Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, залучивши в якості третіх осіб: [PERSON] [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки суму матеріального збитку у розмірі 86 733 (вісімдесят шість тисяч сімсот тридцять три) гривні 00 копійок та витрати на послуги спеціаліста з оцінки у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що 14 серпня 2014 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] власником якої вона є, з вище розташованої квартири [ADDRESS] в якій проживає відповідачка [PERSON], власником квартири якої вона є. Оскільки в матеріалах справи міститься висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири позивача, вартість якої відповідач вважає перевищеною на 80%, в зв'язку із цим, відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду, тому остання просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача за довіреністю від 01.10.2014 року [PERSON] та сама позивачка в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю від 17.03.2015 року [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково в частині нанесення прямих збитків, заперечуючи проти стягнення ПДВ та судових витрат пов"язаних з витратами на послуги спеціаліста з оцінки у розмірі 1600 гривень, зазначаючи, що вказаний звіт спеціаліста є недопустимим доказом, не спростовуючи факт залиття квартири з вини його довірительки. Треті особи: [PERSON], [PERSON] , належним чином повідомлені у судове засідання не прибули. про те у своїй письмовій заяві просили розглядати справу за їх відсутності ( а.с. 157; 160). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 22.10.2007 року (а.с. 18). 14 серпня 2014 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS], що розташовано поверхом вище та належить на праві власності відповідачці [PERSON]. 15 серпня 2014 року комісією ЖЕД № 205 у складі головного інженера Возної Т.М, голови комісії Красножон Т.М., майстра [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] та мешканця квартири [PERSON] було складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання, електроканалізації. Комісією встановлено причини залиття квартири, а саме: халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] до сантехобладнання. Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON]. Оскільки власник квартири [ADDRESS] на погодилась з висновком комісії та була категорично проти виконання робіт поставлених комісією, позивачка звернулася до незалежного експерта та вирішити питання в судовому порядку. На підставі складеного Акту позивачка звернулася до відповідача [PERSON] з приводу відшкодування шкоди, відповідачка свою провину у залитті квартири визнала але заподіяну позивачці шкоду відшкодовувати відмовилася. Для встановлення розміру заподіяної позивачці залиттям квартири шкоди, вона звернулася до ТОВ «Агентство Експертної Оцінки», яке має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 16435/14 від 14 травня 2014 року (а.с. 76), щодо проведення незалежної оцінки ринкової вартості збитків, заподіяних внаслідок затоплення квартири позивачки, сплативши за послуги 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок на рахунок ТОВ «Агентство Експертної Оцінки» за оцінку збитків від залиття нерухомості за адресою: [ADDRESS], що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14 від 29 серпня 2014 року (а.с. 5). Згідно Висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартир [ADDRESS], ринкова вартість проведення відновлювального ремонту (з податком на додану вартість) становить 86 733 (вісімдесят шість тисяч сімсот тридцять три) гривні 00 гривень (а.с. 14-79). Представник відповідачки [PERSON], який діє на підставі довіреності НАК 973338 від 17.03. 2015 року ( а.с. 133) у судовому засіданні заперечуючи проти суми матеріального відшкодування, та стверджуючи, що всупереч аргументам та доводам позивача, відповідачка не заперечує проти факту затоплення квартири позивача але вважає, що відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, в розмірі 11 191 (одинадцять тисяч сто дев'яності одній) гривні 20 копійок, посилаючись на те, що в звіті зазначено завищену вартість всіх відновлювальних матеріалів майже в три рази та додатково внесено у звіт майно, яке пошкоджено не було, оскільки не було зазначено в акті від 15.08.2014 року. Не погоджуючись з такою вартістю збитків, відповідачка звернулась до організації ТОВ "РД ЄВРОБУД-ЖИТЛО", що має відповідну ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції № 589734 від 27.07.2011 року на проведення будівельних робіт, ремонтних робіт, монтажних робіт та встановлення наслідків відповідальності. Відповідно до дефектного акту, договірної ціни, комерційного кошторису об'єкту, підсумкової відомості ресурсів, локального кошторису, вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття складає 11 191 (одинадцять тисяч сто дев'яності одну ) гривню 20 копійок. Відповідні розрахунки було зроблено організацією, яка має відповідну будівельну ліцензію та найновішу систему програмного комплексу АВК-5 "Автоматизований випуск кошторисно-ресурсної документації" з підсистемою ПД. Згідно ст. 7 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілим особам (позивачам) повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як Звіт про оцінку майна (актом оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" Право на практичну діяльність за відповідними напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямів надається суб'єктам оціночної діяльності після отримання відповідних сертифікатів, які видає Фонд державного майна України, що передбачено Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні." Оцінувачем такої шкоди може бути компетентний суб'єкт оціночної діяльності в контексті ст.ст. 5,6 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" № 2658-ІІІ, якого внесено до Державного реєстру оцінювачів, що веде Фонд державного майна України. Однак, ТОВ "Агентство експертної оцінки" не має відповідних свідоцтв та сертифікатів для виконання таких досліджень. Відповідно до п. 2.3.6. «Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій» стверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від Л05.2005, № 76 (далі -Правила) у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься в Додатку № 4 до зазначених Правил. Згідно встановленої форми факт залиття квартири та його наслідків фіксується комісією у складі: голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря- сантехніка, представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку. Відповідно до типового акту та роз'ясненнями Міністерства з питань житлово- комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття в акті залиття квартири повинно бути відображено: -дата складання акта (число, місяць, рік); -прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; -прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; -адреса квартири, поверх, форма власності прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; - характер залиття та його причини; - завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік : пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); - висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. 15.08.2014 року представниками балансоутримувача будинку, житлово-експлуатаційною дільницею № 205 було обстежено квартиру позивача та складено відповідний Акт, однак, в порушення роз'яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, в цьому акті зазначено: "що у кімнатах на підлозі паркетна дошка - залита", та "по квартирі пошкоджено електропроводку", але не вказано точні обсяги залиття паркету та пошкодження проводки, а це є суттєвим порушенням та важливим питанням. Тому, що від цієї інформації залежить і розмір відшкодування. Таким чином, представник відповідача вважає, що у зв'язку з тим, що в акті обстеження від 15.08.2014 року не зазначено, взагалі відсутні обсяги нібито пошкодженої паркетної дошки та електропроводки, а відтак, необгрунтованим є стягнення відшкодування за нібито пошкоджене майна, обсяг якого не встановлено. Тому, з вищенаведених підстав, представник відповідача визнає позовні вимоги частково, надавши свої письмові заперечення ( а.с. 111-113). Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні заперечень щодо вимог позивача. Суд вважає вищезазначені заперечення представника відповідача не обґрунтованими та не доведеними, а тому не приймає їх до уваги. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що для настання відповідальності у вигляді відшкодування завданої шкоди, необхідна наявність вини особи у заподіянні шкоди, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою. Як вбачається з акту від 15. 08. 2014 року ( а.с. 6-7) при обстеженні квартири [ADDRESS] після залиття , яке сталося з вини відповідачів пошкоджено: - коридор площею 7,4 кв. метри залито стелю та стіни; - кухня залито стелю та стіни; - кімната, площею 11,6 кв. метри залито стелю та стіни; - кімната площею 19,1 кв. метри залито стелю та стіни; - по всій квартирі залито підлогу і електропроводку, причиною залиття, зазначено в акті, халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] до сантехобладнання ( запірні вентилі) знаходились у відкритому стані, незадовільний стан кухонної каналізації, до якої підключено пральну машину, забитий сифон кухонної мийки. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08. 10. 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. На виконання зазначеного припису процесуального закону за клопотанням представника відповідачки [PERSON] була призначена та проведена судова-будівельно-технічна експертиза. Отже, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи від 15.12. 2015 року за № 8337 ( а.с. 188-214), вартість ремонтно- будівельних робіт квартири [ADDRESS], розрахована згідно вимог нормативної документації автоматичним способом, за допомогою програмного комплексу "АВК-5"з переліком мінімально необхідних ремонтно-будівельних робіт в діючих цінах на момент проведення дослідження, а тому дійсний розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS], яке відбулось 14.08. 2014 року, відповідно до Акту від 15.08. 2014 року складеного комісією комунального підприємства "Житлово- експлуатаційна дільниця № 205" в цінах на момент проведення дослідження складає ( з урахуванням ПДВ) 57 388 ( п"ятдесят сім тисяч триста вісімдесят вісім) гривень , разом з тим позивачка не заявляє вимог щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту. Проте, заявляє вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири [ADDRESS], що мало місце 14.08. 2014 року, отже, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи від 15.12. 2015 року за № 8337 ( а.с. 188-214) , вартість заподіяної матеріальної шкоди на момент проведення дослідження складає ( з урахуванням ПДВ) 57 388 ( п"ятдесят сім тисяч триста вісімдесят вісім) гривень , розрахована згідно вимог нормативної документації автоматичним способом, з переліком мінімально необхідних ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів або їх частин до належного технічного стану з врахуванням фізичного зносу опоряджувальних матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження. Згідно приписам статті 66 Цивільного процесуального кодексу України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті цих висновків та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. З урахуванням наведеного, суд приймає в якості належного та допустимого доказу по цій справі висновок судового експерта М.Ю. Стасюк № 8337 від 15.12. 2015 року. З огляду принципу диспозитивності, встановлений ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирати докази. У той же час особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд, відповідно до ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 27, статей 60, 131 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З вимог ст. 1192 ЦК України вбачається, що розмір збитків які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи (ч.1). Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів (ч.2 ). В сенсі цих положень - ніякий доказ не має переваги перед другим, а судове рішення постановляється з урахуванням всіх доказів. Разом з тим, посилання позивачки та її представника [PERSON] на висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття, зазначений кошторис містить перелік таких робіт, які не зазначені в акті обстеження від 15.08.2014 року та мають вичерпний перелік пошкоджень, які сталися в квартирі позивачки внаслідок залиття. В кошторисі, під графою ремонт та відновлення елементів № 16 ремонт шафи ( заміна ДСП)- сума 876,82 гривні;№ 27 ремонт кухонної меблі- сума 1 116, 01 гривень;№ 51 ремонт шафи ( заміна ДСП) - сума 1 116,01 гривень; № 77 ремонт шафи - сума 3 026,09 гривень , № 84 ремонт шафи ( заміна ДСП) 876, 82 гривень, представником позивачки в судовому засіданні не доведено належними доказами саме з чого складається зазначена сума, з яких вихідних даних вона походить ( кількість, розмір, матеріал), як того вимагає ст. 60 ЦПК України, таким чином судом не може бути взято до уваги вищезазначений локальний кошторис на оздоблювальні роботи ( а.с. 64-68) оскільки є не належним доказом по справі. Враховуючи викладене вище, а також те, що судом було встановлено, що залиття квартири [ADDRESS], що належить позивачці сталось з вини мешканця квартири [ADDRESS] в наслідок порушення правил експлуатації та недбалого відношення до сантехнічного обладнання, суд вважає, що позивачем було доведено частково ті обставини на які вона посилалась, як на підставу своїх вимог, а відтак приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в зв'язку із затопленням квартири позивача в сумі 57 388 (п'ятдесят сім тисяч триста вісімдесят вісім гривень) 00 копійок, також не підлягають задоволенню і витрати на послуги спеціаліста з оцінки у розмірі 1600 гривень, оскільки висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] від 29.08. 2014 року ( а.с. 19- 79) судом визнано не допустимим доказом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням задоволення позову частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 573 (п'ятсот сімдесят три) гривні 88 копійок.

Outcome: partial