б по проекту, узгодженому з районним архітектором. У зв'язку з порушенням ст.ст.6,17,57 ЗК України, рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу гр. [PERSON] в приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській, 77-Б для ведення садівництва» від 09.10.1996р. № 1004р. та рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997р. №54/6 про надання гр. [PERSON] дозволу на будівництво гаражу підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка у даному випадку використовується не за цільовим призначенням, що є порушенням вимог земельного законодавства. На підставі свідоцтва про право власності від 22.02.1999 р. №8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради, [PERSON] на праві приватної власності належить гараж літ. «А» пл. 41, 4 кв.м. на приватній садовій ділянці по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові. Враховуючи наведене, свідоцтво про право власності від 22.02.1999р. №8, на підставі якого гр. [PERSON] належить право власності на гараж , видано з порушенням норм земельного та містобудівного законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. На підставі ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ст. 387 цього кодексу передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З позовами про визнання недійсними правочинів щодо земельних ділянок мають право звертатися сторони цих правочинів (договорів), а також інші зацікавлені особи, зокрема, особи, що мають право на придбання земельної ділянки, яка є предметом спірного договору. При цьому інтерес такої особи стосовно придбання у власність земельної ділянки має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам, а також відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу . Позивач вважає, що порушені інтереси Харківської міської ради відносно володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові, які підлягають судовому захисту. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав та 23.08.2011 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив суд визнати такими, що не відповідають законодавству України аргументи та прохання позовної заяви за підписом першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради , визнати такими, що не відповідають законодавству України рішення 8сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, п.6; 6.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській ,22, бо воно прийнято з порушенням законодавства України, визнати такими, що не відповідають законодавству України рішення 8сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, п.7; 7.1 про задоволення протесту прокурора м .[PERSON] та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від і3.04.1994 № 167 «Про надання в користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва», бо прийнято з порушенням законодавства України. визнати такими, що не відповідають законодавству України рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, п.8; 8.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 09.10.1996 № 1004 «Про передачу громадянину України [PERSON] В.1. в приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській,77-Б для ведення садівництва», бо о прийнято з порушенням законодавства України, визнати такими, що не відповідають законодавству України, аргументи та вимоги протестів прокурора м. Харкова № 04-34-1981-вих 11; № 04-34-1982-вих 11; № 04-34-1983- вих 11, від 01.07.2011 року на рішення виконкому Харківської міськради минулих років з питань надання у постійне користування, потім у власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] В процесі розгляду справи позивач за зустрічним позовом неодноразово уточнював заявлені позовні вимоги. Так, в уточненій позовні й заяві від 25.10.2011 року просив суд визнати, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу [PERSON] земельної ділянки по вул. Рязанська, 22 для ведення садівництва» в м. Харкові від 24.10.2001 № 1925, не порушувало ст.6 Земельному кодексу України (в редакції на час прийняття рішення Харківською міськрадою), в частині законності прийняття рішення про це виконкомом міської ради, оскільки повноваження з передачі ділянок у власність були передані Харківською міською радою виконкому на підставі ст.3 Земельного кодексу (в редакції на час прийняття рішення) та п.1.2 рішення II сесії XXIII скликання Харківської міської ради від 21.05.1998 р.«Про передачу виконавчому комітету повноважень по передачі, наданню та вилученню земельних ділянок». Підтвердити законність видачі [PERSON] 07.11.2001року державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22, визнати, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу [PERSON] земельної ділянки по вул. Рязанська. 22 для ведення садівництва» в м. Харкові від 24.10.2001 № 1925, не порушувало ст.17 Земельному кодексу України (в редакції на час прийняття рішення Харківською міськрадою) в частині виготовлення проекту відведення земельної ділянки, оскільки про проект відведення земельної ділянки в ст.17 Земельного кодексу (ч.3;4 ст.17) йдеться в контексті «передачі у власність ділянок із земель запасу» (ч.3 ст. 17). [PERSON] отримував в 2001 році ділянку у власність не з земель запасу, а приватизував свою ділянку, надану йому в постійне користування в 1994 році. Визнати наявність правових підстав та законність передачі в 2001 році у власність [PERSON] земельної ділянки для садівництва, наданої йому в 1994 році у постійне користування: правовими підставами передачі в 2001 році у власність [PERSON] земельної ділянки для садівництва, були ст. 6, 17, 57 Земельного кодексу (в редакції на час прийняття рішення). Декрет Кабінету Міністрів України від 26.12.1992, № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», а також наявність у [PERSON] державного акту на право постійного користування ділянкою, виданого на підставі рішення міськвиконкому від 13.04.1994, № 167, акту встановлення меж земельної ділянки. Визнати безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню прохання первинної позовної заяви про визнання недійсним державного акту на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку по вул. Рязанська. 22, оскільки цей державний акт виданий законно і вичерпав себе 29.11.2001 року в момент укладання договору купівлі-продажу цієї ділянки. Підтвердити, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Рязанській, 22, площею 0,1179 га, від 29.11.2001 №2-2034 , укладений між [PERSON]В.(продавцем) та [PERSON]І.(покупцем) , посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], укладений відповідно до законодавства України. Визнати такими, що відповідають законодавству України підстави набуття права власності [PERSON] на земельну ділянку по вул. Рязанській, 22: договір купівлі-продажу зареєстровано розпорядженням Харківського міського голови від 12.12.2001 року № 2377, Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Рязанська, 22, виданий [PERSON] В.1. у відповідності до законодавства 19.12.2001 року , зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4127. Встановити, що нема жодних підстав для визнання недійсним державного акту на право приватної власності, отриманого [PERSON] на законних підставах, без порушень законодавства. Визнати, що в діях виконкому Харківської міськради не було протиправних дій при наданні в 1994 році [PERSON] в постійне користування земельної ділянки по вул. Рязанська. 22, при передачі йому ж цієї ділянки в приватну власність в 2001 році , при видачі державного акту на право приватної власності на цю ділянку [PERSON] в 2001 році , інтереси держави при цьому не були порушені ні юридично, бо зазначене відбувалось у відповідності до законодавства, ні фактично, бо наслідком надання засміченої земельної ділянки (до 1994 р) в постійне користування, а потім у власність, стало припинення стихійного звалища біля головного джерела міста, перетворення смітника в облаштовану садову ділянку. Визнати рішення 8сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, п.п.6; про задоволення протесту прокурора м. Харкова та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України [PERSON]; І.В. у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській ,22, таким, що прийнято з порушенням законодавства України: ст.41 Конституції України, ст.140 чинного Земельного кодексу України , визнати незаконними та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, пп.7; 7.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1981 вих 11, та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській, 22, визнати незаконними та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, пп.8; 8.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1983 вих 11 про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській. 77-Б, визнати, що нема жодних законних підстав для того, щоб зобов'язати [PERSON] «повернути територіальній громаді міста земельну ділянку за адресою вул. Рязанська, 22». 02.03.2015 року [PERSON] уточнив зустрічні позовні вимоги , до раніше заявлених вимог просив відшкодувати за рахунок Харківської міської ради завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 10 730 грн та моральну шкоду в розмірі 10 730 грн, зазначивши, що вказаний розмір шкоди є мінімальним розміром заподіяних йому збитків у з"язку з безпідставними судовими позовами ХМР. 22.04.2015 року [PERSON] уточнив раніше заявлені зустрічні позовні вимоги та просив розглянути всі заявлені вимоги , за винятком вимоги щодо визнання протестів прокурора м. Харкова на адресу міського голови від 01.07.2011 року на рішення виконкому Харківської міської ради від 1994 року, 1996 року та 2001 року з приводу ділянок по вул.. Рязанській, 22 та вул.. мінській, 77-Б такими, що ґрунтуються на помилкових твердженнях про порушення законодавства . 23.06.2015 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] збільшив розмір заявленої ним раніше матеріальної шкоди та просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі 35 500 грн. При цьому зазначив, що він не ставить питання про відшкодування шкоди, завданої його з дружиною власності, земельній ділянці, саду, гаражу, що буде предметом окремого позову. Свої зустрічні позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що питання про передачу у власність земельних ділянок, про які зазначає позивач за первісним позовом, вирішувались 10-15 років тому. Харківська міська рада повинна була бути обізнана про порушення її прав на той час, коли приймались відповідні рішення. Абсолютно на законних підставах він являється власником садової ділянки площею 0,1189 га по вул.. Мінській, 77-Б в м. Харкові та садової ділянки площею 0,1179 га по вул.. Рязанській, 22 в м. Харкові . На законних підставах одержав державний акт на право приватної власності на садову земельну ділянку по вул.. Мінській, 77-Б в м. Харкові, виданий Харківською міською радою 05.12.1996 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 776. На законних підставах одержав державний акт на право приватної власності на садову земельну ділянку по вул.. Рязанській, 22 в м. Харкові, виданий Харківською міською радою 09.12.2001 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4127. Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради "Про надання у користування земельної ділянки по вул.. Мінській для садівництва " . від 13.04.1994 року № 167 [PERSON] та [PERSON]В відповідало вимогам Земельного кодексу України( в редакції на час прийняття рішення). Рішення виконкому Дзержинської районної ради від 20.03.1997 року № 54/6 "Про надання дозволу на будівництво гаражу на садовій ділянці по вул.. Мінській, 77-Б гр.. [PERSON]І.", рішення того ж органу від 22.12.1998 року № 235/6 "Про прийняття до експлуатації гаража на приватній садовій ділянці по вул.. Мінській, 77-Б [PERSON]І." та рішення від 26.01.1999 року № 17/7 "Про дозвіл на видачу свідоцтва про право власності на гараж на приватній садовій ділянці по вул.. Мінській, 77-Б [PERSON]І.", свідоцтво про право власності на гараж на приватній садовій ділянці , видане виконкомом Дзержинської районної ради від 22.02.1999 року , зареєстроване 26.02.1999 року за реєстрованим № 2997 , являються законними , не порушують вимоги чинного законодавства України та норми Земельного кодексу України. Неправомірними діями відповідача стосовно належного йому на праві приватної власності майна заподіяна матеріальна шкода, яку він оцінює в розмірі 35 500 грн, яка складається з витрат , понесених у зв"язку з зруйнуванням гаражного боксу та огорожі земельних ділянок та становить суму 10 730 грн , витрат на поїздки до м. Києва на судові засідання в сумі 5 500 грн , витрат на підготовку до участі в судових засіданнях з метою захисту порушеного права в сумі 27 000 грн, залучення засобів масової інформації в сумі 2 100 грн. Крім того, протиправними діями відповідача заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінує в розмірі 10 730 грн . Незаконними діями відповідача порушено уклад його життя, він повинен витрачати багато часу для участі в судових засіданнях судів різних інстанцій з метою захисту порушеного права, що негативно впливає на його образ життя, заважає працювати. 