Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить встановити факт,с що вона є племінницею [PERSON], яка померла 23.06.2016 року; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок №21 по вул.. Лесі Українки в с. Тинне Сарненського району Рівненської області, як на спадкове майно; усунути [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від спадкування за законом після смерті [PERSON], як спадкоємців пятої черги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є дочкою [PERSON], рідною сестрою по батьку якої була [PERSON], яка їй є тіткою. 23.06.2016 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21. [PERSON] у шлюбі не перебувала та власних дітей немала, а тому спадкоємців першої та другої черги немає. Позивач, як племінниця має право на успадкування майна, яке належало її тітці, в звязку з чим звернулася до Сарненської районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], іншим ніж судовим шляхом встановити факт родинних відносин та визнати право власності на спадкове майно немає можливості. Крім позивача та третіх осіб, заяви про прийняття спадщини подали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які також є племінниками [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину їм теж .е було видано [PERSON] в заяві про збільшення позовних вимог посилається на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] самоусунулись від догляду за тіткою, яка потребувала допомоги по господарству, в городі та за самою тіткою, яка через похилий вік та безпорадний стан не могла себе обслуговувати та доглядати за господарством. Не надавали ні моральної ні матеріальної допомоги [PERSON], не навідувалися до тітки. В звязку з чим просить усунути їх від спадкування за законом. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення згідно позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради письмовою заявою позов визнав в повному обсязі. В судовому засіданні представник сільської ради [PERSON], пояснив, що [PERSON] є родичкою покійній [PERSON], та приїжджала до неї разів десять на рік. Вважає, що [PERSON] враховуючи її вік та фізичний стан потребувала сторонньої допомоги, хто займався її похованням йому невідомо. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали. Відповідач [PERSON] пояснив, що [PERSON] була його тіткою, тому він я к племінник звернувся своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як претендує на її частину. Повідомив, що з тіткою проживав [PERSON], від догляду за тіткою не самоусувався та час від часу її навідував, був у неї за три дні до її смерті, крім того здійснив її поховання. Позов [PERSON] вважає безпідставним, у задоволенні якого слід відмовити Аналогічні пояснення дали відповідачі [PERSON] та [PERSON], які також пояснили, що не самоусувалися від догляду за тіткою та навідували її. [PERSON] в письмовій заяві зазначив, що позивач та її сестри і брат є троюрідними племінниками [PERSON], а він з братом та сестрою є рідними племінниками, посилався на ст..1265 ЦК України про те, що спадкоємці ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за недоведеністю. Треті особи [PERSON] та [PERSON] письмовими заявами позовні вимоги підтримали, не заперечили щодо його задоволення. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали суду показання про те, що батько померлої [PERSON] був дідом як для позивача та третіх осіб так і для відповідачів, оскільки він мав дві жінки, які були між собою сестрами, а тому [PERSON] приходиться племінницею померлій [PERSON]. Показали, що саме позивач часто приїжджала до [PERSON] та допомагала їй по господарству, обробляла город, мила її та прала одяг. Свідок [PERSON] вказала, що похованням займався [PERSON], однак за гроші померлої [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, представників відповідачів, показання свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Згідно із ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії ЯЭ №620114 від 08.04.1957 року матірю її є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №341453 від 27.05.1978 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.05.1978 року, після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії І-ГЮ №341127 від 15.03.1974 року встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії ІІ-ГЮ №280206 від 24.07.1980 року матірю ї є [PERSON], а в графі батько стоїть прочерк. Відповідно до інформації наданої сільським головою [PERSON] сільської ради [PERSON] від 29.05.2017 року за вихідним №257 на адвокатський запит [PERSON] встановлено, що згідно погосподарської книги №2 за 1950-1952 роки склад сім'ї [PERSON] був наступний: дружина - [PERSON],[INFO]; син від [PERSON] [PERSON], [INFO]; син від [PERSON] [PERSON], [INFO]; сестра дружини [PERSON], [INFO]; син від [PERSON] - [PERSON], [INFO]; дочка від [PERSON] [PERSON], [INFO]; дочка від [PERSON] [PERSON], [INFO]; син від [PERSON] [PERSON], [INFO]; син від [PERSON] [PERSON], [INFO], дана інформація підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією погосподарської книги за 1950-1951 роки. З досліджених вище доказів випливає, що батьком [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої в графі батько стоїть прочерк був [PERSON], оскільки, в свідоцтвах про народження всіх дітей по батькові зазначено [PERSON](ович), а в графі батько стоїть прочерк, а згідно досліженої довідки та погосподарської киги встановлено, що мати [PERSON] проживала однією сім"єю з [PERSON] та сестрою [PERSON], що також підтверджується показаннями свідків. Отже, [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а позивач є племінницею [PERSON], та спадкоємцем пятої черги за законом після смерті [PERSON] З огляду на наведе в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи відповідача [PERSON] про те, що позивач є троюрідною племінницею померлої [PERSON], та підлягає усуненню від права на спадкування, як родич дальшого ступеня споріднення, оскільки, вони є спадкоємцями однієї черги та одного ступеня споріднення, отже мають право на спадкування. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №191786 від 24.06.2016 року встановлено, що [PERSON] померла 23.06.2016 року. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №21 по вул.. Лесі Українки в с. Тинне Коток [PERSON] є власником даного будинку. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.07.2014 року [PERSON] мала у власності житловий будинок загальною площею 54,1 кв.м., загальною площею 76,4 кв.м. в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21. Постановою державного нотаріуса Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON] від 08.02.2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої 23.06.2016 року тітки [PERSON] у звязку з не підтвердженням факту родинних відносин. З матеріалів спадкової справи №267/2016 до майна померлої 23.06.2016 року [PERSON] судом встановлено, що крім [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулися у встановлені законом строки : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Крім того, [PERSON] у встановлені законом строки для прийняття спадщини відмовилася від неї на користь [PERSON] Згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою 24.06.2016 року №29 встановлено, що [PERSON] проживав за адресою [INFO] разом з тіткою [PERSON] і всели спільне господарство. Стороною позивача було долучено спільну заяву жителів села Тинне, якою вони підтвердили факт того, що [PERSON] та [PERSON] дійсно доглядали тітку [PERSON], дана заява підписана жителями села, підпис яких посвідчений секретарем Тинненської сільської ради 28.03.2017 року, однак суд вважає дану заяву неналежним та недопустимим доказом в звязку з тим, що показання свідків заслуховуються безпосередньо в судовому засіданні згідно ст.ст.63, 182 ЦПК України або згідно ст.. 183 ЦПК України показання свідків, зібрані за судовими дорученнями в порядку забезпечення доказів оголошується і досліджуються в судовому засіданні. Відповідно до накладних №12691, 2160 від 23.06.2016 року встановлено, що поминальний обід [PERSON] та домовину, вінки ритуальні оплачував [PERSON] Відповідно до довідки №20 від 05.05.2017 року виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини [PERSON] дільниці встановлено, що [PERSON], [INFO] не перебувала на диспансерному обліку на не зверталася за медичною допомогою в [PERSON] дільничу лікарню. Згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою 04.05.2017 року №219 встановлено, що згідно по господарської книги №3 житловий будинок №18 по вул.. Лесі України в с. Тинне рахується за [PERSON], в ньому ж він і зареєстрований. Згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою 04.05.2017 року №220 встановлено, що згідно по господарської книги №3 за адресою с. Тинне, вул. Лесі Українки,21 в даному будинку була зареєстрована лише [PERSON], яка померла 23.06.2016 року. Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво. Крім того, в таких випадках слід обов'язково з'ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги саме від того спадкоємця, стосовно якого порушено питання про усунення від права на спадкування, за умови отримання її від інших осіб, та чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу. На необхідність з'ясування таких обставин також звернув увагу Верховний Суд України у п. 6 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Проте, з довідки амбулаторії загальної сімейної медицини [PERSON] дільниці від 05.05.2017 року було встановлено, що [PERSON], [INFO] не перебувала на диспансерному обліку та не зверталася за медичною допомогою в [PERSON] дільничу лікарню, отже, з даної довідки можливо зробити висновок, що спадкодавець не перебувала у безпорадному стані та не потребувала у зв'язку з цим сторонньої догляду, сам по собі похилий вік спадкодавця не дає підстав вважати, що вона перебувала в безпорадному стані . Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено з пояснень сторін, що разом з померлою [PERSON] проживав [PERSON], який надавав їй необхідну допомогу, крім того, таку допомогу надавала і позивач, що ніким не оспорюється. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Судом не встановлено фактів, які б свідчили про те, що спадкодавець [PERSON], яка отримувала допомогу від позивача та її брата, додатково потребувала її та просила про неї ще відповідачів, та що останні, маючи змогу надати тітці допомогу, ухилялися від її надання. За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні викладених вище обставин і доведеності зазначених вище фактів в їх сукупності спадкоємці можуть бути усунені судом від права на спадщину. Оскільки, у даній справі таких сукупних обставин судом не встановлено, в задоволенні позову в частині усунення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від спадкування за законом після смерті [PERSON], як спадкоємців пятої черги слід відмовити. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом було встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу спадщини, яка не охоплена заповітом та складається з житлового будинку, що знаходиться в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. В судовому засіданні було встановлено, що всі спадкоємці є спадкоємцями пятої черги. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців). Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. При вирішенні частки у спадщині, яка має належати [PERSON] суд дійшов до наступного висновку. З досліджених матеріалів спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] 23.06.2016 року встановлено, що шість спадкоємців звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у строки встановлені ст.1270 ЦК України, один спадкоємець [PERSON] відмовилася від частки у спадщині на користь [PERSON], у строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Посилання представника позивача на те, що [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви якими відмовилися від спадкування на користь [PERSON] не знайшли свого підтвердження в суді. В матеріалах спадкової справи містяться заяви вказаних осіб про те, що вони приймають спадщину, яка залишилися після смерті [PERSON], заяви, які мали бути подані протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини про відмову від спадщини на корить [PERSON] в матеріалах спадкової відсутні. Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. З огляду на вище наведене за [PERSON] слід визнати 2/7 частини житлового будинку в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], з урахуванням 1/7 частки спадкового майна, від якого на її користь відмовилася [PERSON]. На підставі ст.ст., 15,16, 1216, 1217, 1218, 1224,1265, 1267, 1270, 1273, 1274 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: partial