Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченко Олександра Леонідовича про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] знаходиться на диспансерному обліку з 2015 року у КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. Як стало відомо від матері хворої, її стан погіршився протягом останніх двох тижнів: стала агресивна до матері, погрожувала її вбити. 28.08.2018 року нанесла їй удар по голові, заявила матері, що «вона занадто довго живе на цьому світі, що їй пора лежати на кладовищі». В зв'язку з цим, [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром швидкої медичної допомоги [PERSON], який після огляду хворої прийняв рішення щодо невідкладної госпіталізації [PERSON] у психіатричне відділення жіноче з попереднім діагнозом «Шизофренія». 31.08.2018 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, які дійшли висновку, що хвора страждає на параноідний розлад. У зв'язку з наявністю у хворої тяжкого психічного розладу, лікування хворої можливе лише в стаціонарних умовах, у зв'язку з чим Комунальна установа «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради вимушена звернутись до суду з цією заявою. Представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Кононіхіна Н.Б. в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви. Законний представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, просила госпіталізувати її доньку у зв'язку зі змінами психічного стану. Лікар-психіатр Кононіхіна Н.Б. у судовому засіданні просила задовольнити заяву та підтвердила той факт, що тяжкий психічний розлад хворої [PERSON] становить загрозу для оточуючих. В судовому засіданні особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію в психіатричне відділення - [PERSON], заперечувала відносно її госпіталізації. Прокурор у судовому засіданні не заперечуваа проти задоволення заяви КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» про примусову госпіталізацію [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, письмові документи, заслухавши думку прокурора, вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Як вбачається з вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], знаходиться на диспансерному обліку з 2015 року у КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. 31.08.2018 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. Згідно висновку ЛКК від 31.08.2018 року встановлено, що хвора [PERSON] страждає на психічне захворювання у вигляді «Параноїдний синдром. Виражене психомоторне збудження». Комісія дійшла висновку, що [PERSON] необхідно госпіталізувати в психіатрично-наркологічне відділення жіноче для лікування \\а.с.3\\. Згідно копії заяви [PERSON] від 30.08.2018 року, яка є матір'ю [PERSON], вона просить госпіталізувати [PERSON] у зв'язку зі змінами психічного стану, які виразились в тому, що хвора погрожує вбивством та фізичною розправою по відношенню \\а.с.5\\. Відповідно до вимог ч.1 ст. 344 ЦПК України у заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації мають бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації. До заяви додається мотивований висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, в якому зазначається строк, протягом якого буде проведено лікування. Згідно висновку ЛКК від 27.03.2018 року встановлено, що хворий [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Шизофренія, параноідна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноідний синдром. Виражений дефект змішаного типу (емоційно-вольовий та психопатоподібний)». Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром та вважає за необхідне госпіталізувати хворого [PERSON] для стаціонарного обстеження та лікування \\а.с.3\\. Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: "за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є "психічнохворою". У Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй "Принципи захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги" від 18 лютого 1992 року № 46/119 визначено, що примусова госпіталізація чи затримання пацієнтів спочатку має відбуватися на короткий строк, встановлений національним законодавством, для обстеження і попереднього лікування до розгляду такої госпіталізації чи затримання контрольним органом, яким має бути суд чи інший незалежний та безсторонній орган (принципи 16, 17). Аналіз наведених міжнародних документів дає підстави для висновку про необхідність здійснення судового контролю над втручанням у право на свободу та особисту недоторканність психічнохворої особи під час його госпіталізації до психіатричного закладу без його згоди. Аналізуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви КУ«Мелітопольський психіатричний диспансер» та госпіталізації в психіатричне відділення у примусовому порядку [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved