Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на свою користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 28654,59 грн. та судові витрати. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №4353552-02-00-00 від 19 серпня 2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER]. 24 жовтня 2017 року у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та через його вину, яка встановлена постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 69915,94 грн., яку позивачем було сплачено. Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування шкоди у розмірі 69915,94 грн. Цивільна відповідальність відповідача на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ\~ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ «АХА\~СТРАХУВАННЯ» (далі АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ»), тому позивач звернувся до останнього із заявою на виплату страхового відшкодування. АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату на користь позивача у розмірі 41261,35 грн., однак оскільки сума понесених збитків в повному обсязі не була відшкодована, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 року до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору було залучено ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АХА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON]. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 19 серпня 2017 року між позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №4353552-02-00-00, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого також є [PERSON] (а.с.17-19). 18 жовтня 2017 року о 16.15 год. в м. Дніпро, на перехресті вул. Уральська та вул. [PERSON], водій [PERSON], керуючи автомобілем Volkswagen Caddy, реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав дорогу автомобілю Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі прямо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.16.11.,10.1. Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.20). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 19 жовтня 2017 року третя особа [PERSON] повідомив позивача про настання події з наземним транспортним засобом та подав заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.21). Актом огляду колісного транспортного засобу від 20 жовтня 2017 року було встановлено пошкодження, які отримав автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], та відповідно до рахунку-фактури №ЗП-0000104 від 27 жовтня 2017 року вартість виконаного відновлювального ремонту автомобіля склала 69915,94 грн., які позивач сплатив у повному обсязі (а.с.22-25, 27). Таким чином, сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], склала 69915,94 грн. (а.с.26). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер [NUMBER], застрахована третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,\~АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» (а.с.28). 19 грудня 2017 року позивач звернувся до АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» із регресною вимогою на суму 69915,94 грн., внаслідок чого йому було відшкодовано розмір збитків у сумі 41261,35 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (а.с.29-31). Вируючи предявлені позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. В той же час, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1. Право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим. 2. Регрес застосовується після припиненні зобов'язання з відшкодування шкоди. Таким чином, регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред'явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов'язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов'язанні. Отже, зважаючи на викладене, в цьому конкретному випадку відбувся перехід до позивача після виплати страхового відшкодування потерпілому за договором майнового страхування від останнього прав кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Тобто саме положення статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" регулюють спірні правовідносини між сторонами у справі, яка переглядається. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму ("ліміт відповідальності страховика" у відносинах страхування цивільно-правової відповідальності), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов'язання за участі деліквента та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому законом порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 28654,59 грн. (69915,94-41261,35), яка є різницею між фактичними затратами та страховим відшкодуванням. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved