Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла 01 вересня 2010 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 37 в с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2010 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 37 в с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області. Спадкоємцями за законом першої черги є він та відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом шестимісячний строк не подали заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини він звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відкрито спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, оскільки за життя його мати не зареєструвала даний житловий будинок у відповідних органах. У звязку з цим, він був змушений звернутися до суду. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте до початку розгляду справи від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Від відповідача [PERSON] до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідачів, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №099345, судом встановлено, що [PERSON] померла 01 вересня 2010 року (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 37 в с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту за життя не склала, а тому право на спадкування після її смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є сином спадкодавиці, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЭ №564906 (а.с.4). Згідно виписки з погосподарської книги №466 від 05 травня 2016 року, виданої Трипутнянською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №6, особовий рахунок №0385-1, будинок №37 по вул. Шевченка в с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області, рахується за [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки №465 від 05 квітня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Трипутнянської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.9) вбачається, що на день смерті [PERSON], яка померла 01 вересня 2010 року, в будинку №37 по вул. Шевченка в с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області, з нею був зареєстрований та проживав її син [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 22 липня 2016 року (а.с.15) вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Літвиця, вул. Шевченка, 37, Дубровицького району Рівненської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернувся в «Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації», яким станом на 04 грудня 2015 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №37 по вул. Шевченка в селі Літвиця, Дубровицького району Рівненської області на імя [PERSON] (а.с.10-12). Згідно довідки №116 від 04 грудня 2015 року, виданої КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації", інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 37, в с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області становить 65874 грн. (а.с.13). Крім того, як вбачається із довідки №95 від 06 червня 2016 року, згідно реєстрових книг КП "ДМБТІ" інормація про реєстрцію права власності та про власника житлового будинку за адресою: вул. Шевченка, 37, в с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області, станом на 06 червня 2016 року, відсутня (а.с.14). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Отже, суд приходить до переконання, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок по вулиці Шевченка, 37 в селі Літвиця, Дубровицького району Рівненської області, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави для визнання за [PERSON] права власності на даний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2) про що свідчить копія посвідчення серії А №001844, тому на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", його необхідно звільнити від сплати судового збору, а судовий збір стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved