Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: смт. Вилок, вул. Центральна, 13 Виноградівського району Закарпатської області. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що є власником даного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.12.2006 року, виданого [PERSON] селищною радою. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 93 від 06.09.2007 року вирішено присвоїти житловому будинку в смт. Вилок, власником якого є вона, позивач, нову адресу "вул. Центральна №13" (попередня адреса вул. Крупська, №15). Після оформлення права власності на будинок їй стало відомо, що у будинку без її відома прописані відповідачі у справі. Згоду на реєстрацію даних осіб в будинку вона не надавала. Реєстрація в будинку відповідачів грубо порушує її права та законні інтереси, оскільки вона не може в повній мірі користуватися належним їй на праві приватної власності майном та не бажає, щоб у її будинку були зареєстровані відповідачі. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 205 від 01.02.2017 року відповідачі в житловому будинку більше року не проживають, мають інше місце проживання. Вона, позивач, зверталася до відповідачів з проханням добровільно виписатися з будинку, проте безрезультатно. Відповідачі не проживають з нею та не допомагають їй вести господарство, а їх реєстрація в будинку обмежує її права. Позивач в судове засідання не з"явилася, її інтереси представляв представник. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав та просить задовольнити. Відповідачі, будучи у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленими про день, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 28-30, 32), в судове засідання не з"явилися, про причини неявки не повідомили, клопотання не поступали. На підставі ст. 224 ЦПК України справу розглянуто у відсутності відповідачів у заочному порядку. Представник органу опіки та піклування [PERSON] селищної ради Виноградівського району Закарпатської області в судовому засіданні підтримала позов та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визнання неповнолітніх відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування належним позивачеві житловим будинком. Зазначила, що з огляду на фактичне проживання за іншою адресою їхні права на житло не будуть порушені. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника органу опіки та піклування, з"ясувавши обставини, дослідивши та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - позивачеві у справі належить на праві приватної власності житловий будинок № 13 на вул. Центральна в смт. Вилок Виноградівського району Закарпатської області. У даному будинку зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачі у будинку не проживають з причин проживання за іншою адресою. Відповідач [PERSON] не проживає у належному позивачеві будинку більше року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] взагалі у даному будинку не проживали. Опікунська рада [PERSON] селищної ради надала висновок про доцільність визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком позивача. Наведені вище обставини стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: - копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.12.2006 року, виданого [PERSON] селищною радою (а.с. 11), - копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Виноградівським бюро технічної інвентаризації 26.12.2006 року, номер витягу 13068376, реєстраційний номер 17329395 (а.с. 12), - копією виписки з рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 93 від 06.09.2007 року "Про перенумерацію будівель вулиці Центральна (Крупської)" (а.с.10), - копією довідки про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб за № 2348 від 22.12.2016 року, виданою позивачеві [PERSON] селищною радою (а.с. 7), - копією довідки № 205 від 01.02.2017 року, виданою позивачеві виконкомом [PERSON] селищної ради (а.с. 8), - довідкою № 528 від 13.04.2017 року, виданою [PERSON] виконкомом [PERSON] селищної ради (а.с. 59), - висновком опікунської ради [PERSON] селищної ради вих. № 02-15/294 від 18.04.2017 року (а.с. 67), іншими документами. У довідці про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб за № 2348 від 22.12.2016 року, виданій [PERSON] селищною радою (а.с. 7), зазначено, що [PERSON] є нерідною дочкою чоловіка позивача, [PERSON] - її, [PERSON], дочка, а [PERSON] та [PERSON] - внучки. У зв"язку з тим, що вказана вище обставина щодо родинних відносин відповідача [PERSON] має підтверджуватися передбаченими законом засобами доказування, зазначена довідка не є допустимим доказом в цій частині. Суд констатує, що правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Виходячи із встановлених судом обставин, які стверджені дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, враховуючи те, що позивач є власником будинку, у якому зареєстровано місце проживання відповідачів, які не є членами сім"ї позивача, у будинку не проживають, реєстрація відповідачів у будинку обмежує правомочності позивача як власника, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 640 грн. (а.с. 1), тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивача по 320 грн. судового збору.

Outcome: approved