Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що 12 грудня 2008року близько 14 годині вона була затримана в м.Дружківці працівниками [PERSON] ГУ МВС України в м.Києві. Вночі 13 грудня 2008року вона була доставлена до ізолятору тимчасового тримання [PERSON] МВС України в м.Києві. 15 грудня 2008року слідчим ГУ МВС України в м.Києві відносно неї було порушено кримінальну справу за ст. 309 ч.2 КК України. в той же день була затримана на підставі ст. 115 КПК України. Досудове слідство проводилося слідчим управлінням ГУ МВС України в м.Києві. Після закінчення слідства справу було направлено для розгляду в Дружківський міський суд. УхвалоюДружківського суду від 28 березня 2012року кримінальна справа по її звинуваченню була направлена прокурору м.Києва для провадження додаткового досудового слідства. Протягом 5 місяців після направлення справи на додаткове слідство , їй ні прокуратура м.Києва, ні слідче управління в м.Києві нічого не повідомляли. В жовтні 2012року її захисник звернувся до прокуратури м.Києва з проханням повідомити, яке прийнято рішення по її справі. Тільки 29 січня 2013року захисник отримав повідомлення від прокурора м.Києва, що постановою від 21.08.2012року слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві кримінальна справа відносно неї закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960р). У зв"язку з припиненням справи запобіжний захід стосовно неї - підписка про невиїзд, повинна бути скасована, але про припинення справи їй не було повідомлено і запобіжні заходи зберігаються , а вона фактично знаходиться під слідством до теперішнього часу. Незаконне притягнення її до кримінальної відповідальності завдало їй моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданого громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суда" . В період досудового слідства її принижували, до неї застосовувалися фізичні заходи впливу з боку працівників міліції, тому вона вимушена була визнати себе винною у вчиненні злочину, якого не вчиняла. На досудовому слідстві вона з 12 грудня 2008року до 25 грудня 2008року перебувала під вартою. Про те, що вона притягається до кримінальної відповідальності за підозрою у зберіганні наркотичних засобів, стало відомо її друзям та знайомим, що привело до порушення раніше існуючих гарних взаємовідносин з ними. Завдану моральну шкоду оцінює виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати 1218грн за кожний місяць перебування під слідством, що складає 53 місяці, сума шкоди 64554грн. Просить стягнути моральну шкоду з Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з розрахункового рахунку [PERSON] МВС України в м.Києві. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, оскільки вважають, що позивач перебувала під слідством незаконно. Кримінальна справа, яка була порушена стосовно неї розслідувалася з порушенням правил підслідності, передбачених ст. 116 КПК України. Постановою слідчого була закрита у зв"язку з відсутністю в її діях складу злочину. Після закриття справи, позивачу не повідомили про це. Не повідомили, що запобіжний захід стосовно неї скасований. Під час перебування під слідством її били, що вимушило ввизнати вину у вчиненні злочину, якого не вчиняла. Вона втратила роботу, оскільки підприємство не бажало мати працівника, який обвинувачується у вчиненні такого тяжкого злочину. Весь час вона була обмежена у виїзді з місця мешкання. І поки їй не подзвонив адвокат і не повідомив про отримання постанови про закриття справи, вона вважала себе особою, яка перебуває під слідством і не має права покидати місце мешкання без дозволу слідчого. На неодноразові звернення захисника щодо результатів розслідування кримінальної справи, вперше відповідь надійшла 29 квітня 2013року. Вона перебувала під слідством більше 4 років: з 12.12.2008р до 29.04.2013р, і моральна шкода за цей період складає 64554грн, з розрахунку мінімальної заробітної плати на день розгляду справи 1218грн, як передбачає ст. 13 названого Закону. Просять цю суму стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з розрахункового рахунку [PERSON] Відповідач Шевенківське РУ ГУМВС України в м.Києві в судове засідання не з"явився. Надали заперечення, в якому просять відмовити позивачці в задоволенні вимоги повністю, оскільки вважають, що відсутні правові підстави для відшкодування шкоди , передбачені ст. 1176 ЦК України та п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду". Позивачкою не надано доказів щодо визнання дій [PERSON] протиправними, доказів, які свідчать про заподіяння [PERSON] моральних страждань або втрат немайнового характері, про ще, що при законному порушенні та закритті кримінальної справи було принижено гідність, порушено плани та перспективи. Порушення кримінальної справи та затримання в порядку ст. 115 КПК України позивачки, притягнення як обвинуваченої і пред"явлення обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, було здійснено 15.12.2008р слідчим управлінням ГУМВС України в м.Києві, яким і проводилось досудове слідство. До [PERSON] кримінальна справа стосовно позивачки надійшла після притягнення останньої до кримінальної відповідальності та направлення Дружківським судом прокурору м.Києва для додаткового розслідування. Районним управлінням позивачка, як обвинуваченна не притягувалась, під вартою не утримувалась, в ході розслідування кримінальної справи [PERSON] незаконного проведення обшуку, виїмки, накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян не було. Також вважають, що позов пред"явлений до неналежного відповідача (а.с.30- 32). Представник відповідача державної казначейської служби вважає, що позивачка знаходилася під слідством не 53 місяці, як зазначено в позові, а протягом з 12.12.2008р по 21.08.2012р всього 44 місяці. В цей період мінімальна заробітна плата змінювалася щоквартально , тому з урахуванням цих змін, розмір шкоди за 44 місяці складає 41305грн. Просить в позові відмовити. Суд дослідивши докази по справі, вважає що позов [PERSON] до Державної казначейскої служби України, [PERSON] районного управління МВС України в м.Києві про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року позивача було затримано за підозрою у вчиненні правопорушення заступником начальника відділу БНОН [PERSON] ГУМВС України в м.Києві (а.с.17) 15 грудня 2008року позивача було затримано слідчим СУ ГУМВС в м.Києві у підозрі у вчиненні злочину (а.с.7) порушено стосовно неї кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, притягнуто як обвинувачену і пред"явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України. (а.с.18, 8). 25 грудня 2008року постановою Шевченківського районного суду м.Києва слідчому було відмовлено у задоволенні подання про обрання [PERSON] запобіжнго заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.6зв) і позивачу обрано запобіжний захід підписка про невиїзд. Відповідно до Акту судово медичного обстеження № 8430 від 29.12.2008року (а.с.5) проведено судово-медичне обстеження [PERSON], виявлені у останній легкі тілесні ушкодження, які спричиненні тупими предметами, і могли виникнути у вказаний нею період. Зі слів [PERSON], 14 грудня 2008року троє співробітників міліції одягали їй на голову маску, що закривала обличча, нею стискували шию, наносили удари руками по обличчу, били ногами по різних частинах тіла, одягали їй наручники. До 14.12.2008р та після 14.12.2008р отримання будь-яких тілесних ушкоджень заперечує. Кримінальна справа по звинуваченню позивача у вчиненні злочину передбаченого ст. 309 ч.2 КК України неодноразово направлялася судом для додаткового розслідування і останній раз це було 28.03.2012року постановою Дружківського міського суду справа повернута прокурору м.Києва для провадження додаткового слідства у зв"язку порушенням правил підслідності, передбачених ст. 116 КПК України та іншими порушеннями КПК України 1960р. Постановою слідчого СВ [PERSON] ГУ МВС України в м.Києві [PERSON] від 21 серпня 2012року кримінальна справа, порушена відносно [PERSON] за ознаками злочину , передбаченого ч.2 ст. 309 КК України - закрита за відсутністю в її діях вказаного складу злочину. Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд , який був обраний щодо позивача скасовано. Порушено справу за фактом вчинення злочину за ст. 309 ч.2 КК України (а.с.15-16). Дана постанова була надіслана захиснику позивача 29 квітня 2013року (а.с.14). Таким чином [PERSON] незаконно перебувала під слідством з 15 грудня 2008року по 21 серпня 2012року , то б то 3 роки 8 місяців та 6 днів, що складає 44 місяці та 6 днів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину. Відповідно до положень ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Ст. 13 Закону передбачено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімум доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду внаслідок безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності. Позивач протягом тривалого часу перебувала незаконно під слідством, під час перебування під слідством отримала тілесні ушкодження. Це призвело до порушення її нормальних життєвих зв"язків, і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи тривалість перебування під слідством, засади розумності та справедливості, суд вважає що шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" в розмірі 53 592грн (з розрахунку 44міс х 1218грн, де 1218грн мінімальна заробітна плата на день розгляд справи). Суд не погоджується з доводами позивача, що термін перебування під слідством складає 53 місяці, оскільки вважає, що період перебування позивача під судом і слідством починається з 15.12.2008 року - дня пред'явлення обвинувачення та обрання запобіжного заходу, по 21.08.2012 року - дня постанови про закриття справи, тобто 3 роки 8 місяців та 6 днів, що складає 44 місяці та 6 днів. Тому в решті позову необіхно відмовити. Державна казначейська служба України, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду ( п 4 ПОЛОЖЕННЯ про Державну казначейську службу України , яке затверджене Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011 ) Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України відповідно до покладених завдань (окрім іншого) здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Таким чином, стягнення шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, провадиться з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Outcome: partial