Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В лютому 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що при оформленні ним пенсії працівниками Управління ПФУ було виявлено розбіжність в написанні його прізвища в паспорті та в трудовій книжці, а саме в паспорті українською мовою зазначено «[PERSON]», російською мовою зазначено "[PERSON]" тоді як в трудових книжках, які заповнені на російській мові його прізвище зазначено «[PERSON]», "[PERSON]". За вказаних обставин йому було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту належності йому трудових книжок. В адміністративному порядку виправити помилку неможливо, в зв'язку з цим заявник просив встановити факт належності йому трудової книжки від 25.08.1972 року, трудової книжки [NUMBER] від 22.06.1976 року, трудової книжки [NUMBER] В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи УПФУ у Вознесенському районі в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши заявника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі п.6 ст.273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації права на пенсійне забезпечення. В судовому засіданні було встановлено, що згідно паспорту заявника його прізвище на російській мові зазначено «[PERSON]», тоді як в трудовій книжці, що була заповнена на російській мові 25 серпня 1972 року його прізвище зазначено «[PERSON]". В трудовій книжці колгоспника [NUMBER], що була заповнена 22.06.1976 року, в той час коли заявник працював в колгоспі "Рассвет" Воронцовської сільської ради Новоодеського району його прізвище було зазначено на російській мові "[PERSON]" . В трудовій книжці [NUMBER], яка була заповнена 26.07.1985 року, в той час коли заявник був прийняти на роботу в Вознесенське автотранспортне підприємство 14861 його прізвище на російській мові зазначено "[PERSON]". У зв'язку з вказаними розбіжностями, при зверненні заявника до Управління Пенсійного Фонду України у м. Вознесенську та Вознесенському районі йому було рекомендовано встановити факт належності трудових книжок в судовому порядку. (довідка від 11.02.2014 року № 1467/05 (а.с.9). Відповідно до паспортних даних прізвище, ім'я, по батькові заявника - «[PERSON]" на російській мові "[PERSON]" [INFO] (паспорт серія [NUMBER], виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області 12.03.1996) - а.с.3. В свідоцтві про народження заявника, яке було видане на російській мові, його прізвище ім'я, по батькові також зазначено - «[PERSON]», який народився [INFO] року. Факт належності [PERSON] трудової книжки підтвердився в судовому засіданні слідуючими доказами: - Паспортом серії [NUMBER], виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області 12 березня 1996 року, згідно якого прізвище заявника на російській мові «[PERSON]»; - Свідоцтвом про народження, в якому прізвище, ім'я та по-батькові вказується як « [PERSON]»; - Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], видане 05 вересня 1959 року, в якому прізвище заявника на російській мові зазначено "[PERSON]"; - Показами свідка [PERSON], яка підтвердила, що заявник дійсно працював разом з нею у Вознесенському автотранспортному підприємстві 14861. Та обставина, що трудова книжка належить дійсно [PERSON] підтверджена дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Різне написання прізвища у документах, на думку суду, пояснюється особливістю перекладу з російської мови на українську. В судовому засіданні також знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлений можливості одержати або відновити документи, що підтверджує його трудовий стаж. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved