Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки в порядку спадкування, розташованих по вул.Івана Франка, 9 в с.Берізки Кривоозерського району Миколаївської області, вказуючи на те, що вона являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 02 листопада 1998 року. Оскільки Кривоозерською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. Посилаючись на те, що спадкодавець є законним власником спадкового майна, позивач просить про задоволення позову. В судове засідання позивач, її представник не з'явилися, надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~надав письмову\~заяву,\~відповідно до\~якої просив\~справу слухати\~за відсутності\~представника Берізківської\~сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та присадибні земельні ділянки за позивачем. За положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 листопада 1998 року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ФП №264491, виданого Берізківською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 02 листопада 1998 року(а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), а також житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, присадибних земельних ділянок, розташованих по вул.Івана Франка, 9 в с.Берізки Кривоозерського району Миколаївської області. Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. На час смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Пункт 2 [PERSON] від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Згідно зі\~ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до даних довідки КП Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації від 22 грудня 2017 року №633/04-02-03 право власності на житловий будинок №9 по вул.Петровського в с. Берізки Кривоозерського району Миколаївської області зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Луканівської сільської ради народних депутатів Кривоозерського району Миколаївської області від 30 листопада 1995 року(а.с.6). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку №9 по вул.Петровського в с.Берізки Кривоозерського району, підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії МК 2095, виданого головою Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 21 квітня 1995 року(а.с.12) Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул.Петровського 9 в с.Берізки Кривоозерського району, підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії МК 2095, виданого головою Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 21 квітня 1995 року(а.с.13) Розпорядженням Берізківської сільської ради №15-р від 19 лютого 2016 року вулицю Петровського перейменовано на [PERSON]. Із копії спадкової справи №700/2000, заведеної на 16 листопада 2000 року Кривоозерською державною нотаріальною конторою встановлено, що спадкування на частину спадкового майна після смерті [PERSON] здійснено за законом в порядку, передбаченому ст.ст.529, 548,549 ЦК УРСР, його дружиною [PERSON], та 17 листопада 2000 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю право на земельну частку (пай) (а.с.45-53). Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Кривоозерською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами та присадибні земельні ділянки, що розташовані по вул.Івана Франка, 9 в с.Берізки Кривоозерського району Миколаївської області. Пунктом 23 [PERSON] Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Про втрату правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами та присадибні земельні ділянки по вул.Івана Франка, 9 в с.Берізки Кривоозерського району Миколаївської області поміщені відповідні оголошення в газеті "Кривоозерщина" №68(10303) від 23 грудня 2017 року(а.с.14). Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями та присадибні земельні ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що відповідач - Берізківська сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області - не заперечує проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та присадибні земельні ділянки, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved