Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У позові зазначила, що [INFO] в с. Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, померла [PERSON] , у віці 92 років, про що в книзі реєстрації смерті 25 жовтня 2013 року був зроблений відповідний запис про смерть №13 та видане свідоцтво про смерть [NUMBER] Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. З померлою [PERSON] позивач не має родинних відносин, але за її життя підтримували дружні стосунки та надавала допомогу у повсякденному житті, побуті враховуючи похилий вік померлої. За життя [PERSON] , 20 грудня 2012 року склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №53 та посвідчений секретарем Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області Сорокою М.М., згідно якого спадкоємцем всього майна яке буде їй належати та на яке вона буде мати права призначити [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно особисто та Ѕ частка спадкового майна, яке померла прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але не встигла оформити свої спадкові права належним чином. До складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] увійшло нерухоме майно, а саме Ѕ частка земельної ділянки загальною площею 3,81 га (кадастровий номер 4825784700:01:000:0010), яка йому належала згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 821745 від 31.05.2006 року, спадкоємцем іншої Ѕ частки земельної ділянки був [PERSON] на ім`я якого був складений заповіт. [PERSON] оформив свої спадкові права та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 304717 від 28.12.2012 року, як на окремий об`єкт нерухомого майна з іншим кадастровим номером та площею 1,9050 га, тобто фактично було здійснено виділення Ѕ частини земельної ділянки, яка належала [PERSON] 04 листопада 2020 року позивач з метою оформлення своїх спадкових справ та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на Ѕ частку земельної ділянки розміром 3,81 га, яка належала чоловіку померлої [PERSON] звернулась з відповідною заявою про державну реєстрацію права власності за померлим [PERSON] до державного реєстратора прав на нерухоме майно Снігурівської міської ради Миколаївської області та отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 54988218 від 06 листопада 2020 року, в зв`язку з тим що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень так як поданий правовстановлюючий документ, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №821745 виданий 31.05.2006 року на ім`я [PERSON] , площа 3,81 га не дає можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку площею 1,9050 га, згідно відомостей Державного земельного кадастру. У зв`язку з виділенням 1/2 частки земельної ділянки в окремий об"єкт, присвоєння окремого кадастрового номеру 4825784700:01:000:0010 та зміни площі земельної ділянки, що підлягає спадкуванню 1,9050 га, Снігурівською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав у зв"язку з відсутністю правовстановлювального документу на спадкове майно. Враховуючи викладене, а також те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області площею 1,9050га, кадастровий номер 4825784700:01:000:0010. В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач [PERSON] надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області також надав заяву та просив справу розглядати в його відсутність, заперечень щодо задоволення позовних вимог не мають. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Судом встановлено, що [INFO] в с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON] , актовий запис про смерть №31 складено 17 липня 2006 року в Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської області і на його підставі 17 липня 2006 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,81 га, що знаходиться в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ №0821745, виданого Снігурівською райдежадміністрацією 31 травня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №010602300150 (а.с.14). За життя, 25 серпня 2004 року, [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за реєстровим № 110, згідно з яким заповів належну йому вище вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] (а.с.55). Згідно з копією спадкової справи №3/2007, заведеної в Снігурівській державній нотаріальній конторі 04.01.2007 року після смерті [PERSON] (а.с.45-59), спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом на підставі поданої ним до держнотконтори заяви протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця. 25 червня 2009 року державним нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з земельної ділянки площею 3,81га, розташованої в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка мала право на обов`язкову 1/2 частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною (пенсіонеркою) та проживала разом зі спадкодавцем. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 22 листопада 1965 року, виданого Киселівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №29 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.50). Згідно довідки Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №123 від 2007 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 1956 року по день свої смерті, виписаний 14.07.2006 року, як померлий. Разом з ним за вказаною адресою на момент його смерті була зареєстрована з 1965 року дружина [PERSON] (а.с.51). [PERSON] за життя не оформила свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки [INFO] в с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області померла, про що 25 жовтня 2013 року Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області складено актовий запис про смерть №13 та на його підставі 25 жовтня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] року (а.с.10). За життя, 20 грудня 2012 року, [PERSON] також залишила заповіт, посвідчений Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за реєстровим № 53, згідно з яким все своє майно, що буде їй належити та на яке вона матиме право в т.ч. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який розташований за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області заповіла повністю [PERSON] : (а.с.15). Згідно з копією спадкової справи, заведеної 14 жовтня 2013 року в Снігурівській державній нотаріальній конторі №100/2014 до майна померлої [PERSON] , позивач [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла шляхом подання до держнотконтори відповідної заяви протягом шестимісячного строку та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2014 року, зареєстровані в реєстрі за №1-735, №1-754 (а.с.37-52). Постановою завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. від 11листопада 2020 року [PERSON] , відмовлено у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 частці земельної ділянки, площею 3,81 га, розташованої в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем частки спадкового майна за законом якої була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , яка спадщину прйняла, але не встигла оформити свої спадкові права належним чином, у зв"язку з ненаданням необхідних документів для вчинення нотаріальної дії (а.с.8). Як визначено у п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218, 1220, 1221, 1222, 1241, 1261, 1266, 1267 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунках - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст.1273 ЦК). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. За інформацією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 4810404212020 сформованого 16.10.2020 року, вбачається що державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 4825784700:01:000:0010, площею 1,9050 га, проведена 11 вересня 2015 року Відділом Держземагенства у Снігурівському районі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.09.2020 року, виготовленої ФОП [PERSON] . Власником земельної ділянки значиться [PERSON] згідно державного акту від 31.05.2006 року серії ЯБ№821745, виданого на підставі рішення органу виконавчої влади Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 13.07.2005 року (а.с.13-14). Згідно повідомлення в.о. заступника начальника відділу у Снігурівському районі Миколаївської області Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Луцкіної І. від 16.10.2020 року №0-14-0.35-892/179-20, встановлено, що відповідно витягу з Державного земельного кадастру НВ-48010404212020 (кадастровий номер 4825784700:01:000:0010) площа ділянки 1,9050 га, дана земельна ділянка є невід`ємною часткою земельної ділянки загальною площею 3,81 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 821745, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010602300150 від 31.05.2006 року. Спадкоємцем Ѕ частки вказаної земельної ділянки є [PERSON] , який на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №1-1118 від 25.06.2009 року отримав Державний акт на право власності на землю серії ЯО №304717 від 28.12.2012(а.с.16). За даними витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,9050 га, кадастровий номер 4825784700:01:000:0010, становить 42890,48 грн. (а.с.17). Таким чином, позивач є спадкоємцем права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,9050 га кадастровий номер 4825784700:01:000:0010, що розташована на території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, після смерті [PERSON] , яка успадкувала 1/2 частку майна після смерті чоловіка [PERSON] , але за життя не оформила свої спадкові права. Враховуючи вище зазначене, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлювального документу на спадкове майно, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину в іншому, ніж судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved