Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

у грудні 2018 року ПрАТ «СК «Країна» звернулася у суд з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК № 4992488, за умовами якого страховик зобов'язувався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю здоров'я та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, зокрема автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER]. 18 квітня 2017 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Prius» [NUMBER], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Toyota Prius» 1126. Постановою судді Оболонського районного м. Києва від 04 липня 2017р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні вказаної ДТП. Відповідно до Страхового акту №43/44974/3.2.29 розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 4 352,51 грн. На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4 352,51 грн. [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 15107 від 10.11.2017 року. За таких обставин, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] суму завданих збитків в розмірі 4 352,51 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 20) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 квітня 2017 року о 13 год. 55 хв. в м. Києві по вул. П. Панча, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автобусу «Audi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Toyota Prius» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вбачається, що водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Audi» д.н.з. [NUMBER], не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою червоного проблискового маячка, звукового сингалу та команди в гучномовець про зупинку. Він був зупинений переслідуванням на патрульному автомобілі «Toyota Prius» державний номер [NUMBER]. При цьому, [PERSON] 18 квітня 2017 року о 13 год. 55 хв. в м. Києві по вул. П. Панча,3, керував автомобілем з ознаками сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого законом порядку медичного огляду для визначення стану сп'яніння. У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Prius» державний номер [NUMBER], що належить на праві власності Департаменту патрульної поліції. Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 04 липня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2,124, 122-4, 130 ч. 1 КпАП України. (а.с. 6) Постанова є чинною. Відповідно Страхового акту № 43/44974/3.2.29 від 10 листопада 2017 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті власнику «Toyota Prius» державний номер [NUMBER], складає 4 352,51 грн. (а.с. 52) На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4352,51 грн. [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 15107 від 10.11.2017 року. (а.с. 13) Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов'язання з відшкодування шкоди. Разом з тим ст. 993 ЦК передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності. Крім того, у правовідносинах майнового страхування страховик, що виплатив страхове відшкодування, не може звернутися до страхувальника чи іншої особи, яка одержала страхове відшкодування. Натомість регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред'явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов'язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов'язанні. У даній справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Окрім того, згідно з пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України &qu s;Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Підпунктом 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону встановлено, що учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання ДТП. Якщо ці особи з поважних причин не могли виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Згідно пп. а) пп. 38.1.1 п.38.1. ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховику належить право регресивної вимоги, зокрема у випадку якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки Постановою судді Оболонського районного суду від 04 липня 2017 року стан алкогольного сп'яніння та вина відповідача у заподіянні ДТП доведена, то дана обставина не потребує доказування. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що ПАТ «СК «Країна" виплатило потерпілому страхове відшкодування за договором, то до нього в порядку та на умовах передбачених ст.1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про страхування», перейшло регресне право вимоги до відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відшкодувати позивачу кошти в порядку регресу належить саме [PERSON], як особі визнаній винною в настанні дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на наведене, заявлений позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 1 762 грн. судового збору.

Outcome: approved