Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач КП КМР «Тепломережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати укладеним, на умовах запропонованих позивачем договір на відпуск теплової енергії № 537т. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що працівниками підприємства позивача було виявлено споживання теплової енергії без відповідного договору на теплопостачання на обєкті за адресою м. Кам'янське, проспект Аношкіна, 80/1, приміщення №63, де знаходиться магазин «Руслан». Відповідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником приміщення є громадянин [PERSON] 02.08.16р., відповідачу було вручено припис про необхідність негайного укладання договору на теплопостачання, проте він був залишений без уваги. 23.05.2017 р., працівниками підприємства, за участю представників КП КМР «УКОЖФ», був складений протокол яким зафіксовано, що належне [PERSON] приміщення перебуває зачинене та знаходиться під охороною. Відповідно до даних з ЄДР громадянин [PERSON] (код [NUMBER]) не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. Посилаючись на норми статті 322 ЦК України, ст. 24 Закону України „Про теплопостачання, ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", пункт 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 4 Постанови Кабінету Міністрів від 3 жовтня 2007 р. N 1198, зазначає, що набувши право власності на приміщення до якого подавалася теплова енергія, Відповідач був зобовязаний укласти з КП КМР «Тепломережі» відповідний договір на теплопостачання і своєчасно та в повному обсязі проводити розрахунки. КП КМР «Тепломережі» був складений і підписаний відповідний договір на теплопостачання №537т від 13.03.17 р., який у двох примірниках, підписаних і скріплених печаткою з боку позивача, було направлено відповідачеві листом № 00.09.0238/1 від 13.03.17 р. Проте незважаючи на вищенаведене, Відповідач до сих пір не підписав і не повернув їм договір на відпуск теплової енергії, чим, порушив норми чинного законодавства оскільки отримує послуги з теплопостачання не уклавши відповідного договору. В обґрунтуванні позовних вимог посилається також на п. 1 ст. 627 ЦК України, ч.2 ст. 642 Цивільного кодексу України. Отже, направлений Відповідачеві проект договору на відпуск теплової енергії №537т, повністю відповідає всім нормам законодавства і не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції, що підтверджується Розясненням Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.07.09 р., №1459/44/04-09. Відтак відповідач, продовжуючи споживати теплову енергію і відмовляючись укладати договір з підприємством позивача, порушує норми законодавства і їх право, яке підлягає захисту шляхом визнання договору на відпуск теплової енергії укладеним. Представник позивача КП КМР «Тепломережі» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, надав суду письмові заперечення проти позову. На обґрунтування заперечень зазначає, що на початку 2000-х років він придбав двокімнатну квартиру на першому поверсі п'ятиповерхового будинку, за адресою: пр-кт Аношкіна, 80/1-63. Ця квартира була в жахливому стані, без будь-яких комунікацій та опалення. Також не було жодної батареї, а стояки були іржаві і проходили транзитом у підвал. Було зрозуміло, що у даному помешканні вже давно не мешкали. Тому він вирішив реконструювати цю квартиру під перукарню. Перед початком реконструкції він звернувся до міських установ, а саме: ПАТ ДОЕ Дніпродзержинського РЕМ, КВП ДМР «Міськводоканалу», КП ДМР «Тепломережі» та «Дніпропетровськгаз збуту», з метою зясувати стан відносин попереднього власника з установами. Усі ці установи повідомили про борги, а «Тепломережі» і «Газзбут» взагалі вимушені були відключити комунікації за аварійний стан квартири за величезні борги. Оскільки йому для роботи перукарні не потрібні були ні газ, ні центральне опалення він вирішив не відновлювати договірні відношення по постачанню газу та опаленню. Приблизно з 2004 року по теперішній час він не користується постачанням опалювання, перукарня опалюється в зимовий період електроприладами. Стіни, центральні стояки утеплені та закриті гіпсокартоном, те що немає теплоносіїв додав фотокопії. За цей час він не одержував ніяких претензій від КП ДМР «Тепломережі» та будь-яких установ міста, також не було ніяких скарг від сусідів. Уточнивши свої заперечення зазначає, що не розуміє, яким чином позивач КП КМР «Тепломережі», згідно позову, виявив споживання теплоенергії. Вказує на те, що припис про необхідність негайного укладення договору на теплопостачання він не отримував. Також зазначає, що відповідності до ст.322 ЦК України, а також на ст.24 Закону України «Про теплопостачання», він, як власник майна, утримує своє майно належним чином, а теплову енергію не споживає, тому не мав і не має наміру укладати договір на постачання теплоенергії, якої він не споживає. Вказує на те, що на час придбання квартири діяв Наказ Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України № 4 від 22.11.2005 р, який дозволяв відключення від центрального опалення та опалюватись індивідуальними електроприладами. Оскільки квартира і так була відключена від комунікацій та тепла, йому треба було тільки виконати норми Наказу, а саме: утеплити стояки, які проходять транзитом у підвал, утеплити стіни, стелі, поли і таке інше. Роботи зробила фірма ООО «Лібре ЛТД» з відповідною ліцензією, яку йому запропонували у проектному інституті. Сусіди теж не були проти, що поруч з ними буде перукарня зі своїм електричним опаленням, та системою кондиціювання. Це було записано у відповідному протоколі. Взагалі ним були виконані всі дії тих норм, які діяли на той час та погоджені з відповідними установами міста. І він не здав би в експлуатацію об'єкт «Перукарня» без виконання санітарно-епідеміологічних норм, без вимог що до експлуатації обєкта без опалення і газу. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником двокімнатної квартири на першому поверсі п'ятиповерхового будинку, за адресою: м. Кам'янське, проспект Аношкіна, 80/1-63, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру (а.с.13-14), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно перукарню (вбудоване приміщення № 63) від 26.08.2005 року (а.с.66). Згідно наданих суду матеріалів, рішенням виконкому міської ради від 10.01.2005 року № 612 затверджено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 28.07.2005 року, щодо здійснення реконструкції нежитлового приміщення за адресою: просп. Аношкіна, 80/1-63 від перукарню з організацією окремого входу, відповідно до якого вирішено прийняти в експлуатацію перукарню за адресою: просп.. Аношкіна, 80/1 (вбудоване приміщення № 63) (а.с.58-60). Відповідно до даних з ЄДР громадянин [PERSON] (код [NUMBER]) не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності (а.с.19). Згідно змісту позову, працівниками підприємства позивача було виявлено споживання теплової енергії без відповідного договору на теплопостачання на обєкті за адресою: м. Кам'янське, проспект Аношкіна, 80/1, приміщення №63, де знаходиться магазин «Руслан», та 02.08.2016 р., було складено припис про необхідність негайного укладання договору на теплопостачання (а.с.15). Згідно матеріалів справи, 23.05.2017 р., працівниками підприємства, за участю представників КП КМР «УКОЖФ», був складений протокол обстеження обєктів споживачів теплової енергії, яким зафіксовано, що належне відповідачу [PERSON] приміщення перебуває зачинене та знаходиться під охороною (а.с.16). Згідно\~постанови Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.2006 року тарифи розподіляються для трьох категорій споживачів - населення, бюджетні установи та інші споживачі. Тариф для категорії «інші споживачі» застосовується до юридичних та фізичних осіб за нежитловими приміщеннями. Згідно матеріалів доданих до позовної заяви, позивачем КП КМР «Тепломережі» був складений і підписаний відповідний договір на теплопостачання № 537т від 13.03.17р., який у двох примірниках, підписаних і скріплених печаткою з боку позивача, було направлено відповідачеві листом № 00.09.0238/1 від 13.03.2017 р. (а.с.17). Відповідно до рекомендованих розяснень, направлений відповідачу проект договору на відпуск теплової енергії № 537т, повністю відповідає всім нормам законодавства і не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції, що підтверджується Розясненням Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.07.09 р., №1459/44/04-09 (а.с.18). Згідно змісту позову, відповідач не підписав і не повернув зазначений договір на відпуск теплової енергії, чим, порушив норми чинного законодавства, оскільки отримує послуги з теплопостачання не уклавши відповідного договору. Основним предметом діяльності КП КМР «Тепломережі» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.20-22). На виконання статутної мети підприємство не зважаючи на відсутність договору з Споживачем, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в вищезазначеному житловому будинку, на забезпечення їх здоров'я та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає право на житло, здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії до будинку де на першому поверсі розташоване приміщення Відповідача і є невід'ємною частиною системи опалення будинку. На адресу КП КМР «Тепломережі» відмови від послуг з надання теплової енергії від споживача не надходило, іншого джерела отримання теплової енергії споживач не обирав, доказів про укладення договорів про надання теплої енергії з іншими установами не надавав. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п.26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Згідно ч. 2\~ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~Постановою Кабінету міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року\~користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Пунктом 14 Правил користування тепловою енергією передбачений обов'язок Споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Згідно з п. 23 Правил, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Згідно\~статті 24 Закону України "Про теплопостачання"\~своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов'язком споживача теплової енергії. Укладення даного договору є обов'язковим для сторін, тому як він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Тому можна розцінювати запропонований Позивачем Відповідачу до підписання договір, як такий що набув юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, і є обов'язковим для сторін. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Відповідно\~ст. 88 ЦПК України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що складаються з судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved