Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що з 20 серпня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Також позивачка зазначила, що не проживає спільно з відповідачем з лютого 2014 року, відповідач жодного разу не відвідав дитини з моменту її народження та до теперішнього часу, не цікавиться його розвитком і не приймає участі у вихованні, не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, що виразилось в несплаті аліментів на утримання дитини. За таких обставин вона вимушена звернутись до суду із позовом в інтересах своєї малолітньої дитини, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, факти, викладені у позовній заяві, підтвердила та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, якою позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] визнав та не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи - служби по справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради Балюра Р.С. підтримала позовні вимоги позивача та вважала доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав. Як встановлено судом та визнано сторонами, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 20 серпня 2013 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 01 липня 2014 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. (а.с.4) З довідки № 7/13.57-15 від 09.02. 2015 року, виданої Приморським ВДВС, встановлено, що з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], однак інформація стосовно сплати аліментів відсутня. (а.с.5) Згідно довідки про склад сім'ї, виданої 01.04. 2015 року паспортистом ТОВ "СРЗ", малолітнй [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], гуртожиток ТОВ "СРЗ". (а.с.20) Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради, останній вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей. У відповідності до вимог ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Роз'ясненнями п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03. 2007 року ""Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"" встановлено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Разом із тим, суд приймає до уваги, як належний та обґрунтований доказ, який підтверджено документально те, що малолітня дитина - син [PERSON] постійно мешкає разом із матір'ю та повністю знаходиться на її утримання, а відповідач участі в утриманні дитини не приймає та аліменти не сплачує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням визнання позову відповідачем у повному обсязі, який свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про позбавлення відповідача батьківських прав. За таких обставин, з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 182 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved