Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач 13.09.2019 р. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2016608310 від 09.10.2017 року у сумі 10 967,18 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 09.10.2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 2016608310. 20 березня 2018 року між ПАТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20/03/18, відповідно до умов якого, АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги, визначене у Реєстрі прав вимог. В порушення умов зазначеного кредитного договору № 2016608310 від 09 жовтня 2012 року, [PERSON] належним чином не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, має непогашену заборгованість перед відповідачем за кредитним договором, яка склала 11467,18 грн., яку представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Ухвалою судді від 15 листопада 2019 року позовна заява прийнята судом до розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 58-60). Представник позивача просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та беззаперечно (а.с. 68). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Приписами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач визнала позов повністю та беззаперечно. Так, судом встановлено, що 09.10.2017 року між ПАТ «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2016608310. Відповідно до умов даного договору ПАТ «ОТП БАНК» надав [PERSON] кредит у сумі 9 290, 00 грн., строком на 36 місяців, в обмін на зобов`язання відповідача повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі у строки та порядку, визначені договором (а.с. 6). Відповідно додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 09.10.2017 року № 2016608310 відповідач зобов`язаний сплачувати банку 670,67 грн., щомісяця (а.с. 9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити грошову суму, при цьому ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. При цьому відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 3.1. договору про надання споживчого кредиту, Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи угодою третій особі. Підписанням вказаного Договору Позичальник надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі. 20 березня 2018 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір відступлення прав вимоги № 20/03/18, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повергнення боргів» право вимоги до відповідача - [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить АТ «ОТП БАНК» на підставі договору про надання споживчого кредиту № 2016608310 від 09 жовтня 2017 року, а позивач - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повергнення боргів» набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 17-19). Сторони не оспорюють укладення вказаної угоди та заборгованості по ній. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимог № 1 від 20 березня 2018 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11467,18 грн., в тому числі: 8561,10 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 466,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2439,30 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом (а.с. 20). Статтею 1077 ЦК України дано визначення поняттю договору факторингу, згідно якого за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи після відступлення АТ «ОТП БАНК» права грошової вимоги позивачу - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у відповідності до ст. ст. 512, 513, 514, 516 Цивільного кодексу України, відповідачу 27.07.2018 року було відправлено лист-повідомлення про відступлення права грошової вимоги (а.с. 15). У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми боргу (а.с. 16). Всупереч вищезазначеним умовам Договору про надання споживчого кредиту, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за Кредитним договором и таким чином має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2016608310 від 09 жовтня 2017 р. в розмірі 11467.18 грн.. з яких: 8561.10 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 466.78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2439.30 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом. У відповідності до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору № 2016608310 від 09.10.2017 року та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 11467,18 грн. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved