Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 1. В процесі розгляду кримінального провадження № 243/213/2017 за звинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, [PERSON] був заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди у вигляді сплати Публічним акціонерним товариством «Київський страховий дім» (далі ПАТ «Київський страховий дім»), страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 8 268,00 грн; стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 441 732,00 грн та стягнення з відповідачів понесених судових витрат за надання юричних послуг адвоката у сумі 2 000,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15.11.2017 року вирок суду від 13.06.2017 року скасовано в частині вирішення цивільних позовів. 2. [PERSON] мотивувала позовні вимоги такими обставинами. 2.1. 05 березня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин водій [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-217130, реєстраційний номер [NUMBER], приблизно зі швидкістю 50 км на годину рухався по проїжджій частині автодороги вулиці Добровольського вулиці Барвінковської у місті Слов'янську Донецької області. Проїжджаючи ділянку вказаної автодороги, у районі будинку № 7 вулиці Добровольського водій [PERSON], діючи у порушення вимог пунктів 10.1, 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з передньою частиною автомобіля марки Москвич-2140, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок вказаної дорожньо-транспорної пригоди водій автомобіля Москвич-2140, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, пасажир автомобіля Москвич-2140, [PERSON] від отриманих травм загинув на місті ДТП. 2.2. Позивач вказує, що протиправними діями [PERSON], наслідом яких стала смерть її батька [PERSON], їй заподіяні глибоки моральні страждання. Внаслідок перенесеного стресу в неї погіршився стан здоров'я, з'явилося безсоння, дратівливість і запальність, часті головні долі, яких раніше не було. Посилаючись на тісний емоціональний зв'язок з батьком, позивач зазначає, що його смерть стала непоправною втратою; їй здається, що життя втратило будь-який сенс. Вона стала розгубленою і до теперішнього часу знаходиться у депресивному стані. що негативно позначається з іншими людьми; вона не мож так як раніше займатися веденням домашнього господарства, трудовою діяльністю, що порушує звичайний спосіб життя і додає додаткові моральні страждання. 2.3. Заподіяну смертю батька моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 450 000,00 грн, з яких 8 268,00 грн підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Київський страховий дім», страхової компнії яка застрахувала цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON], та 441 732,00 грн - стягненню з відповідача [PERSON], особи винної у заподіянні смерті [PERSON] 3. 07 лютого 2018 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. Вказав, що позовні вимоги визнає частково. Просив суд при визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди врахувати добровільне відшкодування ним моральної шкоди [PERSON] та її матері [PERSON] у розмірі 70 000,00 грн, а також обов'язок проведення відшкодування страховою компанією ПАТ «Київський страховий дім». 3.1. В судовому засіданні відповідач [PERSON], не оспорюючи фактичних обставин справи, позовні вимоги визнав частково в розмірі 50 000,00 грн. 3.2. Представники відповідача адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серія АА №065276 від 07.12.2017 року (а. 29,30) та адвокат [PERSON] зазначили, що позивач не надала суду доказів на підствердження розміру заподіяної моральної шкоди. Просять позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 50 000,00 грн. 4. Представник відповідача ПАТ «Київський страховий дім» подало відзив на позовну заяву від17.01.2018 року №74 (а.с.87-91). 4.1. Незаперечуючи проти обов'язку виплатити страхове відшкодування потерпілим, вказує, що позивач [PERSON] звернулась до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування 14 лютого 2017 року, проте не надала повного комплекту документів. Крім того, страхове відшкодування позивачу не було виплачено у зв'язку з розглядом кримінального провадження за звинуваченням [PERSON], що відповідно до абзацу 4 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», припиняє перебіг строку для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до дати коли страховику стане відомо про набрання рішення законної сили по такій справі. 4.2. Позовні вимоги не визнає, вважає їх передчасними; права позивача не були порушені, оснільки для страховика не настав строк для прийняття рішення по справі. Вимогу про стягнення понесений судових витрат вважає необґрунтованими ,оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому такими , що не підлягають задоволенню. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 5. Представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру про надання правової допомоги №7 від 06.02.2018 року (а.с.121) в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.168), відповідно до якої підтримав позицію доверителя, навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 5.1. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, надала суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи без її участі в судових засіданнях (а.с.169). 5.2. Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] і [PERSON], які належним чином повідомлені про дату час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі в судових засіданнях (а.с.155,170). Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували. 5.3. Третя особа [PERSON] повідомила суд, що разом з позивачем зверталась до страхової компанії з заявою, про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю [PERSON]; інші члени сім'ї загиблого з такими заявами до ПАТ «Київський страховий дім» не зверталися. 5.4. Третя особа [PERSON] відповідно до заяви повідомив, що до страхової компанії з заявами про отримання страхового відшкодування не звертався. 5.5. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не прибув, про причиу неявки суд не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 6. 01.12.2017 року, проведено попереднє судове азсідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.16). 6.1 Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року (а.с.151), до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють вимог щодо предмету спору залучені [PERSON], [PERSON] і [PERSON] ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. 13 червня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області ухвалив вирок, яким визнав [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України - порушенні правил дорожнього руху що спричинило смерть [PERSON] (а. 6-8). 7.1. Судом встановлено, що 05 березня 2016 року приблизно о 15годині 00 хвилин водій [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-217130, реєстраційний номер [NUMBER], приблизно зі швидкістю 50 км на годину рухався по проїжджій частині автодороги вулиці Добровольського вулиці Барвінковської у місті Слов'янську Донецької області. Проїжджаючи ділянку вказаної автодороги, у районі будинку №7 вулиці Добровольського водій [PERSON], діючи у порушення вимог пунктів 10.1, 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з передньою частиною автомобіля марки Москвич-2140, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок вказаної дорожньо-транспорної пригоди водій автомобіля Москвич-2140, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, пасажир автомобіля Москвич-2140, [PERSON] від отриманих травм загинув на місті ДТП. 7.2. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 листопада 2017 року вирок суду першої інстанції від 13 червня 2017 року скасований в частині вирішення цивільних позовів. В решті вирок залишений без змін (а.с.9-11). 8. 28 грудня 2015 року [PERSON] і ПАТ «Київський страховий дім» (страховик) уклали договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик застрахував майнові інтереси третіх осіб, пов'язані з експлуатацією автомобіля марки «ВАЗ-217130-124-01ЗНГ», реєстраційний номер [NUMBER]; поліс обов'язкового страхування цивільно-правоої відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6813755 (а. 92). 9. Позивач [PERSON], яка доводиться [PERSON] дочкою (а. 102), 14 лютого 2017 року звернулась до ПАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди за [PERSON], який загинув в ДТП, яка сталася з вини [PERSON] (а. 100-101). 10. Заявою від 10 березня 2017 року [PERSON] - батько відповідача [PERSON] повідомив ПАТ «Київський страховий дім» про дорожньо-транспортну подію, що може бути визнана страховою (а. 93). 11. Згідно копії розписки від 01 лютого 2017 року [PERSON], який доводиться загиблому [PERSON] онуком, який діє в інтересах сім'ї, а саме [PERSON] і [PERSON] отримав в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] від [PERSON] гроші у сумі 50 000,00 грн. Факт отримання грошей підтверджений в розписці підписами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а. 77). 12. Згідно копії розписки від 05 вересня 2017 року [PERSON], який доводиться загиблому [PERSON] онуком, який діє в інтересах сім'ї, а саме [PERSON] і [PERSON] отримав в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] від [PERSON] гроші у сумі 20 000,00 грн. Факт отримання грошей підтверджений в розписці підписами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а. 76) V. Оцінка Суду. 13.Деліктні цивільні правовідносини, у яких реалізуються зобов'язально-правові засоби захисту абсолютних прав потерпілого, які виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України і Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 14.За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК). 15.Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 16.Згідно частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 17.Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частитни 2 статті 1167ЦК України). 18.Таком чином моральна шкода, завдана фізичній особі внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, безпосередньо винною особою, яка завдала шкоди. 19.Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. 20.Так, відповідно до ст. 999 ЦК, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). 21.Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 22.У частині 1 та 2 статті 14 ЦК передбачено, що цивільні обов'язки виконуються в межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. 23.Отже, оскільки відповідачами у цьому спорі є як особа, яка завдала шкоди, так страховик, в якого ця особа застрахувала свою цивільну відповідальність, для правильного вирішення спору в цій справі перш за все слід з'ясувати, в яких межах, установлених договором або актом цивільного законодавства, несе відповідальність безпосередньо особа, яка завдала шкоди та страховик. 