Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в яком просить встановити факт\~ проживання\~однією сім`єю\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~як \~чоловіка та\~жінки \~без реєстрації\~шлюбу \~та визнати\~за нею\~ в\~порядку спадкування\~ за\~заповітом \~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~ право\~власності на\~1/2\~частину житлового\~будинку з\~відповідною часткою\~господарських будівель\~та споруд\~в [ADDRESS] ,\~яку вона\~ успадкувала\~ після\~смерті \~ [PERSON] . Позов обгрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої [PERSON] і спадщину прийняла, звернувшись у визначений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На частину спадкового майна позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вище вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд їй було відмовлено. Підставою відмови стало те, що [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на вказану частку житлового будинку, який відносився до категорії колгоспних дворів, після смерті [PERSON] з яким понад двадцять років проживала однією сім"єю без шлюбу. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Куцяк Ф.Г. подали до суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність . Представник відповідача Війтівської сільської ради - сільський голова Замкова М.В. надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради . Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва № 451 про право особистої власності на житловий будинок від 13.02.1989 та витягу (виписки) із погосподарської книги № 11 за 1991-1995 роки Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області вище вказаний житловий будинок відносився до категорії колгоспних дворів і його головою була [PERSON] , інший член двору - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Відповідно до довідки Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 151 від 27 лютого 2019 року, [PERSON] проживав однією сім`єю як чоловік і дружина з [PERSON] більше двадцяти років. Згідно ст. 315 ч.1 п.4 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] без реєстрації шлюбу знайшов своє підтвердження в суді. Відповідно до довідки Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 26.02.2019 № 145 спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла дружина [PERSON] , яка була прописана та проживала разом з померлим в одному дворі, але спадкових прав не оформила і померла. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] і на частину спадкового майна (земельні ділянки)отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується спадковою справою до майна померлої [INFO] [PERSON] . Однак приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Полуденко М.Ф. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла в спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила спадкових прав, що стверджується постановою про відмову в вчиненні нотаріальної дії від 08.05.2019 № 79/02-31. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved