Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідачів Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та Устинівського районного відділу Держпродспоживслужби Головного управління Держпродспоживслужби у Кіровоградській області про внесення до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна відомостей про скасування арешту та заборону на відчуження на все майно (невизначене майно, все майно). Вимоги мотивуються тим, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених законодавством, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом Украни "Про виконавче провадження". У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про внесення до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна відомостей про скасування арешту та заборону на відчуження на все майно (невизначене майно, все майно). В судове засідання представник відповідача - Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області не з'явився, заяви про проведення судового розгляду справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. В судове засідання представник відповідача - Устинівського районного відділу Держпродспоживслужби Головного управління Держпродспоживслужби у Кіровоградській області не з'явився, заяви про проведення судового розгляду справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно довідки начальника Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Нетреба С.М. від 20 грудня 2017 року встановлено наступне: виконавче провадження по примусовому виконанню постанови за №45 від 17 травня 2007 року, виданої Устинівським РВЗР про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави в сумі 170.00 грн. закінчено у зв'язку з фактичним виконанням 30 вересня 2008 року; виконавче провадження по примусовому виконанню постанови за №22 від 17 травня 2010 року, виданої Устинівським РВЗР про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави в сумі 102.00 грн. закінчено у зв'язку з фактичним виконанням 29 червня 2010 року. Припинити арешт майна не представляється можливим у зв'язку з тим, що виконавчі документи передані до архіву та знищені відповідно до п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за №2274/5 від 25 грудня 2008 року. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тараненко Ірини Ігорівни від 17 жовтня 2017 року, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права оренди земельної ділянки із юридичною особою, так як державним виконавцем проведено державну реєстрацію прав, пов'язаних із забороною вчиняти відчуження нерухомого майна. До Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис: тип обтяження: арешт нерухомого майна; №711958 від 25 квітня 2008 року (постанова АА №998621 ДВС Устинівського РУЮ Кіровоградської області від 22 квітня 2008 року. Пунктом 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу (особи) з дня набрання ним законної сили. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» за №14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт, накладений державним виконавцем на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті заходи щодо виконання рішення у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Таким чином, державний виконавець після закінчення виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] повинен був вжити передбачених законодавством заходів для скасування у встановленому порядку відповідних записів у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та заборону його відчуження. У зв'язку з наявністю обтяження позивач [PERSON] обмежена в реалізації майнових прав відносно щодо свого майна, в тому числі проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки із юридичною особою. Згідно положень ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках, крім тих, що передбачені ч.4 вказаної статті, арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до п.2 ст. Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яке приймається на підставі відповідного рішення суду. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] про внесення до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна відомостей про скасування арешту та заборону на відчуження на все майно (невизначене майно, все майно) підлягають задоволенню, яку обґрунтовані. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача [PERSON] судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на її користь з другої сторони.

Outcome: approved