Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

До суду звернулось ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" з позовом до [PERSON], ВАТ "НАСК "Оранта" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.02.2012 року між [PERSON] та страховиком укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу - автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER]. 20.09.2012 року сталася ДТП за участі водія [PERSON], що керував застрахованим автомобілем та водія [PERSON], що керував автомобілем ПЕЖО д/н [NUMBER]. Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва винним у даній ДТП визнано [PERSON] Відповідно умов договору добровільного страхування позивачем 29.10.2012 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 6 491 грн. 16 коп. В подальшому позивачем встановлено, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована ВАТ НАСК "Оранта". За умов договору обов'язкового страхування встановлено франшизу в розмірі 510 грн. Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" просить суд стягнути з [PERSON] суму франшизи в розмірі 510 грн. та з ВАТ НАСК "Оранта" в розмірі 5 981 грн. 16 коп. та стягнути з відповідачів судові витрати. Сторони та представники сторін в судові засідання неодноразово не з'являлись, від представника позивача до суду надійшли клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 48, 59, 62). Від представника відповідача ВАТ НАСК "Оранта" до суду надійшли заперечення проти позову з посиланням на ту обставину, що потерпілий впродовж одного року до них з заявою про виплату страхового відшкодування не звертався, що відповідно ст. 37.1.4. ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (а.с. 66). Відповідач [PERSON] причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін у справі на підставі письмових доказів у справі з постановленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне. 16.02ю2912 року між ПрАТ "Арсенал Страхування" та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 187\\12- Тз\\К, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 217030 д/н [NUMBER] (а.с. 8 - 15). Строк дії договору встановлено з 16.02.2012 року по 15.02.2017 року, Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2012 року встановлено, що 20.09.2012 року сталася ДТП за участі водія [PERSON], що керував автомобілем ПЕЖО д/н [NUMBER] та водія [PERSON], що керувала застрахованим позивачем автомобілем ВАЗ д/н [NUMBER] (а.с. 16). Зазначеною постановою винним у ДТП визнано водія [PERSON]. Зазначені обставини відповідно ст. 61 ЦПК України є обов'язковими для суду та додаткового доказування не потребують. У зв'язку з настанням страхового випадку ПрАТ "Арсенал Страхування" виплатило 29.10.2012 року страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 6 491 грн. 16 коп. (а.с. 19). Судом також встановлено, що на час ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно Полісу АА № 7544281, яким встановлено франшизу в розмірі 510 грн. та ліміт відповідальності за майнову шкоду в розмірі 50 000 грн. (а.с. 5). Відповідно ст. 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] суми франшизи в розмірі 510 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з ВАТ НАСК "Оранта" суми виплаченого страхового відшкодування за відрахуванням суми франшизи задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як зазначає в своїх запереченнях представник відповідача НАСК "Оранта" потерпілий внаслідок ДТП не звернувся протягом року до них з заявою про виплату стразового відшкодування (а.с. 66). Зазначені доводи представника відповідача жодними доводами позивачем не спростовані. Статтею 37.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). За таких обставин суд підстав для задоволення позову в зазначеній частині вимог не вбачає. Задовольняючи позов в частині вимог, заявлених до [PERSON], суд відповідно ст. 88 ЦПК України, стягує з зазначеного відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial