Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У вересні 2020 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» ( далі - ПрАТ «СК «Перша» ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування у порядку регресу. Позов обгрунтовано тим, що 31 травня 2018 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/9034267), за умовами якого на період з 03 червня 2018 року по 02 червня 2019 року було застраховано автомобіль ВАЗ 21093 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] . 29 липня 2018 року приблизно о 20 год 35 хв. між селами Загір`я та Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного автомобіля під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки ВАЗ-11183-110-20, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та потерпілі особи зазнали середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання. 10 вересня 2019 року та 31 січня 2020 року ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 14 892 грн 00 коп. та 12 833 грн 65 коп. відповідно. Оскільки [PERSON] спричинив ДТП, а тому на підставі ст.1191 ЦК України та пп. «г» п.38.1.1, п. 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПрАТ «СК «Перша» виникло право регресної вимоги до нього як страхувальника, який керував транспортним засобом у технічно несправному стані. За таких обставин позивач просив стягнути з [PERSON] у порядку регресу виплачене страхове відшкодування у сумі 27 725 грн 65 коп. та сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 2 102 грн Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 14 вересня 2020 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 30 вересня 2020 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. В судове засідання представник позивача адвокат Алєксєєв В.В. не з`явився, подав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню повністю з огляду на таке. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року, який набрав законної сили 05 березня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 4 250 грн без позбавлення права керування транспортними засобами. Як вбачається із мотивувальної частини вироку, [PERSON] вчинив необережні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, внаслідок порушення ним вимог пунктів 1.2, 2.3 б), 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.3, 21.11 б), 31.4.1 б), 31.4.5 г) Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Зокрема: п. 31.4.1.б) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством та наявністю таких технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам гальмівної системи; п.31.4.5.г) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів при встановленні на одну вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів. Вироком суду встановлено, що 29 липня 2018 року приблизно о 20 годині 35 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався автодорогою М-12 сполученням «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» між населеними пунктами - с. Загір`я та с. Залужжя Рогатинського району, у напрямку м. Тернопіль, де виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-11183-110-20», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався своєю смугою руху у зустрічному напрямку. Гальмівна система та ходова частина автомобіля перебувала у технічно несправному стані. Зокрема, в задньому правому колесі був заглушений гальмівний трубопровід, а на передній та задній осях були встановлені шини різних моделей, різних розмірів та з різними малюнками протектора. Ці несправності носять експлуатаційний характер і водій [PERSON] мав можливість виявити їх при технічному обслуговуванні автомобіля та під час його експлуатації за погіршеними гальмівними властивостями, а також ці несправності негативно впливають на стійкість транспортного засобу. З матеріалів цивільної справи вбачається, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/9034267) від 31 травня 2018 року. 30 серпня 2019 року власник транспортного засобу марки «ВАЗ-11183-110-20», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із його лікуванням та пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності. На підставі страхового акта №ЦВ0917945 від 02 вересня 2019 року та розрахунку суми страхового відшкодування, судом встановлено, що шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого [PERSON] складає 14 892 грн 00 коп. Також судом встановлено та підтверджується страховим актом № ЦВ0917945-1 від 29 січня 2020 року, додатком до даного страхового акта, що шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим [PERSON] , з врахуванням моральної шкоди, складає 12 833 грн 65 коп. З копії платіжного доручення № 2475 від 10 вересня 2019 року вбачається, що ПрАТ «СК «Перша» сплатила страхове відшкодування в розмірі 14 892 грн 00 коп. та 31 січня 2020 року ПрАТ «СК «Перша» сплатила страхове відшкодування в розмірі 12 833 грн 65 коп., що підтверджується копією платіжного доручення №459 від 31 січня 2020 року. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пункту 24.1 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів ( пункт 24.2 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю ( ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Також в частині першій статті 1191 ЦК України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Так, згідно з підпунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. З огляду на те, що [PERSON] , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керував транспортним засобом технічний стан якого та обладнання якого не відповідали вимогам пунктів 31.4.1 б), 31.4.5 г) ПДР, а томуПрАТ «СК «Перша», як страховик, що виплатив страхове відшкодування, має право регресу до нього, як страхувальника і це право підлягає захисту судом. На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн. Оскільки позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 102 грн судового збору.

Outcome: approved