Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

\~У зв`язку\~з тим,\~що 22 серпня 2017 року близько 16 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Seat Ibiza", реєстраційний номер [NUMBER] , зі швидкістю близько 25 км/год., виїжджав із АЗС "Укрнафта", що знаходиться за адресою: вул.Польова, № 3, с.Бармаки, Рівненського району Рівненської області, на автодорогу в напрямку міста Рівне, не надав дорогу велосипедисту [PERSON] і здійснив на нього наїзд, в результаті ДТП потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з 22 серпня 2017 року по 30 серпня 2017 року, що складає 8 ліжко-днів, вироком Рівненського районного суду від 10 травня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, звільнено від відбування покарання на підставі п."г" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", внаслідок вказаних дій відповідача позивач поніс витрати на стаціонарне лікування та змушений звернутися з позовом до суду і просить стягнути з відповідача витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину в сумі 3051 грн. 28 коп. \~ \~ \~ \~Представник позивача, Рівненської міської ради - Хімін І.С., в судове засідання не з`явилася, хоча про дату місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що потерпілий наїхав на його автомобіль зненацька, при зіткненні побив йому скло автомобіля і сам порізався ним. Крім того, зазначив, що під час розгляду кримінальної справи він визнав свою вину, є вирок у даній справі, який ніким не оскаржувався, потерпілий до нього ніяких претензій не мав. Йому відомо, що потерпілий [PERSON] лікувався, але позовні вимоги щодо відшкодування витрат на засоби медичного призначення, витрати на харчування хворого під час лікування та інші комунальні і господарські витрати відповідач не визнає, оскільки медицина в Україні є безкоштовною. Щодо решти витрат, а саме - на оплату праці працівникам медичного закладу, що брали участь у лікуванні потерпілого, відповідач їх визнає і готовий відшкодувати. Також [PERSON] просив взяти до уваги його скрутне матеріальне становище, оскільки він є пенсіонером. Судом встановлено, що 22 серпня 2017 року близько 16 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Seat Ibiza", реєстраційний номер [NUMBER] , зі швидкістю близько 25 км/год., виїжджав із АЗС "Укрнафта", що знаходиться за адресою: вул.Польова, № 3, с.Бармаки, Рівненського району Рівненської області, на автодорогу в напрямку міста Рівне, не надав дорогу велосипедисту [PERSON] і здійснив на нього наїзд, в результаті ДТП потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з 22 серпня 2017 року по 30 серпня 2017 року, що складає 8 ліжко-днів. Згідно розрахунку №1-9/1109/6 від 07 грудня 2018 року, наданого адміністрацією КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради, на лікування хворого [PERSON] за період перебування на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії у КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради, а саме з 22 серпня 2017 року по 30 серпня 2017 року, було затрачено кошти в сумі 3051 грн. 28 коп. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, звільнено від відбування покарання на підставі п."г" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році". Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.5 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1, ч.3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. \~ \~ \~ \~У своєму позові позивач просить стягнути кошти в сумі 3051 грн.28 коп. майнової шкоди завданої злочином, і як встановлено судом це витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Заслухавши у судовому засіданні відповідача, який визнає частково позовні вимоги, суд вважає, що [PERSON] не пояснив і не обґрунтував, чому він вважає, що вимоги про відшкодування витрат на засоби медичного призначення, витрати на харчування хворого під час лікування та інші комунальні і господарські витрати не підлягають стягненню, а стягненню підлягають лише витрати на оплату праці працівникам медичного закладу, що брали участь у лікуванні потерпілого. А відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому суд вважає, що ці доводи відповідача не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не можуть бути враховані судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що доведені належними доказами, позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення повністю. \~ \~ \~ \~В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved