Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] 01 лютого 2021 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Позов обґрунтовує тим, що він 24 грудня 2020 року внаслідок неправомірних дій третіх осіб помилково перерахував грошові кошти у розмірі 14150 грн 00 коп на картковий рахунок № [NUMBER] , який, як з`ясувалось у подальшому, належить [PERSON] . При цьому будь-які правові підстави для перерахування коштів відсутні, тому отримані відповідачкою грошові кошти є безпідставно набутими у розумінін статті 1212 ЦК Укераїни. 14 січня 2021 року надіслав відповідачці лист-вимогу, в якому просив повернути безпідставно набуті нею грошові кошти у розмірі 14150 грн 00 коп, однак станом на день подання позову до суду кошти так і не повернуті. Просить стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 14150 грн 00 коп та судові витрати. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за клопотанням представника позивача витребувано у ПАТ КБ "Приватбанк" інформацію про відправника та отримувача спірних грошових коштів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Пояснив, що позивач, маючи намір придбати автомобіль, звернувся за оголошенням до особи, яка, з її слів, є представником ТОВ "Глобал Авто Імпорт" й може посприяти вирішенню даного питання. На вимогу вказаної особи позивач перерахував 14150 грн як винагороду за вказані послуги на повідомлений йому через мобільний додаток "Viber" рахунок, який, як з`ясувалося пізніше, належить відповідачці. Згодом ця ж особа у телефонному режимі пред`явила вимогу сплатити ще 500 доларів США, на що він не погодився, вимагав повернення раніше сплачених коштів. Будь-яких договорів позивач ні з відповідачкою, ні з ТОВ "Глобал Авто Імпорт", ні з будь-якою іншою особою не укладав. Вважає, що [PERSON] отримала перераховані ним кошти безпідставно, на його вимогу добровільно кошти не повернула. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. [PERSON] , судова повістка про виклик якої скерована за зарестрованим місцем проживання останньої, за правилами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року зі згоди представника позивача постановлено провести заочний розгляд даної справи. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, стверджується дублікатом квитанції №2013580065 від 24.12.2020 та листом АТ КБ "Приватбанк" №20.1.0.0.0/7-210405/5324 від 15.04.2021, що [PERSON] 24 грудня 2020 року перерахував на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 14150 грн 00 коп з призначенням платежу: переказ особистих коштів. 14 січня 2021 року позивач [PERSON] надіслав на адресу відповідачки вимогу про повернення протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 14150 грн 00 коп. Вказана вимога відповідачкою отримана за адресою [ADDRESS] , про що свідчить повідомлення із веб-сайту АТ "Укрпошта". Станом на день звернення позивача до суду грошові кошти останньому не повернуто. Із наданих доказів судом установлено, що будь-які договірні відносини між сторонами відсутні. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч.1 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи, що між сторонами будь-які договірні відносини відсутні та відповідачем не були спростовані належними і достатніми доказами у справі доводи, викладені в позовній заяві, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність в ході судового розгляду позовних вимог. У зв`язку з наведеним позов [PERSON] підлягає задоволенню, а отримані відповідачкою кошти - стягненню в судовому порядку. Задовольняючи позов, суд вирішує питання про судові витрати. Так, статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. [PERSON] , звертаючись із позовом до суду, сплатив судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з огляду на задоволення позову, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908 грн 00 коп. Судом не вирішується питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представник позивача заявив про вирішення даного питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог в порядку ст. 246 ЦПК України.

Outcome: approved