25.01.2012 року прокурор міста [PERSON] подав до суду заяву про відмову від позову. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року позовні вимоги Харківської міської ради задоволено. Визнано недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул.. Мінська) в м. Харкові від 07.11.2001 року №4240. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2-2034 , зареєстрований у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року , укладений між [PERSON] та [PERSON] . Визнано недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові 10.12.2001 року №4127. Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997року №54/6 про надання дозволу гр. [PERSON] на будівництво гаражу розміром 7x6м. на земельній ділянці, наданій під садівництво по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові. Визнано недійсним Державний акт від 05.12.1996 року серія ХР-31-01-028607 на право приватної власності на землю загальною площею 0.1189 га по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові для ведення садівництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №776. Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 22.02.1999 року №8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради [PERSON] на право приватної власності на гараж літ. «А» пл. 41, 4 кв.м. на приватній садовій ділянці по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові. Вирішено повернути земельні ділянки по вул.. Рязанська, 22 загальною площею 0,11792 га та по вул.. Мінській, 77-Б ЗАГАЛЬНОЮ ПЛОЩЕЮ 0,1189 ГА В [PERSON] Харківській міській раді з приведенням їх у придатний для подальшого використання стан. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. На рішення суду [PERSON] подано апеляційну скаргу. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2013 року апеляційну скаргу відхилено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року залишено без змін. [PERSON] не погодившись з вказаним рішення, подав касаційну скаргу. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року касаційну скаргу відхилено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2013 року залишено без змін. [PERSON] подано до судової палати у цивільних справах Верховного Суду України заяву про перегляд судових рішень. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2013 року у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Харківської міської ради до [PERSON], [PERSON], управління Держземагенства м. Харкова , треті особи- головне управління Держкомзему у Харківській області , [PERSON], про визнання недійсними державних актів на землю, договору купівлі-продажу земельної ділянки, приведення у придатний для використання стан, повернення земельної ділянки територіальній громаді та за зустрічним позовом [PERSON] до Харківської міської ради, треті особи- управління Держземагенства м. Харкова , головне управління Держкомзему у Харківській області , [PERSON], [PERSON], про визнання рішень такими, що не відповідають чинному законодавству відмовлено. [PERSON] повторно подано до судової палати у цивільних справах Верховного Суду України заяву про перегляд судових рішень. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2014 року вирішено допустити до провадження Верховного Суду України вказану справу за заявою [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року . Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2013 року , скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В судовому зсіданні представник позивача за первісним позовом підтримала позовні вимоги Харківської міської ради та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в їх обґрунтування. Зустрічні позовні вимоги позивача [PERSON] не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Харківської міської ради не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, вказуючи на те, що вони не ґрунтуються на вимогах чинного цивільного та земельного законодавства України, крім того, просив застосувати позовну давність до заявлених Харківською міською радою позовних вимог, зробивши відповідну заяву. Свої зустрічні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в їх обґрунтування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений неодноразово, своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України, про що містяться дані в матеріалах справи. Представник управління Держземагенства м. Харкова в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений неодноразово, своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України, про що містяться дані в матеріалах справи. Представник Головного управління Держземагентства у Харківській області в судове засідання не з"явився, подав письмові пояснення та просив розгляд справи проводити без його участі. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог первісного позову, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтвання заяалених позовних вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що рішення міськвиконкому № 238 від 26.05.1993 року було зобов"язано райвиконком розробити проект і до 23.08.1993 року виконати благоустрій земельної ділянки, яка знаходиться і охоронній зоні ВЛ-110 кв. "Іванівка-Сокольники"- обмеженою частиною вул.. Мінською, Саржиним Яром та присадибною ділянко № 77-Б по вул.. Мінській. Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 167 від 13.04.1994 року рішення міськвиконкому № 238 від 26.05.1993 року було скасовано та прийнято рішення про надання в постійне користування земельних ділянок для ведення садівництва [PERSON] та [PERSON] за рахунок вільної від забудови міської землі ориентовною площею по 0.1 га в охоронній зоні ВЛ-110 кв. "Іванівка-Сокольники". На підставі вказаного рішення та акту встановлення меж земельної ділянки від 08.06.1994 року , 27 квітня 1995 року на земельну ділянку , розташовану за адресою: м. Харків, вул.. Мінська,77-Б, виданий державний акт на право постійного користування землею на ім."я [PERSON] для ведення садівництва, загальною площею 0,12 га. На підставі рішення виконкому Харківської міської ради № 167 від 13.04.1994 року на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, вул.. мінська, 77-Б виданий державний акт на право постійного користування землею на ім."я [PERSON] для ведення садівництва , загальною площею 0,12 га. Пунктом 4 рішення доручено відділу землекористування міськвиконкому встановити межі земельних ділянок в натурі, оформити та видати громадянам [PERSON] та [PERSON] державні акти на право постійного користування земельною ділянкою. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.10.1996 року № 1004, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку , площею 0,1189 га по вул.. Мінській, 77-Б в м. Харкові, для ведення садівництва та на підставі вказаного рішення видано державний акт про право приватної власності на землю від 05.112.1996 року. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.10.2001 року земельна ділянка , розташована за адресою: м. Харків, вул.. рязанська, 22 була передана [PERSON] у власність для ведення садівництва , був виданий державний акт від 07.11.2001 року. 29.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, вул.. Рязанська, 22 в м. Харкові, який посвідчений нотаріально , зареєстрований в реєстрі за № 2-2034 , зареєстрований в виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 711 від 19.12.2001 року на підставі розпорядження № 2377 від 12.12.2001 року. На підставі рішення виконавчого комітету Дзержингської районної ради народних депутатів від 20.03.1997 року № 54/6 [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 7х6 м на земельній ділянці, наданій для ведення садівництва по вул.. Мінській, 77-Б в м. Харкові. 22.01.1999 року виконавчим комітетом Дзержинської районного ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності № 8 на гараж літ. "А, площею 41,4 кв м на приватній садовій ділянці по вул.. Мінській, 77-Б в м. Харкові. Згідно з даними довідки Управління Держкомзему у місті [PERSON] від 04.07.2011 року вих. № 4329/08 в матеріалах кадастрової справи відсутні проекти відводу на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул.. Рязанській, 22 та на земельну ділянку , площею 0,1189 га по вул..Мінській, 77-Б в м. Харкові. Рішенням Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 325/11 "Про розгляд протестів прокурора міста [PERSON] " було задоволено протести прокурора міста [PERSON] від 01.07.2011 року №04-34-1982 вих 11та № 04-34-1983 вих 11 та скасовано рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.04.1994 року № 167 "Про надання у постійне користування земельної ділянки по вул.. Мінській для садівництва" та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.10.1996 року № 1004 "Про передачу гр.. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул.. Мінській, 77-Б для ведення садівництва". З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду стало виявлення прокуратурою м. Харкова в ході перевірки за листом головного управління Держкомзему у Харківській області порушень земельного законодавства Харківською міською радою під час надання у власність та користування [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок, розташованих за адресами : м. Харків, вул.. Рязанська, 22 , вул.. Мінська -77-Б в м. Харкові. В обгрунтування заявлених вимог позивач за первісним позовом посилається на те, що відповідно до п.2.1 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про надання у користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» від 13.04.1994 року №167, [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку площею, орієнтовно 0,1000 га, за рахунок вільної забудови міської землі, прилеглої до північного схилу Саржиного яру, яка розташована в охоронній зоні ВЛ- 110 Кв "Іванівка-Сокольники. На підставі зазначеного рішення та акту встановлення меж земельної ділянки від 1994 року реєстраційний номер 441 на площу 0.1200 га [PERSON] видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,1200 га, для ведення садівництва № 02 від 27.04.1995 року. Складено акт погодження межі даної земельної ділянки з суміжними землекористувачами від 02.02.1999 року без зазначення загальної площе земельної ділянки. В експлікації земельних угідь даної земельної ділянки від 09.02.1999 року зазначено площа 0,11792 га. Державним КП "Науково-технічний центр земельної інформаційної системи" проведено інвентаризацію, встановлено, що площа вказаної земельної ділянки складає 1179,2 кв м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1925 від 24.10.2001 року , листом управління містобудування та архітектури визначено уточнену адресу земельної ділянки- вул.. Рязанська, 22. Рішення виконкому Харківської міської ради № 1925 від 24.10.2001 року, [PERSON] надано в приватну власність земельну ділянку, площею 1179,2 кв м по вул.. Рязанській, 22 для ведення садівництва. Статтею 6 ЗК України ( в редакції 1990 року) передбачено, що передача земельних ділянок у власність громадянам провадиться місцевими радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Передача повноважень щодо надання у власність чи користування земельних ділянко будь- яким іншим державним або виконавчим органам, місцевим радам народних депутатів ЗК України не передбачено. При прийнятті вказаного рішення допущено порушення вимог ст..ст. 6 та 17 ЗК України, а тому позивач вважає, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1925 від 24.10.2001 року є незаконним. На вказане рішення прокуратурою міста [PERSON] принесений протест, який задоволено та рішення скасоване. Прокуратурою міста [PERSON] проведено перевірку дотримання норм земельного законодавства виконавчим комітетом Харківської міської ради під час прийняття рішення «Про надання у користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» від 13.04.1994 року №167. відповідно до п. 2.1 вказаного рішення, [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку , орієнтовною площею 0,1000 га за рахунок вільної забудови міської землі, прилеглої до його присадибної ділянки по вул. Мінській. 77-Б і розташовану в охоронній зоні ВЛ-110 кВ «Іванівна-Сокольники». Вказане рішення прийнято в порядку, передбаченому ст.. ст.. 7, 57 ЗК України, за результатами розгляду висновку міськвиконкому від 23.12.1993 року №К-1323 про доцільність ведення садівництва по вул. Мінській, в м. Харкові з метою ліквідації звалки. [PERSON] до ст. 7 Земельного кодексу України ( в редакції на дату прийняття рішення) , в постійне користування земля надається [PERSON] народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, крім інших, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Вимогами ст. 57 Земельного кодексу України ( в редакції на дату прийняття рішення) передбачений порядок передачі земель та розмір цих ділянок. Вимогами ст.19 Земельного кодексу України ( редакції на дату прийняття рішення), встановлено який орган наділений повноваженнями щодо вирішення питання про надання земельних ділянок. Позивач стверджує, що надання виконавчими органами органів місцевого самоврядування земельних ділянок у постійне користування кодексом не передбачено. Відтак, рішення «Про надання в користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» від 13.04.1994 року №167 виконавчим комітетом Харківської міської ради народних депутатів прийнято в порушення ст.ст. 7, 19, 57 Земельного кодексу України. В порушення ст.ст. 10, 19 Земельного кодексу України (в редакції на дату прийняття рішення), пунктом 4 зазначеного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих, відділу землекористування міськвиконкому надано завдання встановити межі земельних ділянок в натурі, оформити та видати громадянину [PERSON] Державний акт на право постійного користування землею. Згідно зі ст. 10 Земельного кодексу України ( в редакції на дату прийняття рішення), до відання міських [PERSON] народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, крім іншого, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. [PERSON] до вимог ст. 6 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року) , передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими [PERSON] народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Передача повноважень щодо надання у власність чи користування земельних ділянок будь-яким іншим державним або виконавчим органам, місцевими радами народних депутатів ЗК України не передбачено. [PERSON] до ст. 17 ЗК України передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться [PERSON] народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. [PERSON] народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. В порушення ст. 17 Земельного кодексу України, проект відведення земельної ділянки не складався, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури не погоджувався. У зв'язку з порушенням вимог ст. ст. 6, 17 ЗК України, рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській, 22 для ведення садівництва» від 24.10.200 року № 1925, позивач вважає, що наявні підстави для визнання рішення незаконним. Враховуючи виявлені порушення , прокуратурою міста [PERSON] принесений протест на рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.10.2001 року № 1925 про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,11792 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові, який задоволено, вказане рішення скасовано. Позивач зазначає, що внаслідок відсутності правових підстав надання у власність [PERSON] даної земельної ділянки, підлягає скасуванню також і державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.11792 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від 07.11.2001 року № 4240. [PERSON] до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 № 2-2034 , який зареєстрований у виконавчому комітеті Харківської міської ради за №771 ( за матеріалами справи № 711) від 19.12.2001 року ), громадянин [PERSON] продав, а громадянин [PERSON] купив вищевказану земельну ділянку. На підставі зазначеного договору [PERSON] видано новий державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.12.2001 року ( за матеріалами справи 19.12.2001 року) №4127. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 № 2-2034 , укладений між [PERSON] та [PERSON], укладений всупереч законодавству України, а саме ст. 17 ЗК України (в редакції дії на момент укладення договору), якою передбачено, що власники земельних ділянок, переданих їм [PERSON] народних депутатів, не вправі протягом шести років з часу набуття права власності продавати або іншими способами відчужувати належну їм земельну ділянку, крім передачі її у спадщину або [PERSON] народних депутатів на тих же умовах, на яких вона була їм передана, тому повинен бути визнаний недійсним у відповідності до вимог ст. 48 ЦК УРСР ( в редакції 1963року), тому що не відповідав вимогам закону . За вказаного, вважає позивач, що підстави набуття [PERSON] права власності на дану земельну ділянку є незаконними, тому підлягає визнанню недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,11792 га по вул. Рязанська. 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від 10.12.2001 № 4127. Ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено скасування запису про право власності на нерухоме майно, а відтак і права власності на земельну ділянку. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 13.04.1994 року №167 гр. [PERSON] передана в постійне користування земельна ділянка по вул. Мінській, загальною площею 0,1189 га для ведення садівництва. На підставі вказаного рішення йому видано державний акт від 23.07.1994 року за №01 на право постійного користування землею по вул. Мінській. 77 Б в м. Харкові. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 09.10.1996 року №1004 , [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1189 кв.м. по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові для ведення садівництва. На підставі вказаного рішення відповідачу видано державний акт від 05.12.1996 року №776 на право приватної власності на землю по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові. Прокуратурою м. Харкова проведено перевірку дотримання земельного законодавства виконкомом Харківської міської ради під час прийняття рішення «Про надання в користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва» від 13.04.1994 року №167. Виявлено ряд порушення земельного законодавства , а саме- ст..ст. 7,10, 19,57 ЗК України. Встановлено, що вказана земельна ділянка використовується [PERSON] в межах державного акту на право приватної власності на землю від 05.12.1996 року № 776 для ведення садівництва. При обстеженні даної земельної ділянки від 20.06.2011 року , встановлений факт розміщення на ділянці двох гаражних боксів. Харківська міська рада вважає, що порушено вимоги п. 1 ст. 91 ЗК України, тобто наявний факт використання земельної ділянки не за її цільовим призначенням. Крім того вказує на те, що капітально збудований гараж на два машино-місця здається [PERSON] в оренду, що порушує вимоги п "а" ст.. 96 ЗК України. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997 року № 54/6 [PERSON] дозволено будівництво гаражу на земельній ділянці, наданій під садівництво по проекту, узгодженому з районним архітектором. Вважає позивач, що при прийнятті вказаного рішення було порушено вимоги земельного законодавства, земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, тому вказане рішення підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник Харківської міської ради на заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності пояснила,що вважає, що ця заява не повинна бути задоволена, тому що Харківською міською радою не пропущений строк звернення до суду з дійсним позовом, тому що міська рада дізналась про порушення свого права з часу отримання від прокуратури міста [PERSON] відповідних протестів від 01.07.2011 року та клопотання Головного управління Держкомзему у Харківській області про усунення порушень земельного законодавства. [PERSON] до вимог ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] до вимог ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи по суті. [PERSON] до вимог ст.. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.. Відповідач за первісним позовом [PERSON] обґрунтовуючи свої заперечення на позовні вимоги позивача, вказує на те, що рішення Харківської міської ради про передачу повноважень виконавчому комітету щодо вирішення земельних питань прийнято відповідно до вимог чинного законодавства ( ст..ст. 3, 6 та 17 Земельного кодексу України в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення), виконавчий комітет Харківської міської ради на підставі ст.. 3 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року, зі змінами 1993 року) прийняв рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність . Державні акти на право приватної власності на спірні садові земельні ділянки видано на підставі рішення виконавчого комітету, актів встановлення меж земельних ділянок з планами ділянок, договору купівлі-продажу земельної ділянки по вул.. Рязанській, 22 в м. Харкові. Рішення виконавчого комітету ХМР від 13.04.1994 року № 167 "Про надання в користування земельної ділянки по вул.. Мінській для садівництва " [PERSON] та [PERSON] відповідало вимогам ст.. ст.. 3, 19, 57 Земельного кодексу ( в редакції на час його прийняття). Повноваження з надання земельних ділянок в користування були передані виконкому , земельні ділянки для будь- яких потреб передавались в межах міста, площа наданих ділянок не перевищувала 0,12 га. Відповідач не погоджуючись з твердженнями представника ХМР, вважає, що на законних підставах ( ст.. ст.. ст..ст. 3, 6 та 17 Земельного кодексу України в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення) передано у приватну власність йому в 1996 році земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,1189 га по вул.. Мінській, 77-Б в м. Харкові, та [PERSON] - земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,1179 га по вул. Рязанській, 22 в м. Харкові. На законних підставах між [PERSON] та ним було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року, бо жодних норм про обов"язковість запису в договорі будь- яких обмежень законодавством передбачено не було. Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок" , встановлено, що громадяни мають право продавати або іншим способом відчужувати передані ним земельні ділянки. Вказаний договір нотаріально посвідчений, зареєстрований розпорядженням Харківського міського голови від 12.12.2001 року за № 2377, державний акт виданий на його ім."я відповідно до вимог законодавства 19.12.2001 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 4127. [PERSON] до вимог законодавства, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою діє фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Відтак, у Харківської міської ради були відсутні законні підстави для скасування своїх попередніх рішень "Про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул.. Рязанській, 22 для ведення садівництва" від 24.10.2001 року № 1925 , "Про надання у користування земельної ділянки по вул.. Мінській для садівництва" від 13.04.1994 року № 167, "Про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул.. Мінській, 77-Б для ведення садівництва" від 09.10.1996 року № 1004. Зважаючи на вказане, в своєму зустрічному позові [PERSON] просить суд визнати незаконними , недійсними та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 324/11 в частині п.п.6 та 6.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1981 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул.. Рязанській, 22 для ведення садівництва від 24.10.2001 року № 1925, в частині п.п.7 та 7.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1982 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про надання в користування земельної ділянки по вул.. Мінській для садівництва від 13.04.1994 № 167. в частині п.п.8 та 8.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1983 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул.. Мінській, 77-Б для ведення садівництва від 09.10.1996 року №1004, вказуючи на те, що вказані протести було включено у порядок денний за 5 днів до сесії, замість 25 днів, чим порушено п.10 ст. 29 Регламенту Харківської міської ради. Щодо твердження представника позивача за первісним позовом щодо того, що на виділеній земельній ділянці заборонено будівництво гаражу, то таке твердження не ґрунтується на нормах чинного на час будівництва гаражу земельного законодавства України. Так, вимогами ст.. 39 ЗК України, власнику земельної ділянки було надано право зводити житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі та споруди. Гараж є різновидом господарської споруди ( будівлі). При будівництві було не було допущено порушення норм чинного законодавства . Законних підстав для визнання недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 20.03.1997 року № 54/6 "Про надання дозволу на будівництво гаражу на садовій ділянці по вул.. мінській, 77-Б гр.. гадяцькому В.І." , рішення "Про прийняття до експлуатації гаражу на приватній садовій ділянці по вул.. Мінській, 77-Б гр.. [PERSON], свідоцтва про право власності на гараж, виданого виконкомом Дзержинської районного ради 22.02.1999 року, зареєстрованого в БТІ 26.02.1999 року за реєстрованим № 2997 , не існує. В судовому засіданні було встановлено, що ухвалення оскаржуваних рішень органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки мало місце в період з 13 квітня 1994 року по 29 листопада 2001 року. В своїх заперечення на вимоги Харківської міської ради відповідач за основним позовом [PERSON] зазначив про те, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо звернення до суду за захистом порушеного права , поважних причин пропуску цього строку не наведено, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Питання позовної давності врегульовані нормами ст.. ст.. 71, 76, 80 ЦК України ( в редакції 1963 року) . передбачалось встановлення загального строку для судового захисту прав особи у три роки, обов2язкове застосування судом позовної давності, перебіг якої починається з дня виникнення права на позов і сплив якої є підставою для відмови в позові. Позовна давність за нормами ст.. 256 ЦК України ( в редакції 2003 року)- це строк в межах якого осба може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.. 257 ЦК України, загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. [PERSON] до частини 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( 2003 року) правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред"явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, тобто до 1 січня 2004 року. У протилежному випадку до правовідносин повинні застосовуватися норми ЦК України ( 1963 року). Вимогами ст.. 76 ЦК України ( в редакції 1963 року), вимогами ст.. 261 ЦК України ( в редакції 2003 року) передбачено, що початком строку є день, коли особа довідалась або повинна була ( могла) довідатися про порушення свого права. Представник Харківської міської ради в своїх запереченнях на заяву сторони, зроблену в процесі розгляду справи, про застосування строку позовної давності зазначила про те, що про порушення свого права Харківська міська рада дізналась з дня отримання протестів прокурора від 01.07.2011 року про усунення порушень земельного законодавства. До суду позовні заяву подано в січні 2012 року, тобто в межах законодавчо визначеного строку позовної давності. Суд, не погоджується з таким доводами представника позивача за первісним позовом, вважає їх такими, що не відповідають дійсності. За зміст ост. 261 ЦК України ,для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її права, а і об"єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Норма ч. 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб"єктивних прав. Обов"язок доведення терміну, з якого особі стало ( могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Позивач за первісним позовом є юридичною особою, набуває та здійснює свої права і обов"язки через свої органи , то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати через призму обізнаності його органів та інших осіб, до повноважень яких належав контроль у сфері земельних відносин. Таким чином, відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні на підставі наведених ним доказів спростував доводи представника Харківської міської ради щодо того , що Харківською міської радою не був пропущений строк позовної давності для звернення до суду з дійсними позовними вимогами, зазначивши, що Харківська міська рада знала та зобов"язана була знати про порушення її прав ще в період з 1994 року по 2001 рік. Відтак, позивач за первісним позовом не довів суду , що строк позовної давності пропущений з поважних причин. Сплив строку позовної давності є підставою для відмови в позові. В ході судового розгляду справи не знайшов свого підтвердження той факт, що інтереси Харківської міської ради порушені відносно володіння, користування та розпорядження спірними земельними ділянками по вул. Рязанській, 22 та вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові. [PERSON], відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог Харківської міської ради про визнання недійсним державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.1179,2 га по вул. Рязанська, 22 (вул/ Мінська) в м. Харкові від 07.11.2001 року №4240, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 № 2-2034 укладеного між [PERSON] та [PERSON], визнання недійсним державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1179.2 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) у м. Харкові 10.12.2001 №4127, зобов'язання [PERSON] повернути земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) у власність територіальної громади міста [PERSON] в особі Харківської міської ради, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997р. №54/6 про надання дозволу гр. [PERSON] на будівництво гаражу розміром 7x6м. на земельній ділянці, наданій під садівництво по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові, визнання недійсним Державний акт від 05.12.1996р. серія ХР-31-01-028607 на право приватної власності на землю загальною площею 0.1189 га по вул. Мінській, 77-Б у м. Харкові для ведення садівництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №776, визнати недійсним свідоцтва про право власності від 22.02.1999р. №8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради [PERSON] на право приватної власності на гараж літ. «А» пл. 41, 4 кв.м. на приватній садовій ділянці по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові, зобов'язання [PERSON] звільнити земельну ділянку загальною площею 0,1189 га по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові шляхом демонтажу гаражу та іншого нерухомого майна, що розташоване на вказаній земельній ділянці, привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан та повернути територіальній громаді міста в особі Харківської міської ради . Крім того, доводи первісного позову щодо порушення виконавчим комітетом Харківської міської ради при прийнятті оспорюваних рішень норми земельного законодавства України, які діяли на час їх прийняття, також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, що також є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Зустрічні позовні вимоги позивача [PERSON] в частині: визнати, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу [PERSON] земельної ділянки по вул. Рязанська, 22 для ведення садівництва» в м. Харкові від 24.10.2001 № 1925, не порушувало ст.6 Земельному кодексу України (в редакції на час прийняття рішення Харківською міськрадою), в частині законності прийняття рішення про це виконкомом міської ради, підтвердити законність видачі [PERSON] 07.11.2002року державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22, визнати, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу [PERSON] земельної ділянки по вул. Рязанська. 22 для ведення садівництва» в м. Харкові від 24.10.2001 № 1925, не порушувало ст.17 Земельному кодексу України (в редакції на час прийняття рішення Харківською міськрадою) в частині виготовлення проекту відведення земельної ділянки,. визнати наявність правових підстав та законність передачі в 2001 році у власність [PERSON] земельної ділянки для садівництва, наданої йому в 1994 році у постійне користування: правовими підставами передачі в 2001 році у власність [PERSON] земельної ділянки для садівництва, були ст. 6, 17, 57 Земельного кодексу (в редакції на час прийняття рішення), визнати безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню прохання первинної позовної заяви про визнання недійсним державного акту на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку по вул. Рязанська. 22, оскільки цей державний акт виданий законно і вичерпав себе 29.11.2001 року в момент укладання договору купівлі-продажу цієї ділянки, підтвердити, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Рязанській, 22, площею 0,1179 га, від 29.11.2001 №2-2034 , укладений між [PERSON]В.(продавцем) та [PERSON]І.(покупцем) , посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], укладений відповідно до законодавства України, визнати такими, що відповідають законодавству України підстави набуття права власності [PERSON] на земельну ділянку по вул. Рязанській, 22: договір купівлі-продажу зареєстровано розпорядженням Харківського міського голови від 12.12.2001 року № 2377, Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Рязанська, 22, виданий [PERSON] В.1. у відповідності до законодавства 19.12.2001 року , зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4127, встановити, що нема жодних підстав для визнання недійсним державного акту на право приватної власності, отриманого [PERSON] на законних підставах, без порушень законодавства, визнати, що в діях виконкому Харківської міськради не було протиправних дій при наданні в 1994 році [PERSON] в постійне користування земельної ділянки по вул. Рязанська. 22, при передачі йому ж цієї ділянки в приватну власність в 2001 році , при видачі державного акту на право приватної власності на цю ділянку [PERSON] в 2001 році , інтереси держави при цьому не були порушені юридично, суд дійшов висновку , що слід вважати як заперечення на позовні вимоги Харківської міської ради, тому що в ним не містяться вимоги позовного характеру, а наведено спростування доводів позивача за первісним позовом. Позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] про визнання рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, п.п.6; про задоволення протесту прокурора м. Харкова та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України [PERSON]; І.В. у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській ,22, про визнання незаконними та скасування рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, пп.7; 7.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1981 вих 11, та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській, 22, про визнання незаконними та скасування рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, пп.8; 8.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1983 вих 11 про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській. 77-Б, визнати таким, що прийняті з порушенням законодавства України: ст.41 Конституції України, ст.140 Земельного кодексу України , знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи.. [PERSON], нема жодних законних підстав для того, щоб зобов'язати [PERSON] повернути територіальній громаді міста земельні ділянки за адресами : вул. Рязанська, 22 та по вул.. Мінській, 77-Б в м. Харкові.. На підставі наведених доказів, суд дійшов висновку, що рішення сесії ХМР від 06.07.2011 року прийняті з порушенням законодавства України. В п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" із змінами від 19.03.2010 року, зазначено, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.. ст.. 140-149 ЗК України. При вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7/рп/2009, відповідно до п. 5 мотивувальної частини якого, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини , пов"язані з реалізацією певних суб"єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб"єкти цих правовідносин заперечують про ти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Отже, вимоги зустрічного позову в цій частині законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить відшкодувати за рахунок Харківської міської ради завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 35 500 грн та моральну шкоду в розмірі 10 730 грн, зазначивши, що вказаний розмір шкоди є мінімальним розміром заподіяних йому збитків у з"язку з безпідставними судовими позовами ХМР. В ході розгляду справи надано в обгрунтування заявлених вимог розрахунок розміру матеріальної шкоди, яка знайшла своє часткове підтвердження в судовому засіданні. Так, позивачем до суду надано належні та достатні докази- квитанції , які вказують на розмір відшкодування у з"вязку зі знищенням гаражного боксу на суму 10 730 грн, надано докази витрат на поїздки до м. Києва у зв"язку з розглядом даної цивільної справи на суму 5 500 грн та докази понесених витрат по проведенню прес-конференції на суму 2 100 грн. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 18 330 грн. В обгрунтування доводів про розмір моральної шкоди на суму 10 730 грн, позивач навів достатні докази, які підтверджують, що через події пов"язані з припиненням його законного права власності на вказані вище земельні ділянки, уклад його життя значно змінився, він на протязі тривалого часу з 2011 року по дійсний час вимушений припинити своє наукову діяльність та самостійно займатися захистом протиправного порушення його права власності. Вимоги в цій частині підлягають задоволенню. [PERSON] до вимог ст.. 88 ЦПК України, на користь [PERSON] належить стягнути з Харківської міської ради понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які склали суму 1702,82 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial