Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року в с. Поточище помер її чоловік [PERSON]. Житловий будинок та господарські будівлі і споруди розташовані по [ADDRESS] відносились до суспільної групи "колгоспний двір", головою якого був [PERSON]. Для обслуговування житлового будинку і господарських споруд виділена земельна ділянка площею 0,14 га. Спадкове будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст.121,123 ЦК УРСР 1963 р. належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 1991 рік у даному господарстві були зареєстровані і проживали: голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON]. Після смерті чоловіка позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, а саме утримує житловий будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує податки, виготовила технічну документацію, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство у зв'язку із відсутністю документу, який би посвідчував би право власності на житловий будинок. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Городенківської РДНК № 3176/02-31 від 02.10.2018 року позивачці відмовлено в оформленні спадщини по причині відсутності свідоцтва про право власності на житловий будинок. Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ" № 8686 від 04.09.2018р. стверджено, що станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до Звіту про вартість майна складеного ЕТВО "Придністров'я" ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 72 220 грн. Позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про проведення підготовчого засідання та судового розгляду справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності у зв'язку з віддаленістю проживання. Проти позовних вимог не заперечує. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 15.01.2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області слідує, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 лютого 1961 року, актовий запис № 3 від 07.02.1961р.; після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30.11.1961р. с/ЗАГС с. Поточище Городенківського району Станіславської області доводиться, що відповідачка [PERSON] народилася [INFO] року в с. Поточище Городенківського району Станіславської області, актовий запис № 54 від 30.11.1961р., її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] р. у віці 76 років в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 02.04.2012 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.04.2012 року виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті (31.03.2012р) [PERSON] проживав і був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою [ADDRESS] та разом з ним на день смерті проживала і була зареєстрована дружина [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 536, виданою 23.08.2018 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Повідомленнями приватних нотаріусів Городенківського РНО Стефурак Н.Я., Яшана Р.Р. та державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. підтверджується те, що ними не відкривалася спадкова справа щодо майна [PERSON], який помер [INFO] року. В поданій до суду заяві відповідачка [PERSON] зазначила, що після смерті свого батька [PERSON] вона у встановленому законом порядку не зверталась за оформленням спадщини, а саме: будинку та земельної ділянки (яка знаходиться під будинком та надана для обслуговування останнього) і на даний час не заперечує проти успадкування цього майна її матір'ю [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] До спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] Довідкою № 169 виданою 01.03.2019 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що житловий будинок по [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору, за даним господарством закріплена земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,14 га. Станом на 15.04.1991р. в домогосподарстві по [ADDRESS] були зареєстрвоані і проживали: голова домогосподарства [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 655, виданою 24.10.2018 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 02.10.2018 р. № 3176/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] на житловий будинок [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкоємець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 8686, виданою 04.09.2018 р. ОКП "Коломийське МБТІ" стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] - не зареєстровано. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] складеного 17.09.2018 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1950 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1950, 1955, 1991, 1995 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров'я" на підставі договору № 310 від 26.09.2018 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] району станом на 26.09.2018 року становить 72 220 грн. З копії Рішення № 208-17/2018 сьомого демократичного скликання сімнадцятої сесії Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 18.09.2018 року слідує, що [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо оформлення безоплатно у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] - орієнтовною площею 0,14 га, для ведення особистого селянського господарства в с. Поточище в ур."Ферма" площею 0,11 га, в ур. "Біля ставу" площею 0,20 га, ур. "Середня гора" площею 0,15 га. Після смерті чоловіка позивача прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок, позивача не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за зазаконом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачка не заперечуює щодо задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1221- 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved