Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтувавши свої вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція забезпечує безперебійним постачанням тепловою енергією на централізоване опалення та гаряче водопостачання згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року за адресою: [ADDRESS] відповідача [PERSON] Слов'янська теплова електрична станція є єдиним виробником у місті комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24 червня 2004 року споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом (ст.20). Свої зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг відповідач не виконує. Відповідно до Правил (п.18) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Боржник за вищевказаною адресою має особовий рахунок № 004007034, в Структурній одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Слов'янській тепловій електричній станції, але в порушення вимог діючого законодавства (п. 18 Правил, п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.67 та 68 Житлового кодексу України) порушує строки сплати за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Заборгованість станом на 01 березня 2013 року складає 6211,38 грн. З березня 2013 року по червень 2017 року включно борг складає 5939,78 грн. З березня 2013 року по червень 2017 року включно нараховано до сплати 5939,78 грн. Боржником за цей період сплачено 0,00 грн. Зарахування платежу підприємством провадиться за період вказаний у квитанції. Надмірно сплачена сума (ніж нарахована) або кошти, які сплачуються особою без чіткого зазначення призначення платежу, в першу чергу спрямовуються на погашення боргу, який виник раніше (роз'яснення Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної ради України лист №06-10/10-1215 від 29 жовтня 2004 року). Тому зараховано до сплати за вказаний період 0,00 грн. 5939,78 0,00 грн. = 5939,78 грн. Таким чином за боржником перед структурною одиницею [PERSON] акціонерним товариством «Донбасенерго» за вказаний період з 01 березня 2013 року по 30 червня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 5939,78 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь Структурної одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Слов'янської теплової електричної станції заборгованість за надані комунальні послуги у вигляді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду в сумі 5939,78 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00грн. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі Довіреності № 19-294 від 22 грудня 2016 року (а.с.20) не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. 22 грудня 2017року надала до суду Клопотання про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. 12 грудня 2017 року надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності в якій зазначив, що він є інвалідом 2 групи. При розгляді питання стягнення заборгованості просив застосувати строк позовної давності (а.с.18). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції до [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно до\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] акціонерним товариством «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція надаються житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS]. З виписки по особовому рахунку № 004007034 відкритому на імя відповідача [PERSON] вбачається, що за адресою житлового приміщення квартири [ADDRESS], Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція за період з 01 березня 2013 року по 30 червня 2017 року включно було надано житлово-комунальні послуги, а саме опалення, водопостачання гарячої та холодної води, при цьому оплату послуг проведено не було. Таким чином, станом на 30 червня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 5939,78 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені у Законі України "Про житло-комунальні послуги". Так, положенням статей 20, 21 вказаного Закону України врегульовані права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Так, судом встановлено, що відповідач отримував та користувався наданими [PERSON] акціонерним товариством «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція житлово-комунальними послугами (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення). Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачем не подавалася. Оплата спожитих послуг відповідачем не проведена, на особовому рахунку наявна заборгованість. Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.п. 6, 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. При цьому, згідно з положенням ст.ст. 64, 66-68, 145, 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї наймача, члена кооперативу, власник зобов'язані брати участь в оплаті витрат по утриманню житла і несуть разом з ним солідарну відповідальність. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовної заяви [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція суму заборгованості за комунальні послуги, утворену станом на 30 червня 2017 року у розмірі 5939,78 грн., та ухвалює рішення про задоволення цих вимог. Крім того, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] в судовому розгляді було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Вирішуючи дане питання суд виходить з наступного. За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому суд повинен встановити момент не лише, коли особа довідалася, але і коли могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.\~ Для юридичної особи як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (див. постанову ВСУ від 08.06.2016 у справі № 5011-7/1603-2012);\~ - вирішуючи питання пропуску позовної давності за позовом прокуратури, слід враховувати таке.\~ Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасниць Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"). Стосовно доводів відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи правовідносини, що склались між сторонами відповідач, як споживач наданих послуг, повинен здійснювати щомісячно оплату наданих послуг, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 та ст. 32 Закону України «Про житилово-комунальні послуги». Наведене свідчить про те, що перебіг позовної давності у зазначених відносинах сторін починається з часу, котли відповідач не здійснив щомісячний платіж за надані послуги. Позивач просить стягнути заборгованість за період з березня 2013 року по червень 2017 року. З позовом позивач звернувся 27 листопада 2017 року. Тобто встановлений загальний строк позовної давності з моменту обовязку споживача здійснити щомісячний платіж, починається з березня 2013 року, коли в лютому 2013 року відповідач не виконав зобовязання по сплаті послуг, що вбачається із Розрахунку заборгованості за опалення та гаряче водопостачання за особовим рахунком 004007034, відкритим на імя наймача квартири [PERSON] Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. За цей час відповідач оплату за отримання комунальних послуг не здійснював в повному обсязі, отже, строк позовної давності не переривався. За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що позивач, як вже зазначалося, до суду з позовом звернувся 27 листопада 2017 року, тобто після спливу трирічного строку загальної позовної давності, в той час як відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності за період з березня 2013 року по березня 2016 року включно. З урахуванням викладеного з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2017 року в загальній сумі 2403,11 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ\~прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складала 1600,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1, 2). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Відповідач [PERSON] надав суду Заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що він є інвалідом ІІ групи, однак жодного підтверджуючого документу з цього приводу е надав. З огляду на що суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для звільнення особи від сплати судового збору. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial