Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

12 грудня 2018 року орган опіки та піклування Ружинської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину на користь закладів та установ, до яких буде влаштовано дітей. Позивач зазначає, що відповідач який має троє дітей, зловживає спиртними напоями, діти на даний час знаходяться в комунальній установі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради, порушує батьківські права, що негативно впливає на розвиток та виховання дітей. Посилаючись на викладене позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених в позовній заяві підстав, пояснивши, що сім'я проживає у власній квартирі, у якій 2 житлові кімнати, кухня, санвузол та коридор. Квартира опалюється газом, але за несплату газопостачання вимкнене, не працює каналізація. Сім'я не користується земельною ділянкою, підсобного господарства не утримують. Малолітні діти: [PERSON]. [INFO]. [PERSON]. [INFO] та [PERSON]. [INFO]. з 2015 року перебувають на обліку у службі у справах дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах у зв явку з проживанням у сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Дітей [PERSON] у серпні 2016 року було поміщено до комунальної установи „Обласний центр соціально психологічної реабілітації дітей „Сонячний дім» Житомирської обласної ради у зв'язку з тим, що батько дітей [PERSON] проходив військову службу за контрактом в зоні проведення АТО м. Авдіївка, а мати дітей [PERSON], яка ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків, не створила належних умов для виховання та проживання дітей, рішенням Ружинеького районного суду від 26.05.201 7 року була позбавлена батьківських прав відносно трьох своїх дітей. [PERSON] повернувшись із зони АТО мав виховувати дітей сам. З ним неодноразово проводилася робота по створенню належних умов проживання для дітей. Але [PERSON] не прислухався до порад і допомог, і досі квартира не опалюється, вода підлючена лише до кухні, водовідведення не відновив. Тому малолітні діти відповідача вже другий рік перебувають на вихованні у Радомишльській школі-санаторії інтернат. Санітарний стан при неодноразових обстеженнях матеріально - побутових умов проживання у квартирі незадовільний. На час обстеження у кімнатах було не прибрано: розкидані речі, на столі брудний посуд, немита підлога, неприємний запах в кімнатах. Батько вживає спиртні напої, порушує батьківські права, що негативно впливає на розвиток, виховання дітей. Зважаючи на те . що працівниками служби у справах дітей та ЦСССДМ з даною сім'єю постійно проводилася профілактична робота, здійснювався постійний контроль за поведінкою [PERSON] проведені неодноразові обстеження матеріально-побутових умов проживання, бажаних результатів в покращенні поведінки батька, покращення умов проживання, умов догляду за дітьми не було. Питання про стан виховання та догляд дітей у даній сім'ї неодноразово заслуховувалося на комісії з питань захисту прав дитини. Представник позивача вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд не позбавляти його батьківських прав, пояснивши, що дійсно як пояснює представник позивача, його сім'я опинилась в складних життєвих обставинах, так дійсно деякий час перебував в зоні АТО, але так як його колишню дружину було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей, був змушений повернутися додоми, щоб зайнятися вихованням дітей, деякі кошти які зміг заощадити, дещо витратив на облаштування житла, але їх не вистачало щоб відновити опалення в квартирі, так і на сьогоднішній день в квартирі відсутнє опалення. Визнає, що у зв»язку з ситуацією яка склалася в сім»ї його малолітні діти вже другий рік перебувають на вихованні у Радомишльській школі-санаторії інтернат, але на канікули він їх забирає, намагається забезпечити їм належні умови проживання та виховання, забезпечує їх одягом, раз у два місяці їздить провідує, частіше не має можливості так як важке матеріальне становище. На даний час його колишня дружина, яка позбавлена батьківських прав проживає разом з ним, хоча ніде не працює, але коли діти були на зимніх канікулах, прибирала в квартирі, варила їсти. Він матеріально утримує сім'ю, як може, хоча і працює неофіційно, перебивається щоденними заробітками. Намагається виправити ситуацію яка склалася в його сім»ї, та як найшвидше зробити опалення в квартирі, дещо косметичний ремонт та забрати дітей додоми. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що вбачається з актових записів про їх народження. Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" (далі - Постанова ВСУ) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 вказаної Постанови ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991р. №789-ХІІ, держави- учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування Ружинської райдержадміністрації № 02-28/3184 від 30.11.2018р. [PERSON] виховує малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають у власній 2-кімнатній квартирі, в якій опалення відключене за борги, водовідведення не справне, вода підведена лише на кухню. Санітарний стан в будинку незадовільний. Сім'я не користується земельною ділянкою, яка є в наявності, не ведуть підсобне господарство, на час обстеження приготовленої їжі не було. [PERSON] офіційно не працює, має тимчасові заробітки. З матір»ю дітей розлучений з 17.02.2017 року, 26.05.2017 року колишня дружина позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей Зазначено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, порушує батьківські обов'язки, що негативно впливає на розвиток дітей. А тому, орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей . 06.10.2017р., було обстежено матеріально-побутові умови життя сім'ї відповідача та встановлено, що батько з дітьми був у квартирі та перебував в стані алкогольного сп»яніння з своїм кумом. В кімнаті розкидані речі, немитий посуд, неприємний запах. 03.01.2018 року було обстежено матеріально-побутові умови життя сім'ї відповідача та встановлено, що батько з дітьми був у квартирі, був зварений суп та наявні запаси продуктів харчування. При розмові з батьком [PERSON] встановлено, що 15.01.2018 року відвезе дітей у м.Радомишль в санаторну школу інтернат, Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2009 р. в справі "Савіни проти України", пропонується з'ясовувати, чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я; чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки); чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини . З наданих позивачем доказів, а саме: вищевказаних письмових документів та пояснень свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що дійсно відповідачі не в повній мірі забезпечує належне виховання своїх дітей, їх духовний розвиток, внаслідок чого діти на даний час знаходяться в Радомишльській школі інтернаті, не створює умови для повернення дітей до додоми; під час перевірок матеріально-побутових умов проживання було встановлено незадовільний санітарний стан в будинку [PERSON]. Свідок [PERSON], суду пояснила, що вона працює старшим інспектором ювенальної превенції Ружинського ВП, протягом останніх років 2017-2018 р. [PERSON] притягувався адміністративно відповідальності по базі АРМОР за такими ст.ст.175-1, 178 , 184 ч.1 , 173, 130 ч.1 КУпАП, до кримінальної відповідальності за ці роки відповідач не притягувався, відносно нього кримінальні провадження не порушувалися. Щодо скарг від сусідів, раніше 2015-2016 їх було багато, щодо 2017-2018 року їх поменшало. Була скарга від тітки [PERSON], за те що він її побив, була скарга від центру соціальної служби, що коли вони [PERSON] відвідували, зустріли його по дорозі, він був у стані алкогольного сп»яніння, на їхні зауваження став різкіше реагувати, висловлювася брутально лайкою, В листопаді 2018 року був направлений протокол до суду про неналежне виконання батьківських обов»язків відповідачем. Притягувався за зверненням з центру соціальних служб, було такого роду повідомлення , що троє неповнолітніх діток на період їх навчання у школі інтернат м.Радомишль, тобто у нього був час, він працює, із центру соціальних служб він отримував виплати, тобто він має мажливість, кошти та час привести приміщення де проживають неповнолітні діти, до належного стану, створити належні умови проживання, щоб дітки могли там жити,але на зауваження та пропозиції не реагує. Також подібного змісту розглядалося питання на комісії з питання захисту дітей, зобов»язували відповідача створити належні умови проживання неповнолітніх дітей,тобто зробити каналізацію, зробити косметичний ремонт в квартирі, підвести газ, тому що в будинку немає опалення, але дані обов»язки не були виконанні знову, стосовно цього також складався протокол, рішення яке було прийнято їй невідомо. Після звернення 26.11.2018 року, вона була тільки раз у [PERSON], опалення не було , обігрівач не був вімкнений, хоча [PERSON] казав , що включає його, В квартирі було більш менш прибрано, але каналізації немає, опалення немає, світло та вода є. На запитання куди ходять в туалет , сказав що у відро. Їжа було, але не багато. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює директором центру соціальних служб сім»ї дітей та молоді Ружинської РДА. Сім»я відповідача [PERSON] перебуває на обліку у районному центрі , як сім»я, що попала у складні життєві обставини, вже не один рік з даною сім»єю працють, в сім»ї виховується троє маленьких діток, на данний час дітки знаходяться в Радомишльському санаторії-інтернаті, діти там перебувають уже другий рік, з серпня 2016 року діти знаходилися в Житомирі психологічному -реабілітаційному центрі «Сонячний дім». З сім»єю [PERSON] співпрацювали тісно , неодноразово їхню сім»ю брали під соціальний супровід , проводилися різні бесіди, як із дітками, так із [PERSON], з [PERSON], але мама позбавлена батьківських прав, дійшла черга до батька, який не реагує на прохання. Допомога від центру соціальних служб була, було закуплено канцелярське приладдя для дітей перед першим вересням, рушники, одіяла, постіль купували, ця сім»я осторонь ніколи не лишалася. Гуманітарний одяг надавали, який отримували від народного депутата Верховної ради Ревеги, особисто дала власний газовий котел «бувшого «використання, для проведення опалення, але [PERSON] все ігнорує. Діяльність центру не направлена на те щоб діти від біологічних батьків були забрані, і відані в іншу сім»ю. Їхня робота націлена на те щоб діти залишалися із своїми біологічними батьками. Однак на даний час складається ситуація, що коли прийшли в квартиру, обої звісають над головою, сказали щоб купив обої, прийшли б і поклеїли. Але [PERSON] обматюкав. Домовилися з МКП «Господарник», особисто написала листа, що хлопці прийдуть і допоможуть з каналізацією. Коли зателефонували, і запитали чи хлопці зробили, на що пояснили «Що ходили, двері відчинив [PERSON] у нетверезому стані, в квартирі накурено, і до хлопців сказав чого ви сюди прийшли, тому що потрібно було ванну помити, бо діти справляли природні потреби туди. От він каже до працівників, ви прийшли, то беріть і прибирайте.» Вода в квартирі є, опалення немає. В одній кімнаті він уже два роки ремонт робить, приватний підприємець [PERSON] допомагала, вікна змінити, всі допомагають, тільки чомусь [PERSON] це ігнорує. Вважає, що діти в таких умовах не можуть жити. Якби відповідач не ігнорував, те що служба на протязі двох років вирішує його проблеми, та намагається хоч чимось допомогти, саме елементарне провести опалення та каналізацію, щоб діти могли в туалет ходити і щоб в квартирі було тепло. Діти хороші. В [PERSON] відговорка , що в нього не має коштів. Йому кошти на дітей не платяться ніякі, потрібно стати на облік в центр зайнятості. Він не ледачий, працює, але працює не офіційно, і за копійки. Був ще одний випадок, запросили в комісію депутата районної ради Мошківську К.І ,і пішли до [PERSON], спочатку не хотіли відкривати їм двері, потім відкрили, в квартирі був якийсь невідомий чоловік, в квартирі було накурено. Діти не доглянуті, то вушка грязні, то нігті не зрізані , то педикульоз. Вероніка старша більш бойкіша заступиться за себе може, а [PERSON] більш закрита., хоча дитина дуже розумна. Мамі пояснили, що вона може поновити свої батьківські права на дітей, але на першу комісію вона не з»явилася, три рази визивали вона не приходила. Однак, одночасно з пояснень вказаних свідків вбачається, що діти люблять свого батька, а він їх. Свідки підтвердили, що відповідач має тимчасові заробітки, хоча і працює неофіційно, які відповідно до пояснень самого відповідача, свідків, дають йому можливість матеріально забезпечувати сім'ю. Те, що відповідач зловживає алкогольними напоями також переконливими доказами не доведено: на обліку у лікаря нарколога він не перебуває, актів медичного обстеження його на стан алкогольного сп'яніння не складалось. А тому твердження частини свідків про вказане є їхньою суб'єктивною думкою, яка не може слугувати беззаперечним доказом вказаного, оскільки відповідач це категорично заперечує. Таким чином, відсутні докази на підтвердження свідомого нехтування батьком своїми обов'язками відносно дітей або ухилення від їх виховання. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Проте, з врахуванням того, що відповідач опинивсь у важких життєвих умовах, суд вважає, що в інтересах їхніх дітей буде відібрання їх у батька без позбавлення останнього батьківських прав, що не є виходом суду за межі позовних вимог, так як позбавлення батьківських прав передбачає і позбавлення прав відносно дитини, і відібрання дитини. Відповідно до ч. 1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. На даний час дітей неможливо повернути батькам, оскільки рішення по справі приймається у зимовий період і у суда немає достовірних відомостей про належне забезпечення, так як встановлено, що в квартирі відсутнє опалення, приведення вказаного житла в належний санітарний стан та забезпечення сім'ї продуктами харчування на найближчий період часу. А тому повернення дітей в сім'ю за таких умов може негативно вплинути на їх стан здоров'я і моральний стан. Таким чином, позов органу опіки та піклування Ружинської райдержадміністрації Житомирської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню частково. При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачам про те, що відповідно до ст.170 СК України при відібранні дитина може бути передана бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, а тому [PERSON] не позбавлений права звернутись до органу опіки та піклування про таку передачу дітей. Крім того, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батька може постановити рішення про повернення йому дитини, що передбачено ч.3 ст.170 СК України. Позов про стягнення аліментів на дітей є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з зазначеного, суд вважає, що відповідачі, як мати та батько дітей, зобов'язані утримувати їх до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст.181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів встановлюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. . Зі змісту позовних вимог органу опіки і піклування, якому суд передає малолітніх дітей відповідачів після їх відібрання у батьків, вбачається, що позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, визначеній як 50% прожиткового мінімуму доходів, встановленого для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України є мінімальним розміром аліментів на утримання дитини. З врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по позовній вимозі, яка задоволена судом - по вимозі щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Outcome: partial