Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача акціонерного товариства "Завод "Маяк" (далі - АТ "Завод "Маяк") про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати через порушення строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 29 березня 1989 року вона працювала на різних посадах в АТ "Завод "Маяк". 09 серпня 2018 року [PERSON] була звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників, за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Як зазначила позивач, при звільненні роботодавець не виплатив їй заробітну плату у повному обсязі. Заборгованість відповідача становить 21421,64 грн. Покликаючись на норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", [PERSON] просила суд стягнути з АТ "Завод "Маяк" компенсацію втрати частини заробітної плати через порушення строків її виплати у сумі 1994,14 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 95965,00 грн та 5000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому підтвердив факт невиплати позивачеві заробітної плати у сумі 21421,64 грн. Проте АТ "Завод "Маяк" зазначило, що з 01 березня 2019 року на підприємстві встановлено режим неповного робочого тижня, а тому позивачем неправильно розраховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. На думку відповідача, належний до сплати [PERSON] середній заробіток становить 66983,57 грн. З цих підстав АТ "Завод "Маяк" не заперечувало проти стягнення з нього на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 66983,57 грн, а у задоволенні решти позовних вимог [PERSON] просило суд відмовити. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні визнав позов в частині стягнення з його довірителя на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 59690,23 грн; у задоволенні решти позовних вимог просив суд відмовити. Заслухавши вступне слово позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Судом з`ясовано, що 29 березня 1989 року [PERSON] була прийнята на роботу на посаду інженера в бюро охорони навколишнього середовища АТ "Завод "Маяк". 11 січня 2013 року позивач була переведена на посаду інженера з охорони навколишнього середовища відділу головного метролога АТ "Завод "Маяк" (а. с. 59-67). 09 серпня 2018 року [PERSON] було звільнено з роботи у зв`язку з скороченням штату працівників, за п. 1 ст. 40 КЗпП України. За нормами ст. ст. 21, 22 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. У ч. 3 ст. 15 зазначеного Закону закріплено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці"). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Усупереч наведеним законодавчим положенням АТ "Завод "Маяк" при звільненні [PERSON] не у повному обсязі виплатило їй заробітну плату. Заборгованість відповідача з виплати позивачеві заробітної плати становить 21421,64 грн, що підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року у справі №756/15211/18 (а. с. 71-84). Ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиціальність фактів ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом в рішенні факти і правовідносини. Факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, розмір заборгованості АТ "Завод "Маяк" з виплати [PERSON] заробітної плати встановлений судом і доведенню у рамках справи №756/1178/20 не підлягає. Ст. 34 Закону України "Про оплату праці" передбачено сплату працівникам компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. Підстави та порядок виплати працівникам такої компенсації визначені Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Так, ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період роботи, починаючи починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у Законі України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно з положеннями ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати, належна до сплати [PERSON] , складає 2033,83 грн. Відповідач не надав доказів на спростування розрахунку суми компенсації втрати частини заробітної плати через порушення строків її виплати. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial