Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (надалі ТОККПНЛ ) 04 серпня 2016 року звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у [PERSON] наявний психічний розлад, внаслідок якого вона не спроможна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її сина [PERSON] , опікуна на підставі рішення від 12 серпня 2014 року Тернопільського міськрайонного суду . Зважаючи на ці відомості [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні без її згоди. Комісія лікарів-психіатрів підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр Бойчак О. Л. заяву підтримала і пояснила, що [PERSON]є інвалідом ІІ групи , з 2000 року знаходиться на обліку у психіатра, неодноразово обстежувалася та лікувалася в умовах ТОККПНЛ з діагнозом параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект. Згоди на госпіталізацію [PERSON] не надає, оскільки через хворобу не усвідомлює необхідності її лікування, вона є емоційно неврівноваженою, імпульсивною, втікає з дому, виказує галюцинаторні переживання . З цих підстав просить заяву задовольнити. Прокурор Колесник Г. М. в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без її згоди. Законний представник опікун [PERSON] - її син [PERSON] судовому засіданні не заперечив щодо примусової госпіталізації його матері [PERSON] , пояснивши, що мати хворіє упродовж тривалого періоду часу , неодноразово на підставі рішень суду їй вже надавалась примусово психіатрична допомога, на даний час психічний стан матері погіршився, тому вважає, що доцільно буде госпіталізувати її для проведення усіх необхідних обстежень , процедур та лікування . [PERSON] проти задоволення заяви категорично заперечила, оскільки вважає себе здоровою , не заперечуючи наявність інвалідності. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка проспекту Злуки, 9/75 у м. Тернополі, поступила на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 03 серпня 2016 року за скеруванням амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ з діагнозом параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект,у супроводі сина - опікуна [PERSON] Направлення на госпіталізацію було видане 03 серпня 2016 року лікарем-психіатром АПВ ТОККПНЛ Дзюбчук Н.В., який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її сина [PERSON]На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянутий лікарем-психіатром АПВ ТОККПНЛ Дзюбчук Н.В., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови комісії - Бондаренко О. М. заступника головного лікаря з експертизи , завідуючого відділенням - Бойчак О. Л., лікарем психіатром - Дзюбчук О. М Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу" та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] [INFO], мешканка проспекту Злуки, 9/75 у м. Тернополі поступила у стаціонар в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 03 серпня 2016 року скеруванням амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ з діагнозом параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект, у супроводі сина - опікуна [PERSON] З амнезу хвороби [PERSON] відомо, що у неї наявні психопатологічні розлади з 2000 року , з того часу вона неодноразово обстежувалася та лікувалася в умовах ТОККПНЛ , є інвалідом ІІ групи . Вдома підтримуючого лікування не приймає, через що ремісії короткотривалі. Дана госпіталізація пов"язана з погіршення стану: не спить вночі, втікає з дому, розмовляє сама із собою, виганяє сина із квартири Мислення паралогічне, розірване , виказує галюцинаторні переживання, маяні ідеї (стверджує, що її хочуть отруїти ліками ), емоційно неврівноважена, імпульсивна, критика до свого стану відсутня, погрожує рідним та персоналу. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект. Комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації та лікування в психіатричний стаціонар. Також, як убачається із рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2014 року [PERSON] внаслідок тяжкого психічного захворювання - шизофренії, параноїдальної форми , безперервного перебігу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними , внаслідок чого що визнана недієздатною , над [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном її сина [PERSON] Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved