Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа : [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 47113,90 грн., вказавши в заяві, що 11.07.2011р. о 07:315 год. на вул. Космічна - вул. Каланіна в м.Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Форд, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ 21093, д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Вина відповідача у скоєнні даної ДТП встановлена Запорізьким районним судом м.Запоріжжя, про що винесено постанову від 03.08.20111р. по адміністративній справі № 3-1614/11 та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно звіту № 113 від 04.08.2011р. складеного аварійним комісаром [PERSON] від 04.08.2011р., вартість відновлюваного ремонту автомобіля Форд д/н [NUMBER], належного [PERSON] становить 55528 грн. 68 коп. Відповідач на момент скоєння ДТП керував автомобілем ВАЗ 21093, д/н [NUMBER] на підставі довіреності від 14.05.2011р., але згідно ст.1.4 Закону України його відповідальність не була застрахована. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 46273 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5284 від 02.12.2011р. Крім того, за послуги аварійного комісару згідно рахунку № 94 від 14.10.2011р. та акту виконаних робіт від 18.07.2011р. платіжним дорученням № 4701 від 03.11.2011р. було перераховано 840 грн. У відповідності до ст.1191 ЦК України, до Моторного (транспортного) страхового бюро України після виплати страхового відшкодування [PERSON], перейшло право зворотної вимоги до відповідача в межах виплаченого відшкодування. Вимога Моторного (транспортного) страхового бюро України про компенсацію понесених витрат по виплаті страхового відшкодуванню відповідач в добровільному порядку не виконана. 27.09.2012р. між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ТОВ "Таліон" був укладений Контракт про надання правової допомоги № 67, згідно з яким ТОВ "Таліон" взяло на себе забов'язання щодо надання правової допомоги про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу з [PERSON] в розмірі 2000 грн. Посилається на те, що МТСБУ звернулось до Запорізького районного суду Запорізької області 25.11.2014р. з позовною заявою про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування з [PERSON] та [PERSON] Втім, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області № 317/4951/14-ц від 25.12.2014р. вказану позовну заяву було повернуто МТСБУ у зв"язку з порушенням правил підсудності.. Не погоджуючись з ухвалою суду МТСБУ подало скаргу на ухвалу суду. 10.03.2015р. ухвалою апеляційного суду Запорізької області ухвала залишена без змін. Після цього позов подавався др. Заводського районного суду м.Запоріжжя та направлений 16.04.15р. за підсудністю до Ленінського районного суду м.Запоріжжя, а тому строк позовної давності ними пропущено з поважних причин.. Просить визнати поважною причину пропущення строку подачі позовної заяви до суду та поновити строк подачі позову, стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 47113 грн. 90 коп., витрати на надання правової допомоги в розмірі 2000 грн. та по оплаті судового збору в сумі 279 грн. 55 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду. Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення по суті позову, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти позову, пояснила. що на момент скоєння ДТП водій [PERSON] керував автомобілем на підставі довіреності від 14.05.2011р. На момент скоєння ДТП [PERSON] мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/6789516. Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, обов`язковою умовою виплати страхового відшкодування є оцінка ушкодження, яке було завдано, та на підставі цієї оцінки здійснюється відшкодування шкоди. Вважає, що звіт № 113 від 04.08.2011р. є неналежним доказом по справі та не може бути прийнятим судом , оскільки відповідно до п.2 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 29 цього закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати . пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керуавав транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.4.3 наказу № 142/5/2092 від 24.11.2003р. МЮУ "Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здіснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договорних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством. Таким чином, в даному випадку оцінювачем був складений звіт про оцінку. Вважає, що судовий експерт не мав законних підстав для складання даного звіту. Вимога про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано документального підтвердження сплати такої суми винагороди. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності. Платіжне доручення на виплату потерпілій особі було проведене 02.12.2011р., а з позовом позивач звернувся до суду 25.03.2015р., тобто після спливу 3-річного строку. Просила в задоволення позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності зі ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 11.07.2011р. о 07:315 год. на вул. Космічна - вул. Каланіна в м.Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Форд, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ 21093, д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Вина відповідача у скоєнні даної ДТП встановлена Запорізьким районним судом м.Запоріжжя, про що винесено постанову від 03.08.20111р. по адміністративній справі № 3-1614/11 та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Зазначена постанова відповідачем не оскаржена та набрала законної сили. Згідно звіту № 113 від 04.08.2011р. складеного аварійним комісаром [PERSON] від 04.08.2011р., вартість відновлюваного ремонту автомобіля Форд д/н [NUMBER], належного [PERSON] становить 55528 грн. 68 коп. Відповідач на момент скоєння ДТП керував автомобілем ВАЗ 21093, д/н [NUMBER] на підставі довіреності від 14.05.2011р., але згідно ст.1.4 Закону України його цивільно - правова відповідальність не була застрахована. Згідно полісу № ВЕ/6789516 від 07.08.2010р. страхування автомобіля ВАЗ 21093, д/н [NUMBER], оформленого на ім`я [PERSON], яким керував відповідач за довіоенністю, було обрано тип III договору - страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу самим власником. Інші особи в договорі страхування не зазначені. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 46273 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5284 від 02.12.2011р. Крім того, за послуги аварійного комісару згідно рахунку № 94 від 14.10.2011р. та акту виконаних робіт від 18.07.2011р. платіжним дорученням № 4701 від 03.11.2011р. було перераховано 840 грн. У відповідності до ст.1191 ЦК України, до Моторного (транспортного) страхового бюро України після виплати страхового відшкодування [PERSON], перейшло право зворотної вимоги до відповідача в межах виплаченого відшкодування. На вимогу Моторного (транспортного) страхового бюро України про компенсацію понесених витрат відповідач в добровільному порядку не відшкодував. Доводи представника відповідача про те, що звіт 113 від 4.08.11р. є неналежним доказом оцінки пошкодженого майнв- безпідставні, т.я. відповідно до вимог ст. 40.3 ЗУ " Про обов"язкове страхування цивільно= правової відповідальності МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чм експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених ст. 41 цього Закону. Звіт 113 від 4.08.11р. складено [PERSON] як експертом на підставі доручення позивача, що підтверджено відповідними документами. За проведення зазначеного дослідження сплачено 3.11.11р. 840 грн. 27.09.2012р. між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ТОВ "Таліон" був укладений Контракт про надання правової допомоги № 67, згідно з яким ТОВ "Таліон" взяло на себе забов'язання щодо надання правової допомоги про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу з [PERSON] в розмірі 2000 грн. Однак квитанції про оплату зазначеної суми позивачем не надано. Суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності для подачі зазначеного позову, оскільки з первісним позовом до суду він звертався до Запорізького районного суду ще в листопаді 2014р. та зазначений строк перервався. Ухвала про повернення позивачу зазначеного позову у зв"язку з порушенням правил підсудності набула чинності лише 10.03.15р., а з цим позовом він звернувся до суду вже 16.03.15р. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 46273 грн. 90 коп. та витрати за послуги аварійного комісару в розмірі 840 грн. 00 коп. Відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати в розмірі 2000 грн., пов`язані з оплатою правової допомоги понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідача , оскільки їх оплата не підтверджується документально. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 479 грн. 55 коп., понесені ним при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial