Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У квітня 2019 року [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що гр. [PERSON] постійно проживала на території України з 10 жовтня 1989 року до дня своєї смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви заявником вказано, що він багато років з 1993 року проживає на території України та має бажання отримати громадянство України. Для більш швидкого отримання громадянства йому необхідно підтвердити факт проживання його бабусі гр. [PERSON] на території України. На підтвердження цього заявник зазначає, що 10.10.1989 його бабуся придбала у власність об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , а 15 грудня 1989 року остання офіційно зареєструвалась за вказаною адресою. [INFO] гр. [PERSON] офіційно отримала в паспорті відмітку про реєстрацію за приведеною вище адресою. Між тим, 20 січня 2004 року бабусі заявника було видано довідку про підтвердження місця проживання, а [INFO] бабуся заявника померла на території України. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року заяву [PERSON] залишено без руху, оскільки заявником недотримано вимоги ЦПК України, надано строк на усунення недоліків. 29 травня 2019 року від заявника до суду надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали від 15.04.2019, разом з копіями документів. Згідно ухвалою суду від 03 червня 2019 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. 26 червня 2019 року до суду від представника заявника адвоката Шкода А.І., надійшла заява про залучення заінтересованих осіб. На підставі ухвали від 19 липня 2019 року у даній справі залучено до участі в якості заінтересованої особи Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області, місцезнаходження за адресою: вул. Римарська, 24, м. Харків, 61057. 24 липня 2019 року від представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гончаренко В.В., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2019 за вих.№33/0/277-18, надійшли письмові пояснення, в яких з приводу вимог заяви [PERSON] огли зазначено, що визнання проживання осіб не належить до повноважень Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Дану справу представник просить розглядати у відсутність представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. 08 серпня 2019 року від представника Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області Легеза А.П., яка діє на підставі довіреності від 06.08.2019 за вих.№6301.9/93, надійшли письмові пояснення, в яких з приводу вимог заяви [PERSON] зазначено, що для набуття громадянства України за територіальним походженням останній має право подати документи до міграційної служби у разі наявності рішення суду про встановлення факту проживання [PERSON] до 24.08.1991 та при наявності оригіналів документів, що підтверджують їх родині зв`язки, а також за умови його законного перебування на території України на момент подачі документів. В судове засідання учасники справи не з`явились. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Шкода А.І. надали до суду заяви, в яких вказали, що просить розглядати дану справу у їх відсутність та вимоги її підтримують. Від представника заінтересованої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гончаренко В.В., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2019 за вих.№33/0/277-18, в письмових поясненнях міститься прохання розглядати дану справу у відсутність представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Від представника заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області заяв про розгляд справи у їх відсутність не надходило. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники справи не з`явились, відповідно до частини першої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частинами першою та другою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають значення, які розглядаються судом закріплений в частині першій статті 315 ЦПК України, даний перелік не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. [PERSON] у своїй заяві вказує на те, що встановлення факту постійного проживання його бабусі, необхідне заявнику для отримання набуття громадянства України. Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (надалі Порядок №215). Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадянство України», громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи. Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. У відповідності до пункту 29 Порядку №215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Пунктом 24 Порядку №215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; - декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Пунктом 44 Порядку № 215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Як встановлено судом з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , приходиться бабусею заявнику [PERSON] , що підтверджено наступними копія документів: -переклад з азербайджанської та англійської мов на українську мову, засвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємельяновою І.Г. 20 лютого 2019 року та зареєстрованого в реєстрі за №2470, паспорт громадянина Азербайджанської Республіки тип - PC, код країни - AZE, номер паспорту - [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.37- зворотна сторона, 38, 39, Т.1); -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого Лук`янцівською сільською радою Харківського району Харківської області 15 вересня 2009 року на підставі актового запису про смерть №26 від 15.09.2009 (а.с. 36 - зворотна сторона, Т.1); -інформацією з Лук`нцівської сільської ради за вих.№241 від 17.05.2019 (а.с.42 - зворотна сторона, Т.1); -свідоцтва про встановлення батьківства відносно дитини [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 13.01.1973 на підставі актового запису №3 (а.с.94, Т.1); -свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] від 22.06.1951 (а.с.95, Т.1); -свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого на підставі актового запису №291 від 11.05.1977 (а.с.96, Т.1); -паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданого 22.05.2002 Липецьким відділом УМВС України в Харківській області на ім`я [PERSON] (а.с.35, Т.1). На підтвердження доводів про те, що бабуся заявника [PERSON] , [INFO] , в період з 10 жовтня 1989 року до дня своєї смерті [INFO] мешкала за адресою: [ADDRESS] , заявником надано такі документи в копіях: -копія договору купівлі-продажу 14/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , від 10 жовтня 1989 року (а.с.33, Т.); -копія технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , від 04.06.1987 (а.с.32, Т.1); -копією будинкової книги за адресою: [ADDRESS] (а.с.30-31, Т.1). Аналіз наявних письмових доказів в їх сукупності та пояснення представника заінтересованих осіб у системному зв`язку з положеннями діючого законодавства України, дають підстави для висновку про доведеність факту постійного проживання бабусі заявника на території України до 24 серпня 1991 року. Суд, всебічно та повно оцінивши наявні докази, вважає підтвердженим факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , на території України до 24 серпня 1991 року, однак приймаючи до уваги те, що заявником не доведено необхідності встановлення постійного проживання на території України його бабусі по день смерті останньої, в тому числі з прив`язкою до конкретної адреси місяця проживання, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] частково. При цьому суд вважає за необхідне вказати, що оскільки відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» подання чи не подання заяви про припинення громадянства перевіряється компетентним органом при набутті громадянства України, а не під час вирішення питання про встановлення юридичного факту проживання особи на території України, суд не оцінюється обставину, що відсутні докази подачі зобов`язання припинити іноземне громадянство, оскільки це не впливає на результат розгляду даної справи. На підставі наведеного,

Outcome: partial