Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У грудні 2014 року позивачі звернулись в суд з означеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка була їх бабою та матір"ю їхнього батька [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Спадщину після її смерті прийняв їх батько [PERSON], однак не встиг оформити й [INFO] року помер. Вони є єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька, проте не можуть оформити спадкові права на спірну частину квартири, оскільки за життя батько втратив правовстановлюючий документ на квартиру. Тому, просять визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Крім того, вони не можуть документально підтвердити родинні відносини між батьком та його матір"ю [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] його матір"ю записана [PERSON], а [PERSON] - це її дівоче прізвище. Тому, просять також встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що останній є її сином. Крім того, позивач [PERSON] також вказує, що він є другим співвласником квартири [ADDRESS] й розмір його частки у квартирі становить 1/2. Однак, оригінал свідоцтва про право власності на квартиру втрачено, тому в порядку ст.392 ЦК України просить визнати за ним також право власності на 1/2 частину спірної квартири. В ході судового розгляду справи позивачі збільшили заявлені позовні вимоги і просять також встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] В обґрунтування цих вимог посилаються на те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки за декілька місяців до дня смерті матері проживав разом із нею та доглядав її, а після її смерті залишився проживати у [ADDRESS], користувався усіма речами померлої, забрав правовстановлюючі документи на квартиру, оскільки мав намір оформити спадщину. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник - адвокат [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просять позов задоволити. Представник Старокостянтинівської міської ради Кравчук Ю.Г. в судове засідання не з"явилась, подавши письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника міської ради, при вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до роз"ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень п.113 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 18.06.1994 року, яка була чинною на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, наявність у спадкоємця правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім"я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка є матір"ю [PERSON] За повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори та Хмельницького обласного державного нотаріального архіву спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. З 10 вересня 1985 року й по день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала у [ADDRESS]. На день її смерті разом з нею був зареєстрований онук [PERSON] У цій же квартирі за декілька місяців до смерті [PERSON] з нею почав проживати син [PERSON], який здійснював за нею догляд. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] залишився проживати у квартирі і надалі, користуючись усім належним матері майном. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON]; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] №00013974548 від 04 червня 2014 року, згідно якого його батьком записаний [PERSON], а матір"ю - [PERSON]; домовою книгою про реєстрацію громадян, що проживають в будинку по [ADDRESS] повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 05 січня 2015 року, повідомленням Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 05 січня 2015 року про те, що спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась, а також наявними у позивачів оригіналами особистих документів [PERSON] Крім того, допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] був рідним сином для [PERSON] За декілька місяців до її смерті [PERSON] переїхав проживати до матері у квартиру [ADDRESS], доглядав її й проводив поховання, а після її смерті залишився проживати у квартирі та користувався усіма належними матері речами. І вже пізніше переїхав проживати до свого сина [PERSON] З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] є рідною матір"ю для [PERSON], який на підставі ч.2 ст.529 ЦК УРСР 1963 року є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] й прийняв спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла 1/2 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04 липня 1994 року, виданим відділом приватизації Старокостянтинівського елеватора, другий примірник якого знаходиться в матеріалах інвентарної справи на спірну квартиру №954, яка оглянута судом. За життя [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права на цю частину квартири і [INFO] року помер. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом також встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] 06 червня 2014 року [PERSON] та другий син померлого [PERSON] подали спільну заяву, якою [PERSON] був включений до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] Таким чином, позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] та довідкою відділу РАЦС Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області №46.03-69 від 22 лютого 2006 року, згідно якої в шлюбі [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], довідкою виконкому Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №156 від 04 червня 2014 року про склад сім"ї [PERSON] на день його смерті, матеріалами спадкової справи №239/2014, заведеної Красилівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] року [PERSON] Відповідно до роз"ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 06 червня 2014 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанови про відмову позивачам у оформленні спадщини на спірну частину квартири через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру та відсутність документального підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, з матеріалів інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] вбачається, що ця квартира 04 липня 1994 року була приватизована [PERSON] та [PERSON] й належала їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується примірником свідоцтва про право власності на житло від 04 липня 1994 року, яке видано відділом приватизації Старокостянтинівського елеватора на підставі розпорядження №7 від 04 липня 1994 року та знаходиться в інвентарній справі №954. Спірна квартира була зареєстрована у Старокостянтинівському БТІ за реєстровим номером 4151. Таким чином, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла 1/2 частина квартири [ADDRESS], яку після її смерті успадкував її син [PERSON], однак не встиг оформити спадщину і помер [INFO] року. Тому, успадкована ним частина спірної квартири увійшла до складу спадщини після його смерті та належить його спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/4 частині кожному (1/2 : 2). Отже, за кожним із позивачів слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яку він успадкував після смерті матері [PERSON], однак не оформив спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі трати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки [PERSON] є співвласником 1/2 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується матеріалами інвентарної справи на цю квартиру за №954, однак втратив правовстановлюючий документ на квартиру, а у видачі дубліката правовстановлюючого документа йому відмовили, що підтверджується письмовими відмовами ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України "Старокостянтинівський елеватор" №861 від 26 вересня 2014 року та виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 29 серпня 2014 року, тому за [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Таким чином, за [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частину спірної квартири, яку він успадкував після смерті батька, а за [PERSON] - на 3/4 частини цієї квартири (1/2 частина, яка йому належала як співвласнику + 1/4 частина, яку він успадкував після смерті батька). Оскільки позивачі в ході судового розгляду справи збільшували позовні вимоги, однак не сплатили за це судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., тому він підлягає стягненню з них в рівних частках на користь держави.

Outcome: approved