Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] 10.07.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами збільшення аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] , на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 700 грн. на в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що від зареєстрованого із відповідачем шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2014 року шлюб сторін розірвано. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.01.2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 700 грн. щомісячно. Зазначила, що у зв`язку з домовленістю між нею та відповідачем стосовно добровільної сплати аліментів, вона відізвала виконавчий лист, проте вже протягом року відповідач не сплачує аліменти. Їй матеріально важко самостійно утримувати доньку, відповідач не надає утримання дитині, а споживчі ціни постійно зростають, купівельна спроможність гривні знецінюється, тому аліментів призначених рішенням суду в розмірі 700 грн. на утримання неповнолітньої дочки не вистачає. Відповідач добровільно не погоджується збільшити розмір аліментів, у зв`язку з чим вона змушена звертатись до суду. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має та стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться; як їй відомо, відповідач працює водієм-далекобійником у Польщі та отримує значні кошти, тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі на утримання доньки (а.с.1-2). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.07.2019 року відкрито провадження у справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, зокрема відповідача у спосіб розміщення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" та надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідачу [PERSON] судом було надіслано ухвалу про відкриття провадження за зареєстрованою у встановленому порядку адресою його проживання у відповідності до положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України. Відповідач відзиву на позов не подав, будь-яких інших клопотань не представив. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. 22.11.2019 року судом отримано заяву від позивача в якій вона вказала про зменшення розмір заявлених позовних вимог та просила визнасити до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] 22.11.2019 року подав до суду заяву у якій зменшені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення, зауваживши, що заява подана ним добровільно та свідомо. Також просив справу розглянути без його участі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві та заяві про зменшення поовних вимог, заяву відповідача про визнання возову, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією паспорту громадянина України [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Згідно з копією рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с.4). Згідно з копією рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.01.2016 роу задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700 грн. щомісячно (а.с.5). З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7) встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії довідки виконкому Браїлівської селищної ради Жмеринського району від 04.07.2019 року №2167 до складу сім`ї позивача [PERSON] входить дочка [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні (а.с.8). Згідно копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, вбачається, що неповнолітня [PERSON] має захворювання нирок, а саме: гострий вторинний пієлонефрит (а.с.9-10). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 17.05.2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Зокрема, чинна редакція ч.2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний гарантовний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у твердій грошовій сумі, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, тому з вказаних підстав, що є визначеними Сімейним кодексом України, спірні аліменти підлягають збільшенню. Таким чином, відповідно до наведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на день подачі позову до суду 10.07.2019 року не може бути меншим, ніж 50 відсотків від встановленого законом в розмірі 2118 грн. прожиткового мінімуму на час подачі позову до суду, тобто менше ніж 1059 грн., відтак попередньо присуджені до сплати відповідачем аліменти в розмірі 700 грн. на одну дитину вочевидь є нижчими від визначеного законом їх мінімального гарантованого розміру. Тому заявлений до збільшення оспорюваний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд визнає необхідним визначити в остаточно заявленому позивачем розмірі 1500 грн. щомісячно, що перевищує встановлений законом гарантований мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років та не обмежує прав відповідача як платника аліментів, достатньо відповідаючи принципам розумності та справедливості, що у повному обсязі безумовно визнаний відповідачем у справі. Відтак з урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню судом. За наслідком вирішення питання щодо зміни розміру раніше присуджених згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.01.2016 року аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виконання вказаного судового рішення підлягає припиненню. З урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України, щодо стягненя з відповідачки на користь держави 50 відсотків судового збору, від сплати якого при подачі позову звільнена позивач, що становить 384,20 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 384,20 грн., підлягають віднесенню на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved