Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, яку в подальшому уточнив. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно рішень Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2016 та від 03.04.2017 з нього утримуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходів та на утримання дружини в розмірі 1/4 частини доходів відповідно, а також згідно Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2013 з позивача утримуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів. [PERSON] зазначає, що відповідно до чинного законодавства, максимальний розмір аліментів, які стягуються, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Позивач офіційно працевлаштований та інших доходів окрім заробітної плати він не має. Окрім аліментів, як вказує [PERSON], він ще повинен забезпечувати і себе, оскільки витрачає гроші на харчування, на оплату комунальних послуг та інше. Також позивач зазначає, що його батьки є пенсіонерами, які також потребують його матеріальної допомоги, як сина. Наразі позивач на теперішній час за вказаними вище рішеннями сплачує аліменти в розмірі 83%, що перевищує допустимий законодавством рівень, тобто 50%. У звязку з вищевикладеним позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.03.2017 на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини з 1/3 частини доходів (33%) до 1/5 частини від його заробітної плати (доходу) на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку; зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.04.2017 на користь відповідача [PERSON] на утримання дружини з 1/4 частини доходів (25%) до 1/5 частини від його заробітної плати (доходу) на дружину; зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2013 на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини з 1/4 частини доходів (25%) до 1/5 частини від заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги з уточненнями підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов з уточненнями визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, проти задоволення уточненого позову заперечував . Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача [PERSON], дослідивши повно і всебічно матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На підставі виконавчого листа № 639/490/17, виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.04.2017, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дружини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30.01.2017 та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до 24.02.2020 року (а.с. 6). На підставі виконавчого листа № 639/1493/17, виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.03.2017, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 (одної третьої) частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2017 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-9). На підставі виконавчого листа № 200/13387/13-ц, виданого на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2013, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 25.09.2013 до досягнення дитиною повноліття, а саме до 26.12.2024 (а.с. 10). Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідністю з ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення\~\~здоров'я\~\~когось\~\~із\~\~них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України\~«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у\~Постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Сторонами не заперечувалося, що малолітні діти проживають з відповідачами, позивач аліменти виплачує за судовими рішеннями. З матеріалів справи вбачається, що дійсно з позивача стягуються аліменти у порядку виконання вказаних вище судових рішень, у загальному розмірі, що складає83% від його заробітної плати. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» , загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже , вказані обставини свідчать про те, що є підстави для задоволення позову про зменшення розміру аліментів. З урахуванням того, що аліменти стягуються на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а також на двох малолітніх дітей, у новому розмірі належить визначити аліменти по 1/5 частині від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, на кожну дитину.

Outcome: approved