Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

02 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору № 08/04/2008/480 К-1017 від 07.04.2008 р. ВАТ КБ "Надра" надав відповідачу кредит у розмірі 1653380,94 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,59% річних. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, у зв'язку із чим станом на 22.06.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 406034,63 дол.США. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили суд в позовних вимогах позивача відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістила. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали цивільних справ № 2610/28039/2012 та № 2-2350/11, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07.04.2008 р. між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] укладено договір кредиту, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 165380,94 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,59% річних, терміном на 240 місяців /а.с.9-11/. Згідно п.1.2 Статуту ПАТ КБ "Надра", Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Надра" продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" та приведення його статуту і відповідність до вимог ЗУ "Про акціонерні товариства" відповідно до наказу Тимчасового адміністратора № 52 від 26.01.2011 року ПАТ КБ "Надра" є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку "Надра", створенного відповідно до рішення засновників згідно установчого договору від 23.12.1993 року, який був реорганізований шляхом перетворення Комерційного банку "Надра" з товариства з обмеженою відповідальністю у відкрите акціонерне товариство, зареєстрованого Національним банком України 26.10.1993 року, реєстраційни № 205. 07.04.2008 року в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежі передбачених кредитним договором між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] укладено договір поруки № б/н, відповідно до умов якого остання відповідає перед банком у тому ж об'ємі що і [PERSON] /а.с.12/. Згідно письмових пояснень позивача, 07.04.2008 року, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежі передбачених кредитним договором між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] укладено договір поруки № б/н, відповідно до умов якого остання відповідає перед банком у тому ж об'ємі що і [PERSON]. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку" у ПАТ КБ "Надра" розпочалась процедура ліквідації та призначено особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку /а.с.6/. Як слідує матеріалів справи, Банк виконав свої зобов'язання за Договором, видавши [PERSON] кредит, у розмірі 165380,94 дол.США, тоді як відповідач систематично порушував умови договору. В зв'язку з чим за ним обліковується заборгованість: станом на 22.06.2015 року у розмірі 406034,63 дол.США, яка складається з наступного: - 165380,94 дол.США - заборгованість за кредитом; - 162219,19 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків; - 61896,41 дол.США - пеня за прострочення сплати кредиту; - 16538,09 дол.США- штраф /а.с.8/. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.03.2012 року, згідно висновку експерта № 6462 від 05.12.2011 року підпис від імені [PERSON] у графі "Поручитель" договору поруки від 07.04.2008 року виконаний не самою [PERSON] а іншою особою. Вказаним рішенням суду задоволено позов [PERSON] до ПТ КБ "Надра" про визнання договору поруки недійсним /а.с.57/. Відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05.12.2012 року позов ПАТ КБ "Надра" до [PERSON], [PERSON]С та [PERSON] задоволено частково та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ "Надра" загальну суму заборгованості за кредитним договором у сумі 202529,19 дол.США (яка складається з наступного 165380,94 дол.США - основний борг; 33798,00 дол.США - відсотки за користування кредитом; 3350,25 дол.США - пеня), судового збору 1700,00 грн. та 120 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи /а.с.50-53/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, згідно умов договору, відмова від виконання зобов'язання не припускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Згідно п.12 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. "Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Щодо визначення суми заборгованості, суд не погоджується із наданим позивачем розрахуноком. Як вбачається з наявних матеріалів справи, [PERSON] умови укладеного сторонами кредитно договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 22.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 406034,63 дол. США. Ухвалою суду від 02.12.2015 року провадження в частині вимог про стягнення заборгованості станом на 03.11.2012р. у розмірі 165380,94 дол. США (заборгованість за кредитом) та у розмірі 33798,00 дол.США (відсотки за користування кредитом) - закрито, оскільки постановлено заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05.12.2012 року за позовом з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Крім того, суд не погоджується із вказаною позивачем сумою заборгованості, а саме про стягнення пені у розмірі - 61896,41 дол.США за прострочення сплати кредитута штрафу у розмірі - 16538,09 дол.США, оскільки відповідно до статті 549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне і те ж порушення - термінів виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції про заборону подвійний цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, у справі № 6-2003цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись загальними судами при застосуванні норма права. Тобто, за одне й те саме порушення зобов'язання позивачем застосовано подвійну відповідальність одного виду, тому суд вваажає необхідним стягнути лише одну штрафну санкцію, а саме штраф у розмірі 16538,09 дол. США. Враховуючи вищевикладене, заборгованість [PERSON], що підлягає стягненню в судовому порядку становить 130521,19 дол. США (164319,19 дол. США - 33798,00 дол. США = 130521,19 дол. США) - по сплаті відсотків та 16538,09 дол.США- штраф. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 147059,28 дол. США. У задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити за безпідставністю вимог, оскільки рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.03.2012 року договір поруки між банком та [PERSON] - визнано недійсним. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки судом задоволені вимоги частково в обсязі 36,22% від заявлених вимог (147059,28 доларів США х 100% /406034,63 доларів США = 36,22%), то судові витрати підлягають стягненню у розмірі 3654 грн. (максимальна савка судового збору, що діяла становм на час подання позову) х 36,22% = 1323,48грн.

Outcome: partial