Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова про визнання права та зобовязання до вчинення дій. В обгрнтуванні позовних вимог покликається на те, що [PERSON] в період з липня 2014 року по квітень 2015 року працювала на посаді головного спеціаліста юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради. За період роботи з 26.07.2014р. по 01.01.2015р. [PERSON] неналежним чином виконувала свої посадові обовязки та окремі доручення керівника, а тому просить визнати за Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради право провести нарахування [PERSON] премії в розмірі 10% за період роботи з 26.07.2014р. по 01.01.2015р. та 0 (нуль) % надбавки за вказаний період. Зобовязати [PERSON] державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова провести оплату [PERSON] нарахованої суми премії. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та долученим до матеріалів справи оголошенням в газеті «Високий Замок» від 22 березня 2016 року, де міститься оголошення про виклик відповідача в судове засідання. Заперечень на позовну заяву відповідачкою суду подано не було. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова згідно довіреності від 21.10.2015 року- Прийма Ю.В. в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи належним чином була повідомлена, подала до суду письмові заперечення від 14.12.2015 року /а.с.19-20/, в задоволенні позову просила відмовити та слухати справу без її участі. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] в спірний період з липня 2014 року по квітень 2015 року працювала на посаді головного спеціаліста юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та була посадовою особою місцевого самоврядування. Відтак, [PERSON], як посадова особа місцевого самоврядування, відповідно до ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зобовязана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основними обовязками посадових осіб місцевого самоврядування, відповідно до ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків, ініціативність і творчість у роботі; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави та ін. Посадові обовязки [PERSON] визначено у посадовій інструкції працівника юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, із якою [PERSON] ознайомлено під розписку. Згідно з вказаними документами, [PERSON] зобовязана виконувати доручення начальника та несе персональну відповідальність за виконання покладених завдань. У 2014 році [PERSON] будучи секретарем адміністративної комісії при районні адміністрації допустила оформлення постанов без врахування вимог, передбачених ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», що в подальшому слугувало підставою для їх повернення Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції без виконання (постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 06.11.2014р. ВП №45282837, від 10.11.2014р. ВП №45363070), а також предявила окремі постанови після закінчення строків (ВП №44617186, ВП №44617183). [PERSON] належним чином не здійснювався контроль за станом виконання постанов адміністративної комісії по стягненні коштів (штрафів) на користь районної адміністрації, оскільки за інформацією [PERSON] станом на 04.07.2014р. на виконанні Франківського ВДВС ЛМУЮ у Львівській області перебувало 22 постанови на загальну суму 34\~510 грн. 00 коп., однак, згідно листа Франківського ВДВС ЛМУЮ у Львівській області від 09.07.2014р. №В-13/12180 на виконанні станом на 09.07.2014р. перебувало всього 7 постанов на загальну суму 21\~100 грн. 00 коп. Згідно із посадовою інструкцією на [PERSON] покладено обовязок щодо виконання претензійно-позовної роботи із визначеними ЛКП Франківського району, в тому числі приймати участь у рейдах щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, проте жодних дій на виконання своїх вказаного обовязку [PERSON] не було вжито. Франківським районним судом м. Львова за спірний період прийнято 16 постанов про визнання незаконними і скасування постанов адміністративної комісії при районній адміністрації, що свідчить про неналежне представництво інтересів адміністративної комісії у судовому порядку. Крім того, на адресу районної адміністрації надійшла значна кількість скарг мешканців на дії секретаря адміністративної комісії в особі [PERSON] Розпорядженнями районної адміністрації від 23.05.2014р. №221, від 22.08.2014р. №387, від 05.09.2014р. №417, від 24.10.2014р. №491. від 24.12.2014р. №590 працівники районної З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та передбачених законом підстав. [PERSON] в спірний період з липня 2014 року по квітень 2015 року працювала на посаді головного спеціаліста юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та була посадовою особою місцевого самоврядування. [PERSON] не виконувались доручення начальника юридичного відділу. [PERSON] у період з липня 2014 року по січень 2015 року тривалий час перебувала у тимчасовій непрацездатності (на лікарняному). Вищенаведене свідчить про неналежне та несумлінне виконання [PERSON] покладених на неї посадових обовязків, про пасивну участь у роботі районної адміністрації, відсутність ініціативи щодо покращення якості та результативності роботи. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації, державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Державна казначейська служба України (Каначейство): є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування державних коштів. Згідно із пунктом 9 Положення Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. Відповідно до Положення про управління Державної казначейське: служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області затвердженого наказом Державної казначейської служби від 21.11.2011 р. № 114, управління є територіальним органом Державної казначейської служби України та підпорядковане Державній казначейській службі України та Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області. Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України, органи державно: влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статтей 43, 78 Бюджетного кодексу України, казначейська форма обслуговування державного та місцевих бюджетів передбачає здійснення Державною казначейською службою України: -розрахунково-касового обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; -контролю за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями; -ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконана» бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів бухгалтерського обліку; -інших операцій з бюджетними коштами. [PERSON] Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області повідомляє, що [PERSON] не перебувала в трудових відносинах з управлінням (вона являється працівником Франківської районної адміністрації ЛМР), й договір між управлінням та [PERSON] про здійснення розрахунково-касового обслуговування не укладався, а тому й жодних зобов'язань управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області перед [PERSON] не має. 05.01.2015 року між управлінням Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області та Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради переукладено договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування Відповідно до п. 2.3.2 вказаного договору орган Казначейства зобов'язується своєчасно здійснювати розрахунково-касові операції за дорученням Клієнта, однак Франківською районною адміністрацією ЛМР платіжні доручення щодо перерахування [PERSON] нарахованої суми премії за період роботи з 26.07.2014 по 01.01.2015 в розмірі 730, 80 грн. не подавались. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 статті 55 Бюджетного кодексу України - захищеними видатками бюджету визначаються видатки загального фонду на: оплату праці працівників бюджетних установ, нарахування на заробітну плату, тому й сума нарахованої премії належить до заробітної плати. Відповідно до п. 2. 3. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 № 309 - підтвердні документи, надані розпорядником бюджетних коштів, опрацьовуються органом Казначейства: за захищеними видатками, які не потребують проведення процедур закупівель, - протягом 1 операційного дня. Відповідно до п. 10 Порядку казначейського, обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Наказ Міністерства фінансів України від 23 серпня 2012 року № 938 - органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду місцевих бюджетів (за винятком надання кредитів з місцевих бюджетів), планів спеціального фонду місцевих бюджетів (за винятком власних надходжень бюджетних-установ та відповідних видатків), планів надання кредитів із загального фонду місцевих бюджетів або планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів. Органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень розпорядників бюджетних, коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків бюджетних коштів на рахунках розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування. Після проведення видатків на платіжних дорученнях, за якими проведено оплату, ставиться відмітка у вигляді відбитка штампа казначея „Оплачено". Отже,[PERSON] Державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова Львівської області не вправі самостійно (без доручення Клієнта) здійснювати будь-які платежі з рахунків Клієнта. Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам надано право в межах затвердженого фонду здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних, професійних свят та ювілейних дат. Положення про преміювання працівників районної адміністрації передбачено порядок та розмір преміювання працівників, зокрема преміювання працівників здійснюється керівником на підставі інформації про особистий вклад кожного, в тому числі належне виконання посадових обовязків. З даного положення випливає про встановлення розміру премії з врахуванням індивідуального підходу до роботи кожним працівником, а не однакового розміру премії всім працівникам. Премія належить до заохочувальних виплат та кожного місяця може виплачуватися в різному розмірі. Премія це додаткова матеріальна винагорода працівникам понад основну заробітну плату за високі результати праці; міра заохочення за особливі досягнення чи заслуги в будь-якій галузі діяльності. Таким чином, премія, як і надбавка, не є обовязковим платежем, а призначається керівником на підставі аналізу діяльності працівника. Надбавки це законодавчо гарантовані або нормативно обумовлені виплати працівникам понад їх основну заробітну плату, які повязані з особливостями та умовами праці, а також особистими якостями працівників. Працівникам можуть установлюватись надбавки в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки). Тобто, встановлення надбавки має диспозитивний (а не імперативний характер) та є виключною компетенцією керівника органу державної влади, місцевого самоврядування. Керівнику установи, у даному випадку голові районної адміністрації, надано право позбавляти повністю або частково премії працівників у разі порушення трудової дисципліни, внутрішнього розпорядку, неякісному та невчасному виконання покладених обовязків та доручень. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 25.02.2015р. №200/13/84-15 встановлено, що право установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи надано право керівникам у межах затвердженого фонду оплати праці. Так, відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного договору. Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату праці" та пунктом 1.3 розділу 1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики за № 5 від 13 січня 2004 року, визначено структуру оплати праці, до якої входять: - основна заробітна плата-винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки); - додаткова заробітна плата, винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій; - інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагороди за підсумки роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсації за інші грошові і матеріальні виплати, які передбачені актами законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами. Положення про преміювання працівників районної адміністрації передбачено порядок та розмір преміювання працівників, зокрема преміювання працівників здійснюється керівником на підставі інформації про особистий вклад кожного, в тому числі належне виконання посадових обовязків. З даного положення випливає про встановлення розміру премії з врахуванням індивідуального підходу до роботи кожним працівником, а не однакового розміру премії всім працівникам. Преміє належить до заохочувальних виплат та кожного місяця може виплачуватися в різному розмірі. Директору установи, у даному випадку голові районної адміністрації, надано право позбавляти повністю або частково премії працівників у разі порушення трудової дисципліни, внутрішнього розпорядку, неякісному та невчасному виконання покладених обовязків та доручень. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування законодавства про оплату праці" розяснено, що при вирішенні спорів про оплату премій, винагороди за підсумки роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначені умови і розміри цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або їх розмір може бути зменшений) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. Враховуючи наведене, відсутність дисциплінарних стягнень дозволяє керівнику самостійно встановлювати розмір премій та надбавок.

Outcome: partial