Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що 09 лютого 2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Перемоги,22 в с. Теофилівка Бершадського району Вінницької області. Вона є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька і на частину спадкового майна ( земельну частку (пай)) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Перемоги,22 в с. Теофилівка Бершадського району Вінницької області позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок , так як [PERSON] при житті не зареєстрував право власності на належний йому житловий будинок, хоча і був його власником. Оскільки її право порушено і вирішення даного питання можливе тільки в судовому порядку то вона звернулася в суд з даним позовом і просить постановити рішення, яким визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами\~по вул. Перемоги,22 в с. Теофилівка Бершадського району Вінницької області. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій \~позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. \~ \~Представник відповідача, сільський голова [PERSON], в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги \~визнав повністю, просить слухати справу у відсутність представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи \~суд вважає, що позов обгрунтований \~та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 лютого 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 133676 виданим Шляхівською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Перемоги,22 в с. Теофилівка Бершадського району Вінницької області. Позивачка [PERSON] є дочкою покійного [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження І-УР № 689756 виданим 20.08.1960 року Шляхівською сільською радою, та спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від спадкового майна відмовилися, що підтверджується повідомленням Бершадської державної нотаріальної контори № 205/01-16 від 19.03.2015 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] спадщину прийняла, звернувшись, у визначений законом строк, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і на частину спадкового майна (земельну ділянку) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, проте постановою державного нотаріуса Бершадської державної нотаріальної контори від 19.03.2015 року позивачці було відмовлено у видачі на її ім"я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в с. Теофилівка вул. Перемоги, 22 Бершадського району Вінницької області, після смерті [PERSON], оскільки нею не було пред'явлено документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Правовідносини, що виникли між сторонами є цивільно - правовими, а тому регулюються нормами Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004 року. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Зі змісту ст.1258 ч.1 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергво. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки. В силу ст.ст.1268-1270 ЦК України, позивач повинен прийняти спадщину у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.г. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Вищевказана інструкція втратила чинність 19 січня 1996 року. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Зібрані у справі докази свідчать про те, що при житті [PERSON] володів, користувався та розпоряджався житловим будинком, який має намір успадкувати позивачка, тобто, що він перебував у його власності, право власності зареєстроване за ним, згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі сільської ради, що підтверджується випискою з погосподарської книги станом на 15.04.1991 рік № 149 виданою 02.02.2015 рокуШляхівською сільською радою Бершадського району Вінницької області . Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього, згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачами доведено обставини викладені ним у позовній заяві належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону та підлягають до задоволення. Крім цього, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved