Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

08 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 21 квітня 1998 року її мати [PERSON] уклала із [PERSON] , окремі договори купівлі-продажу нерухомості, згідно яких її мати придбала житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку при ньому. Вищезазначені договори укладено на Дніпропетровській міській товарній біржі нерухомості. [INFO] її мати [PERSON] померла. За життя, [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла їй. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, для оформлення своїх спадкових прав у серпні 2018\~року вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рхтер Н. В., однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на зазначене спадкове нерухоме майно. У зв`язку з тим, що зазначені угоди підлягають нотаріальному посвідченню та необхідні їй для оформлення своїх спадкових прав, позивач [PERSON] просила суд: - визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який укладений 21 квітня 1998 року між [PERSON] , від імені якої за довіреністю діяла [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований на Дніпропетровській міській біржі нерухомості 21 квітня 1998 року за р. № [ADDRESS] ; - визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , який укладений 21 квітня 1998 року між [PERSON] , від імені якої за довіреністю діяла [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований на Дніпропетровській міській біржі нерухомості 21 квітня 1998 року за р. № [ADDRESS] ; - визнати за нею право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з: житлового будинку А, сіней а, сараю Б, сараю В, погребу, літньої кухні Г, вбиральні Д, сараю Е, колодязю № 1, колодязю № 2, паркану № 3, воріт № 4, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за нею право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 97). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 91). Представники третіх осіб Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено буз руху, з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 27-28).13 листопада 2018 року позивач усунула недоліки позовної заяви (а.с. 30-38). Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 43-45). Ухвалою суду від 29 березня 2019\~року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 83-84). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що 21 квітня 1998 року [PERSON] уклала з [PERSON] , від імені якої за довіреністю діяла [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно якого придбала житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав продавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06 лютого 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Новомосковської районної Ради народних депутатів №\~96 і зареєстрованого у Новомосковському БТІ 06 лютого 1989 року реєстровій книзі № 1 за реєстровим №\~75 (а.с. 13). Відповідно до\~ст.\~15 Закону України від 10 грудня 1991 року "Про товарну біржу", угоду було зареєстровано на Дніпропетровській міській біржі нерухомості під реєстровим № 89-Н98. Згідно із довідкою Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1094 від 30 серпня 2018\~року, відповідно до запису погосподарської книги № 1, об`єкту погосподарського обліку № 3212, житловий будинок [ADDRESS] , [ADDRESS] ) належить [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до технічного паспорту, складеного 17 травня 1988 року, наданого суду в копії, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , в цілому складається з: житловий будинок А, загальною площею 26,4 м2, житлової площею 15,1 м2, сіни а, сарай Б, сарай В, погріб, літня кухня Г, вбиральня Д, сарай Е, колодязь № 1, колодязь № 2, паркан № 3, ворота № 4, 1940-1984 років побудови (а.с. 15-18). 21 квітня 1998 року [PERSON] уклала з [PERSON] , від імені якої за довіреністю діяла [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно якого придбала земельну ділянку площею 0,4003 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала продавцю на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 13 квітня 1998 року (а.с. 14). Відповідно до\~ст.\~15 Закону України від 10 грудня 1991 року "Про товарну біржу", угоду було зареєстровано на Дніпропетровській міській біржі нерухомості під реєстровим № 88-Н98. Згідно із довідкою Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1096 від 30 серпня 2018\~року, відповідно ЗКК № 1 ст. 26 за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0,4003 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21\~квітня 1998 року за адресою [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 5 від 12 лютого 2016 року "Про перейменування вулиць в населених пунктах Піщанської сільської ради", вулицю Леніна в с. Соколове перейменовано на вулицю Центральна (а.с. 23). Як свідчить укладені договори, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом, відбулося повне виконання договору\~ [PERSON] передала відповідачу [PERSON] М [PERSON] , від імені якої за довіреністю діяла Косаріч М [PERSON] кошти за нерухоме майно, а відповідач позивачу\~передав житловий будинок та земельну ділянку, договори зареєстровані на товарній біржі, однак їх нотаріально не посвідчено. Станом на час розгляду справи позивач здійснює право користування та володіння будинком, з доданих до справи документів порушення прав третіх осіб не вбачається. Відповідно до частини першої\~статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм\~ЦК УРСР 1963\~року,\~\~чинного на час їх виникнення. Відповідно до\~ст. 49 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. За змістом ст. ст.\~128,\~153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 224 ЦК УРСР\~за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено\~статтею 15 Закону України "Про товарну біржу" № 1956-ХІІ від 10\~грудня 1991 року, згідно ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Міністерство юстиції України за № 17-12-44 від 10 квітня 1998 року, роз`яснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Положеннями\~ст. 47 ЦК УРСР\~передбачалось, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2\~ст. 48 цього Кодексу. Відповідно з п. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28\~квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року "Про судову практику по справам про визнання угод недійсними", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені\~наказом Державного\~комітету України\~по житлово-комунальному\~господарству №\~56\~від 13\~грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації\~\~договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Тобто, у період укладання спірних договорів купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, тому що, згідно ст.ст.\~242,\~227 ЦК УРСР\~договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Тим часом, у відповідності зі ст.ст. 15 Закону України "Про товарну біржу"\~біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1\~ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності зі\~ст. 153 ЦК УРСР\~договір вважався укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором - уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна. Сторонами договору усі умови останнього виконані. Згідно вищевказаного договору зазначена нерухомість обміняна. Доказів того, що сторони заперечували укладений договір, згідно до вимог\~ст. 237 ЦК України, суду не надано, тому, суд вважає укладений договір дійсним. Оскільки, сторони повністю виконали умови договорів купівлі-продажу нерухомості, угоди не визнавались недійсними, [PERSON] на підставі ст.\~ст.\~128,\~153 ЦК УРСР\~і\~ст. 49 Закону України "Про власність"\~набула право власності на спірні об`єкти нерухомості і правомірно володіє ними. Передбачених законом підстав для не визнання дійсними неоспорених договорів в судовому порядку не має. Статтею 392 діючого\~ЦК України\~передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13\~лютого 2018 року, наданим суду в копії (а.с. 9, 63). За життя, а саме 06 жовтня 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Фоменко Тетяною Іванівною, який зареєстрований в реєстрі за № 97, відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] (а.с. 10, 63 зворот). Судом установлено, що 23 лютого 2018 року позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті її матері [PERSON] , звернувшись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. із відповідною заявою про прийняття спадщини та 15 серпня 2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 60, 67 зворот). Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. від 15 серпня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок та земельну ділянку, у зв`язку з тим, що пред`явлені нею правовстановлюючі документи на спадкове майно не відповідають вимогам ЦК України (а.с. 72-73). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В зв`язку з тим, що судом визнано дійсними договори купівлі-продажу нерухомості від 21 квітня 1998 року, зареєстровані на Дніпропетровській міській біржі нерухомості за №\~88-Н98 та № 89-Н98, та належність на праві приватної власності [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна житлового будинку та земельної ділянки площею 0,4003 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині чи спадкоємців за заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на спірне спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved