Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

27.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму, що складається з основного вкладу 33000 грн., пайового внеску - 30 грн., вступного внеску - 70 грн. та відсотків за основним вкладом за шість років - 39600 грн. і три місяці - 2475 грн., а всього 75175 грн. В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, зменшив суму позову, просив стягнути на його користь з відповідача суму, що складається з відсотків за основним вкладом 30% річних, тобто 9900 грн. на рік, а саме: з 20.08.2008 року по 20.08.2009 року - 9900 грн., з 20.08.2009 року по 20.08.2010 року - 9900 грн., з 20.08.2010 року по 20.08.2011 року - 9900 грн., 20.08.2011 року по 20.08.2012 року - 9900 грн., 20.08.2012 року по 20.08.2013 року - 9900 грн., 20.08.2013 року по 20.08.2014 року - 9900 грн., усього за шість повних років - 59400 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.08.2008 року він вніс депозитний вклад в кредитну спілку "Регіон" на суму 33000 грн., сплативши при цьому податковий внесок на суму 30 грн. і вступний внесок на суму 70 грн.. Відповідно до даних сертифікату пайовий внесок є власністю вкладника і може бути затребуваний вкладником повністю або частково. Відсотки по даному сертифікату складають не менше 30% річних. Виплати проводяться 1 раз на рік. В подальшому повертати вказані кошти в розмірі 33000 грн. та відсотки не менше 30% річних - 9900 грн. на рік, представники КС "Регіон" відмовилися. На його неодноразові звернення грошові кошти та відсотки не повернули. Сума заборгованості складається з відсотків за основним вкладом 30% річних на день звернення з позовом до суду за шість років з моменту внесення, складає 59400 грн. У зв"язку з тим, що відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути суму відсотків за сертифікатом, від вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Представник відповідача - кредитної спілки "Регіон", на судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи двічі повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджено зворотною кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи, доказів, що підтверджують поважність причини неявки - не надав, клопотання про перенесення розгляду справи та письмових заперечень проти заявлених позовних вимог від нього не надійшло. Справа розглядається у відсутність представника відповідача. За письмовою згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, надані в обґрунтування заявлених вимог, вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 20.08.2008 року позивач вніс депозитний вклад в кредитну спілку "Регіон" на суму 33000 грн., що підтверджується даними квитанції до прибуткового касового ордеру №557-2 від 20.08.2008 року, копію якої долучено до матеріалів справи, сплативши при цьому податковий внесок на суму 30 грн. і вступний внесок на суму 70 грн., що підтверджується даними квитанцій, копії яких долучено до матеріалів справи. Одночасно з внесенням вказаних коштів до каси кредитної спілки [PERSON] було видано сертифікат на майновий пай у кредитній спілці "Регіон", членський квиток №10165, ощадну книжку вкладника і квитанції про сплату коштів. Під час складання договору представники кредитної спілки повідомили, що вклади фізичних осіб гарантуються законодавством України та стабілізаційним і резервним фондами КС "Регіон" і НАКСУ. Відповідно до даних сертифікату пайовий внесок є власністю вкладника і може бути затребуваний вкладником повністю або частково. Відсотки по даному сертифікату складають не менше 30% річних. Виплати проводяться 1 раз на рік. В подальшому повертати вказані кошти в розмірі 33000 грн. та відсотки не менше 30% річних - 9900 грн. на рік, представники КС "Регіон" відмовилися. 28.03.2009 року на загальних зборах членів КС "Регіон", представник спостережної ради запевнив, що кредити керівництвом спілки видаються під реальну заставу. 23.08.2009 року позивач звернувся до начальника УБОЗ м. Харкова з заявою про вжиття заходів до невстановлених осіб, які за допомогою членів КС "Регіон" шахрайським шляхом заволоділи його грошовими коштами. Незважаючи на відмову повертати кошти та відсотки за вкладом, функціонування КС "Регіон" продовжилось, проводилися періодичні збори членів спілки, а також, в обмеженому обсязі працював офіс КС "Регіон", місце знаходження якого неодноразово змінювалося. З метою повернення коштів 12.04.2009 року позивач відвідав офіс КС "Регіон", та звернувся з вимогою про повернення коштів, яку було зареєстровано за №352. В подальшому 14.04.2010 року [PERSON] знов відвідав офіс КС "Регіон", який на той час в черговий раз змінив адресу місцезнаходження, та особи, що представилися йому працівниками спілки, повідомили, що номер черги на отримання коштів збільшився до 378 і запропонували сподіватися отримати 1% відсоток(340 грн.) наприкінці року. Вказану суму він не отримав. В подальшому, відносно голови правління КС "Регіон" [PERSON] порушено кримінальну справу за фактом шахрайських дій за ч.5 ст. 191 КК України, яку 12.04.2011 року направлено до Київського районного суду м. Харкова. 23.04.2012 року Київським районним судом м. Харкова постановлено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. 24.12.2012 року Апеляційним судом Харківської області постановлено вирок, яким змінено вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2012 року в частині призначеного [PERSON], покарання, та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2013 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 24.12.2012 року залишено без змін. Сума заборгованості відповідача перед позивачем складається з відсотків за основним вкладом 30% річних на день звернення з позовом до суду за шість років з моменту внесення, складає 59400 грн., а саме: з 20.08.2008 року по 20.08.2009 року - 9900 грн., з 20.08.2009 року по 20.08.2010 року - 9900 грн., з 20.08.2010 року по 20.08.2011 року - 9900 грн., 20.08.2011 року по 20.08.2012 року - 9900 грн., 20.08.2012 року по 20.08.2013 року - 9900 грн., 20.08.2013 року по 20.08.2014 року - 9900 грн. Відповідно до вимог до ч.1 ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки", внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані проценти, належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, у порядку і строки, визначені відповідно до укладених з членом кредитної спілки договорів. Вимогами ст. 10 ЗУ "Про кредитні спілки", передбачено, що повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніш строку, передбаченому відповідним договором. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов'язання не виконав, добровільно грошові кошти не повернув, у позивача виникло право на звернення до суду з дійсним позовом. Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення договірних відносин з боку відповідача, а саме невиконання обов'язку повернення нарахованих відсотків, передбачених сертифікатом про право власності на пай в КС "Регіон". Судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на позивача, в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved