Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.02.2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, що складається із будинковолодіння по вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області, яку він прийняв як спадкоємець за заповітом, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове майно, проте постановою нотаріуса від 02.08.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на імя спадкодавця [PERSON], яка разом з батьком [PERSON], який помер 15.08.2000 року, перебуваючи в шлюбі збудували даний будинок, однак дійсно за життя мати, прийнявши спадщину після батька, не оформила спадщину та не зареєструвала право власності на будинок, що рахується за померлими на підставі виписки з погосподарської книги, крім того у свідоцтві про його народження допущена помилка в написанні імені матері [PERSON], що ставить під сумнів родинні відносини між ними, а тому виникла необхідність у судовому захисті цивільних прав, в зв"язку з чим просить встановити факт родинних відносин між ним та матір"ю [PERSON], яка померла 09.02.2015 року, визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно у виді будинковолодіння по вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09.02.2015 року, Представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав позов в повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди представника представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. [PERSON] помер 15.08.2000 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №068830, виданого 18.08.2000 року. [PERSON] померла 09.02.2015 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №169275, виданого 11.02.2015 року. Згідно свідоцтва про одруження серія І-ЯР №239378 [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 29.12.1957 року. Згідно свідоцтва про народження серія VІІ-УР №1166079 [PERSON] народився 14.07.1967 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Заповітом нотаріально посвідченим посадовою особою Карасинської сільської ради Сарненського району Рівненської області 19.10.2007 року, який не змінений та не скасований, [PERSON] заповіла все належне їй майно синові [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON], яка померла 09.02.2015 року, та є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Згідно довідки [PERSON] селищної ради від 01.08.2016 року [PERSON] на день смерті 15.08.2000 року проживав з членами сім"ї: дружина [PERSON], син [PERSON] Згідно довідки Карасинської ісльської ради від 03.03.2015 року [PERSON] на день смерті 09.02.2015 року проживала в с.Карасин з сином [PERSON] [PERSON] помер 18.08.2015 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №177314. Постановою приватного нотаріуса Сарненського РНО від 02.08.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв"язку з наявністю спадкоємця [PERSON], який прийняв спадщину після смерті матері, та відсутністю у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу на нерухоме майно у виді будинковолодіння вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області. Згідно виписки з погосподарської книги №3 с.Карасин Сарненського району вбачається, що особовий рахунок №120 на будинок вул.Центральна,4 відкритий на [PERSON] Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.11.2004 року вбачається, що будинок вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області, 1975 року забудови, не містить елементів самочинного будівництва. Згідно роз"яснень п.3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки, спірний житловий будинок з надвірними будівлями знаходиться в сільській місцевості в селі Карасин Сарненського району, то згідно діючого станом на 1975 рік законодавства, обов"язковій державній реєстрації будинок не підлягав, однак на підставі запису в погосподарській книзі є власністю спадкодавця [PERSON], якій 1/2 частина нерухомого майна належить на праві спільної сумісної сласності подружжя, інша 1/2 частина нерухомого майна належить як спадщина, яку прийняла після смерті чоловіка [PERSON], вступивши в оперативне управління майном, та входить до спадкової маси після її смерті. Також судом встановлено, що [PERSON] дійсно прийняв спадщину за заповітом у виді будинковолодіння, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини як єдиний спадкоємець після смерті матері, яка фактично мала у власності будинковолодіння, що після її смерті входить до спадкової маси, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved