Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Посилаючись на на статті 22, 1187, 1194, 1195, 1202 Цивільного Кодексу України, просила суд про наступне: - стягнути з кожного із фізичних осіб-відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь одноразовим платежем по 1720,44 грн. втраченого доходу за 12 місяців; - стягнути з кожного з них по 143,37грн. втраченого доходу щомісячними платежами довічно, починаючи з 13-го місяця після набрання рішенням законної сили; - стягнути з кожного з них на її користь по 494 862,82 грн. моральної шкоди; - стягнути з кожного з юридичних осіб-відповідачів - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» (далі по тексту рішення СК «РАЙП») та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі по тексту рішення СК «УНІКА») - на її користь по 12 763,60 грн. майнових збитків та по 638,18 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. [PERSON] та її представник [PERSON] суду пояснили, що 4 травня 2012 року у м. Кременчуці на перехресті вулиць Пролетарської та Жовтневої сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водіїв [PERSON] та [PERSON], в результаті чого позивачка, яка перебувала як пасажирка таксі в автомобілі під керуванням [PERSON], отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що викликали довготривалий розлад здоров»я. Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 6 вересня 2012 року, який набрав законної сили, обидва водії визнані винними у злочині, передбаченому частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України. Через отримані травми [PERSON] проходила тривале стаціонарне лікування, численні обстеження, перенесла операції, і 18 березня 2013 року їй встановлена третя група інвалідності із втратою 25% працездатності. [PERSON] вважала, що [PERSON] та [PERSON] мають відшкодувати їй втрачений заробіток та моральну шкоду. Відповідачі - Страхові компанії як страховики цивільно-правової відповідальності водіїв зобов»язані їй відшкодувати в рівних частках майнову шкоду, яка полягала у витратах на лікування, та моральну шкоду. Відповідач [PERSON] позов визнав частково: погоджувався сплатити потерпілій одноразовим платежем втрачений заробіток за 12 місяців в сумі 1 720,44 грн., заперечував проти стягнення з нього щомісячно 143,37 грн. втраченого заробітку довічно та частково визнав вимоги про стягнення моральної шкоди, запропонувавши її грошовий еквівалент в сумі 25 000 грн. Він та його представник [PERSON] пояснили, що сплачувати щомісячно і довічно [PERSON] втрачений заробіток у [PERSON] немає можливості, а визначений позивачкою розмір моральної шкоди вважали завищеним та недоведеним. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував про стягнення з нього одноразовим платежем втраченого доходу за 12 місяців в сумі 1 720,44 грн. та 143,37 грн. щомісячно у подальшому; проти розміру моральної шкоди заперечував. Він та його представник [PERSON] вважали, що грошовий еквівалент моральної шкоди визначений позивачкою неправильно та просили суд зменшити його, посилаючись, зокрема, і на стан здоров»я самого відповідача [PERSON], який захворів на тяжку хворобу. СК «РАЙП» свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином (а.с.81,150,178,194,196). СК «УНІКА» свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином (а.с.77,91,122,137,179). Суд, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив такі фактичні обставини справи: Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 6 вересня 2012 року, який набрав законної сили, [PERSON] та [PERSON] були засуджені за частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України (а.с. 13,14). Суд встановив, що 4 травня 2012 року близько 23-ї години на перехресті вулиць Пролетарської та Жовтневої в м. Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілей ЗАЗ 110307 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дії обох водіїв не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України - [PERSON] не виконав вимоги п.п. 8.7.3(є), 8.10, 16.3, а [PERSON] - вимоги п.12.3, та знаходились у причинному зв»язку із ДТП. Внаслідок їх дій пасажирка таксі - автомобіля, яким керував [PERSON], - [PERSON] отримала численні тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. Потерпіла [PERSON] тривалий час і неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні, проходила обстеження, перенесла хірургічні втручання. 18 березня 2013 року їй було встановлено третю групу інвалідності з втратою 25 % працездатності (а.с.23,35). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страховій компанії «ПЛЮС», яка рішенням загальних зборів учасників від 12 вересня 2011 року змінила найменування на Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА». Водії звернулися у встановлений законом строк до страховиків із заявами-повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду, але страховики заяви залишили без реагування. У період часу, коли сталася ДТП, [PERSON] не працювала. Мінімальна заробітна плата станом на дату ДТП становила 1094,00 грн.; з 01.01.2013 року розмір мінімальної заробітної плати встановлений у сумі 1147,00 грн. Витрати позивачки на лікування на час пред'явлення позову склали 12 399,20 грн., що підтверджується письмовими доказами. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів (стаття 1195 ЦК України). Згідно частини 1 статті 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я…Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку ( стаття 26 Закону). В даному випадку цей розмір становить 13 128,00 грн. (1094,00 грн.x12). Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю (стаття 26-1 Закону). Суд приходить до висновку, що ступінь необережної вини відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо наслідків ДТП є однаковою, тому відповідати за позовом вони мають у рівних частках. З них у відповідності до статей 1195,1202 ЦК України на користь позивачки слід стягнути одноразовим платежем втрачений дохід за 12 місяців в сумі 1720,44 грн., втрачений дохід в сумі 143,37 грн. щомісячними платежами, починаючи з 13 місяця після набрання рішенням законної сили і довічно. Врахувавши тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, тривалість перенесених фізичних страждань, негативні зміни, які сталися у житті позивачки, суд погоджується з тим, що [PERSON] завдана значна моральна шкода. Відшкодувати її слід з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у сумі по 200 000,00 грн. з кожного. З відповідачів - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» та «Страхова компанія «УНІКА» на користь [PERSON] підлягають стягненню по 12 763,60 грн. майнових збитків і по 638,18 грн. у відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України, -

Outcome: partial