24.У Законі України «Про страхування» встановлено види обов'язкового страхування, одним з яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7 закону). Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 25.За змістом цього Закону (статей 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП), є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. 26.Отже, страховик (ПрАТ «Київський страховий дім») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 27.Згідно пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. 28.Позивач [PERSON] заявила вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 450 000,00 грн, з яких з відповідача ПАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування моральної шкоди (регламентної виплати) у розмірі 8 268,00 грн; та відповідно з відповідача [PERSON] - 441 732,00 грн 29.Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог суд виходить з наступного. 30.Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 31.Частиною 3 ст. 23 ЦК встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 32.Суд вважає, що протиправними діями відповідача [PERSON], з вини якого настала смерть [PERSON], позивачу [PERSON] були заподіяні душені страждання. Заподіяна моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачу страховою компанією, у вигляді страхової виплати, та винною особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, що складє різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 33.Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 34.Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд виходить з того, що позивач відчула гострі емоційні переживання, пов'язані із загибеллю близької людини, що спричинили для нєї емоційний стрес та негативні спогади пережитої трагедії. 35.Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 36.Разом з тим, позивачем не надано суду достатніх доказів, якиб свідчили про те, що смерть батька спричинила для неї глибокий емоційний стрес, постійну актуалізацію негативних емоційно гостро фарбованих спогадів пережитої трагедії, радикальну зміну змісту сімейних відносин чи установленого способу життя, які й досі негативно позначаються на ставленні до життя та оточуючих, на що посилається позивач в позовній заяві, тому суд визначає розмір заподіяної [PERSON] моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн. 37.Судом встановлено, що до страховика з заявами про виплату страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON], звернулись його дружина [PERSON] та дочка позивач у справі [PERSON] 38.Отже, страховик (ПрАТ «Київський страховий дім») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов'язаний відшкодовати позивачу [PERSON] моральну шкоду у рівній частині з іншою особою [PERSON] у розмірі 1/2 частини від 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. 39.Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 1 січня 2016 року встановлена мінімальна заробітня плата у місячному розмірі 1378 гривень. 40.Таким чином розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) [PERSON] складає: (12х1378)/2=8 268 грн. 41.У зв»язку із зазначеним, позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню. 42.Також судом встановлено, що відповідачем [PERSON] в добровільному порядку в рахунок відшкодування моральної шкоди [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. двома платежами сплачено грошову суму у розмірі 70 000,00 грн, що підтверджується розписками від 01.02.2017 року та 05.09.2017 року (а 76,77). 43.Враховуючи, що в розписках не зазначено інше, суд виходит з рівності отриманих потерпілими часток та відшкодування [PERSON] заподіяної [PERSON] моральної шкоди у розмірі 23 333,00 грн. 44.Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненю грошова сума у розмірі 168 399,00 грн., яка є різницєю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також сумою яка виплачена в добровільному порядку (200 000,00 - 8 268,00 - 23 333,00 = 168 399,00). VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 45.Згідно з частиною 1 та пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову на обідві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 46.Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 47.Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 48.Водночас пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права. 49.Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. 50.На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано ордер на надання правовой допомоги [PERSON] адвокатом [PERSON], квитанцію №4 від 06 лютого 2018 року про отримання адвокатом від позивача за участь у справі по відшкодуванню шкоди 5 000,00 грн та розрахунок витрат на заначену суму. 51. Отже суд доходить до обґрунтованості вимоги про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 52.Оскільки заявлені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 450 000,00 грн задоволені частково, судом в рахунок відшкодування заподіяної шкоди позиівчу стягнуто з відповідача [PERSON] 168 399,00 грн. з ПАТ «Київський страховий дім» - 8 268,00 грн, на відповідачів покладаються понесені судові витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на [PERSON] - 1871,00 грн, що складає 37,42% від заявлених вимог; на ПАТ «Київський страховий дім» 92,00 грн, що складає 1,84 % від заявлених вимог.

Outcome: partial