Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Заступник прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації зернувся до суду з вказаним позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації 2913 грн. 78 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позову зазначається, що вироком Рівненського міського суду від 17 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вироком апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року задоволено апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] та засуджено [PERSON] за ч. 1 ст. 121 КК України - на п'ять років позбавлення волі. У зв'язку з вчиненням вказаного злочину, [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні у відділеннях АІТ та торокальної хірургії Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня". В судовому засіданні представник позивача Колеснік К.М. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надіслав суду пояснення в яких вказав про повне визнання позову, справу просить розглядати у його відсутність. За таких обставин, суд, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 17 вересня 2014 року [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вироком апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року задоволено апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] та засуджено [PERSON] за ч. 1 ст. 121 КК України - на п'ять років позбавлення волі. Так, 14 лютого 2014 року, близько 14 год. 00 хв., [PERSON], перебуваючи поблизу училища [ADDRESS], під час конфлікту з [PERSON], маючи на меті умисне заподіяння тілесних ушкоджень, завдав потерпілому один удар колючо-ріжучим предметом (клинком ножа) в ділянку грудної клітки, чим заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. У зв'язку з вчиненням вказаного злочину, [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні у відділеннях АІТ та торокальної хірургії Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня" з 14 лютого 2014 року по 26 лютого 2014 року, що складає 12 ліжко-днів. Сума витрат на лікування хворого, згідно з розрахунком, становить 2913 грн. 78 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно із ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, розмір відшкодування визначається, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених потерпілим в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. В матеріалах справи наявна довідка-розрахунок бухгалтерії Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради № 71 від 06 жовтня 2014 року із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти зараховуються до бюджету м. Рівне на зазначений у довідці рахунок (п.п. 4 та 5 Порядку). Частиною 7 статті 128 КПК України встановлено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Оскільки відповідачем було заподіяно тілесні ушкодження [PERSON] внаслідок чого останній знаходився на лікуванні у Комунальному закладі "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради, на його лікування було витрачено державою 2913 грн. 78 коп., [PERSON] в добровільному порядку витрати не відшкодував, тому вони підлягають стягненню на користь Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації в порядку ст. 1206 ЦК України. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved