Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.04.2017 р., зареєстроване в реєстрі за № 4-509, видане державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко на ім`я [PERSON] на спадщину [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 0,0738 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, скасувати запис від 25.04.2017 р. про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0738 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, здійснений на підставі рішення державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко, індексний номер 34933347, від 25.04.2017 р. Позов обґрунтований тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2015 р. у справі № 274/4465/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.09.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 р., визнано незаконним та скасовано пункт 145 додатку до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 765 від 10.12.2009 р. та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 773967 площею 0,0738 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, виданий на ім`я [PERSON] , однак [PERSON] після смерті [PERSON] , будучи спадкоємцем останнього, оформила на себе право власності на цю земельну ділянку, хоча земельні ділянка до складу спадщини [PERSON] не входила. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що коли вона оформлювала спадщину після сперті [PERSON] , то не знала про судові рішення, на які посилається [PERSON] в обґрунтування позову, спадщину вона оформила у відповідності до норм законодавства України. Бердичівська міська ради Житомирської області своєї позиції щодо спору у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.04.2017 р., зареєстроване в реєстрі за № 4-509, на спадщину [PERSON] , який помер [INFO] , яка складається з земельної ділянки площею 0,0738 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 773967, виданого Відділом Держкомзему у м. Бердичеві 28.12.2009 р. на підставі рішення Бердичівської міської ради Житомирської області № 765 від 10.12.2009 р. (а. с. 176). На підставі вказаного свідоцтва державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34933347, від 25.04.2017 р., на підставі якого у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 20136672 про право власності від 25.04.2017 р. щодо земельної ділянки площею 0,0738 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, відповідно до якого власником земельної ділянки є [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою від 14.06.2017 р. Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 21 - 22). Однак, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2015 р. у справі № 274/4465/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.09.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 р., визнано незаконним та скасовано пункт 145 додатку до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 765 від 10.12.2009 р. та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 773967 площею 0,0738 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, виданий на ім`я [PERSON] (а. с. 11 - 13, 14 - 16, 17 - 18). Тобто, починаючи з дня набрання рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2015 р. у справі № 274/4465/14-ц, тобто з 24.09.2015 р., [PERSON] перестав бути власником земельної ділянки площею 0,0738 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084. Як вбачається з оскаржуваного свідоцтва, [PERSON] помер [INFO] , його спадкоємцем, яка прийняла спадщину, є [PERSON] (а. с. 176). Згідно зі статтями 1216, 1281 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином до [PERSON] перейшли усі права та обов`язки (спадщина), що належали [PERSON] на момент його смерті, тобто станом на [INFO] , і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки, як було встановлено Судом вище, право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0738 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, припинилось 24.09.2015 р., то це право не входило до складу його спадщини, а відтак - не переходило до [PERSON] , тобто остання його не набувала. За таких обставин свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.04.2017 р., зареєстроване в реєстрі за № 4-509, видане державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко на ім`я [PERSON] на спадщину [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 0,0738 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, було видано незаконно, а відтак - реєстрація на підставі цього свідоцтва за [PERSON] права власності на земельну ділянку також є незаконною. Статтею 1301 Цивільного кодексу України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину, яке стосується предмета спору, підлягає визнанню недійсним, тобто позов [PERSON] у відповідній частині підлягає задоволенню. Разом з тим, в іншій частині позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Абзацами першим - третім частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Тобто запис № 20136672 про право власності від 25.04.2017 р. щодо земельної ділянки, яка стосується предмету спору, не підляже скасуванню, як це просить [PERSON] у позові, ухвалення ж Судом рішення про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, яке стосується предмета спору, допускається виключно з одночасним припиненням цим рішенням речового права, яке підтверджувало це свідоцтво, а саме - права власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0738 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084, і ці рішення є підставою для проведення державної реєстрації припинення відповідного речового права (права власності) [PERSON] . Зважаючи на наведене, Суд ухвалює рішення про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0738 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810400000:01:008:0084. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 800,00 грн.

Outcome: partial