Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він є власником\~житлового будинку,\~що знаходиться\~в [ADDRESS] \~на підставіСвідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.02.1990 року. У будинку також зареєстрована його колишня невістка [PERSON] , однак з серпня 2015 року по даний час остання за вказаною адресою не проживає, не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку. Для вчинення певних правочинів щодо будинку та для забезпечення власних потреб, необхідна згода проживаючих в ній осіб. Відповідач не проживає з позивачем та не допомагає йому вести господарство. ЇЇ реєстрація за зазначеною адресою не дозволяє позивачу розпоряджатись будинком на власний розсуд, та значно обмежує законні права, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у її відсутності не подавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.02.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №166 від 26.09.1988 року. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 05.04.2019 року №9-84 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: власник - [PERSON] , співвласник - [PERSON] , син - [PERSON] , співмешканка - [PERSON] , онук - [PERSON] . Згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22.12.2015 року, яке набрало законної сили 05.01.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що "відповідно до положень статей\~391, 396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння". Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, разом з позивачем в будинку не проживає і вони не ведуть спільне господарство, відповідач не проживає в будинку з серпня 2015 року і не несе обов`язків по утриманню житла. Відповідно до абзацу 6\~ст.3\~Закону України\~від 11.12.2003\~року "Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наявність реєстрації відповідача за адресою жилого приміщення, власником якого є позивач, за відсутності законних підстав для користування цим жилим приміщенням, створює перешкоди [PERSON] у користуванні своєю власністю, а тому позов підлягає задоволенню та слід визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом домоволодінням за адресою: [ADDRESS] . Рішення суду про втрату конкретною особою права користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця постійного проживання, адже згідно положень ч. 1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивач не просить стягнути судові витрати з відповідачки, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved