Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

26 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що 12 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7080,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] [PERSON] помер. Станом на 17 січня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 7061,54грн., з яких: 6875,00грн. - заборгованість за кредитом, 186,54грн. - заборгованість за відсотками. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] , який протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] від спадщини не відмовився, а тому до нього перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором. У відповідності до ст. 1281 ЦК України, 26 лютого 2019 року банком була направлена претензія до Снігурівської державної нотаріальної контори, яка направила відповідь, що отримана банком 11 квітня 2019 року. 03 жовтня 2019 року позивачем до спадкоємця було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача, як спадкоємця, заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 7061,54грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав, проти заочного розгляду справи заперечень не мав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судових повісток рекомендованим листом з повідомленням, які повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 12 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7080,00грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків у розмірі 3% в місяць з розрахунку 360 днів в рік. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, строк дії кредитної картки до 09/15 року. [INFO] в м. Снігурівка Миколаївської області [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2015 року ВДРАЦС Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 20). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком складала - 7078.24 грн. - заборгованість за кредитом, 195,06 грн. - заборгованість за відсотками, після цього на погашення боргу внесено 28.04.2015 року - 1,23грн., 04.05.2015 р. - 16,17 грн., останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором внесено 10 жовтня 2015 року у сумі 4895,4грн., тобто заборгованість за кредитним договором складає 2361,2 грн. З вимогою про повернення кредитної заборгованості банк за життя [PERSON] до останнього не звертався. 01 лютого 2016 та 22 січня 2019 року позивач направив претензію кредитора до Снігурівської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 22). 21 березня 2019 року завідувач Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ю.В.Коваль повідомила кредитора АТ КБ «ПриватБанк», що 05 червня 2015 року відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] №198/2015., яка отримана банком 11 квітня 2019 року (а.с.23). Згідно відмітки на пакеті грузовідправника, банк здав даний позов відправнику 26 березня 2020 року (а.с.38). Як слідує з копї спадкової справи №198/2015, заведеної Снігурівською державною нотаріальною конторою 05 червня 2015 року, спадкоємцем померлого [PERSON] є його син [PERSON] . За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. З встановлених у справі обставин та досліджених доказів встановлено, що після смерті [PERSON] банк звернувся до нотаріуса з претензією від 01 лютого 2016 року. Оскільки, судом не встановлено обставин які б свідчили про те, що кредитор дізнався або мав дізнатися про відкриття спадщини раніше ніж у 6-ти місячний строк, який передував зверненню кредитора до нотаріуса з вимогою до спадкоємців боржника, строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, ним не пропущено. Спадщина успадкована [PERSON] , який у встановлений строк звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини за законом. Реєстрація за однією адресою зі спадкодавцем на день його смерті [PERSON] та [PERSON] , за даними будинкової книги, не є підставою вважати їх спадкоємцями [PERSON] , оскільки лише сам факт реєстрації їх місця проживання разом зі спадкодавцем, без наведення конкретних аргументів та надання доказів, не свідчить про прийняття останніми спадщини у встановленому законом порядку. 17 вересня 2019 року банк направив спадкоємцю лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, у разі смерті боржника, відкриття та прийняття спадщини його спадкоємцями, кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника повернення заборгованого у межах вартості спадкового майна та в межах визначених законом. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 211585546, сформованого 05 червня 2020 року, [PERSON] мав у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського підприємства площею 5,3623га в межах території м. Снігурівка Миколаївської області, кадастровий № 4825710100:16:000:0002. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Як визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За такого, предметом доказування у даній справі є наявність боргових зобов`язань [PERSON] перед позивачем, наявність в нього спадкоємців, факт прийняття спадщини після його смерті, коло спадкоємців, наявність спадкового майна і його склад та вартість, а також дотримання кредитором визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог до спадкоємцям. Оскільки, позичальник за кредитним договором [PERSON] помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають його спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, з нього на користь позивача підлягають стягненню боргові зобов`язання спадкодавця в межах вартості успадкованого майна. Підстав для звільнення спадкоємця за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором від 12 листопада 2020 року судом не встановлено. За такого, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним зобов"язанням померлого [PERSON] перед позивачем в сумі 2361,2 грн., а щодо решти суми, то вона є необгрунтованою, а тому у цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved