Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. В заяві вказувала, що від спільного шлюбу мають п»ятеро дітей: дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO] та повнолітню дочку [PERSON] - [INFO], яка навчається в Рівненському державному гуманітарному університеті на денній формі навчання. На даний час відповідач матеріальної допомоги не надає, самостійно утримувати дітей та нести грошові витрати пов»язані з навчанням дочки [PERSON] у вище зазначеному навчальному закладі позивачка не спроможна. [PERSON] працездатний , має постійний дохід. Тому просить стягнути з відповідача аліменти, у зв'язку з продовженням навчання дочки, в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, до закінчення навчання дочки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. А тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У свідоцтві про народження [PERSON] - [INFO], серії [NUMBER], батьком записаний [PERSON]. Згідно довідки № 492 від 16.06.2016 року, виданої Рівненським державним гуманітарним університетом, [PERSON] є студенткою І курсу, навчається на денному відділенні, термін навчання по [INFO] року. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що сторони мають дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] - [INFO] та повнолітню дочку [PERSON] - [INFO]. Даний факт стверджується свідоцтвами про народження останніх. Згідно довідки Полицької сільської ради №1590 від 21.07.2016 року, діти перебувають на утриманні матері. Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, і зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, працездатний, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо, у добровільному порядку [PERSON] коштів на утримання дітей не надає, і будь-яких домовленостей між сторонами з цього приводу не досягнуто, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року» враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, а тому має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01 січня 2016 року становить - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір аліментів - 1/3 всіх видів доходу відповідача щомісячно, є достатнім для забезпечення невідкладних потреб дітей, їх харчування, навчання, лікування, оздоровлення, придбання одягу, інших необхідних потреб. Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі, який не є завищеним, з урахуванням віку неповнолітніх дітей, їх потреб, та таким, що не створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру, відповідає засадам розумності і справедливості. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, є фізично здоровим чоловіком і може працювати та виконувати обов"язок по утриманні своїх дітей та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес дітей та їх розвиток. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, відповідач не надав. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) в частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, відповідач отримує пенсію, суд рахує за правильне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання повнолітньої дочки у зв»язку з продовженням навчання, в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання та аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO], дочки [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved