Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Свій позов мотивує тим, що 19.08.2012 р. у с. В'язова на ділянці дороги Ковель-Жовква Жовківського району з вини [PERSON] сталась ДТП внаслідок зіткнення автомобіля марки «Мерседес Бенц Спрінтер» з н.з. [NUMBER] під його керуванням та автомобіля марки «Ніссан Премєра» з н.з. [NUMBER] під керуванням її чоловіка [PERSON] В салоні їх автомобіля на момент пригоди перебувало двоє її дітей [PERSON] 2008 року народження та син від іншого шлюбу [PERSON] 1995 року народження. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди загинув її чоловік та батько дочки [PERSON] - [PERSON] Дочці на той чай було чотири роки та за наслідками пригоди їй спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, через що вона перенесла кілька операцій, витрати на її лікування були колосальні, тривалий час вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в ДКЛ «Охмадит». Їй також, були спричинені тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, багато відламкогового перелому лобної кістки, перелому лівої орбіти, кісток носа та інші тілесні ушкодження, внаслідок чого вона стала інвалідом 3 групи і неодноразово лікувалась стаціонарно. Вироком Жовківського районного суду від 30.04.2013 р. відповідача [PERSON] визнано винним в порушенні ПДР України, що стало причиною ДТП та призвело до вказаних наслідків і засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з іспитовим терміном на 2 роки. Вказаними протиправними діями відповідача її дитині спричинена моральна шкода так як в результаті ДТП, дочка [PERSON] змушена була проходити тривале лікування, до цього часу вона ще відчуває на собі наслідки аварії, в якій вона втратила батька, що стало наслідком душевних страждань. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди з [PERSON] в її користь в інтересах дочки оцінює у 100000 грн. Крім того, автомобіль, яким керував відповідач під час ДТП був застрахований в СК «ПЗУ Україна», а тому, вважає, що страхова компанія повинна відшкодувати їй в інтересах дитини 5000 грн. у зв'язку з ушкодженням здоров'я на підставі ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на наведені обставини, просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіслалась на обставини викладені в позові. Додала, що [PERSON] обіцяв, що буде допомагати фінансово, домовились, що він буде сплачувати по 1000 грн. щомісяця. Однак, сплатив лише п'ять разів. Дитина зазнала значних моральних страждань, що були спричинені як фізичними ушкодженнями так і втратою батька, що значно вплинуло на її психологічний стан. Вважає, позовні вимоги обґрунтованими та просить такі задовольнити. Пояснення позивачки підтримав і її представник [PERSON] Відповідачі будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Заслухавши пояснення, оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі вироку Жовківського районного суду Львівської області від 30.04.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, що мав місце 19.08.2012 р., де останній керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись а/д Ковель-Жовква в напрямку до м. Ковель на ділянці дороги 157 км.+420 м., що у с. В'язова Жовківського району Львівської області, здійснюючи маневр обгону іншого транспортного засобу не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, що смуга руху на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для здійснення маневру обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху чим створив небезпеку для водія зустрічного руху автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в напрямку м. Жовква і який був позбавлений можливості своїми односторонніми діями уникнути ДТП, а водій [PERSON] з моменту виникнення небезпеки для руху яким був автомобіль марки «Ніссан Прем'єра» не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не змінюючи напрямку руху і маючи при цьому можливість попередити зіткнення транспортних засобів, змінив напрямок ліворуч і такими своїми діями створив аварійну обстановку, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] загинув на місці події, пасажири цього ж автомобіля потерпіла [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком суду, [PERSON] було призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном на 2 роки. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON], [PERSON] Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], у віці 49 р. На підставі висновку експерта № 241/2012 від 21.08.2012 р., у дитини [PERSON] при поступленні в лікарню, як свідчать медичні документи, виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, забійна рана на голові, закритий перелом лівої стегнової кістки, які могли утворитись при контакті з тупими предметами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 19.08. 2012 р. В період з 20.08.2012 р. по 7.09.2012 р., [PERSON] проходила стаціонарне лікування у Львівській обласній дитячій клінічній лікарні «Охмадит», що стверджується випискою від 15.11.2012 р. Крім того, згідно довідки травматологічного відділення Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «Охмадит», [PERSON] в період з 12.02.2013 р. по 25.02.2013 р. знаходилась на лікуванні та останній була проведена операція з видалення стержнів. Відповідно частини 1 статті 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 р., слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім того, на підставі ч.1 п.9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження підстави стягнення моральної шкоди, факт заподіяння зі сторони відповідача [PERSON] моральних страждань дочці позивачки, які полягають у спричиненні стресу з приводу отримання нею тілесних ушкоджень в результаті ДТП, втраті батька, порушенні нормального ритму життя та відпочинку. Таким чином, безспірним є той факт, що неповнолітня [PERSON] в результаті ДТП зазнала, як моральних, так і інших негативних явищ, і ці фактори мають незворотній характер. Беручи до уваги наведене, з врахуванням глибини моральних страждань, ступеня вини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням того, що шкода, спричинена малолітній дитині, суд приходить до переконання, що вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Враховуючи викладене, страхова компанія несе зобов'язання по відшкодуванню моральної шкоди на користь потерпілої від ДТП [PERSON] оскільки, така отримала ушкодження здоров'я у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани на голові, закритого перелову лівої стегнової кістки. Відповідно до характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань малолітньої дитини, виходячи з розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, суд приходить до переконання, що вимоги позивачки до страхової компанії в межах ліміту про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, позовні вимоги в частині відшкодування витрати на правову допомогу в справі у розмірі 3500 грн., які позивачка здійснила з метою відновлення свого порушеного права, підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved