Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

29.08.2017 позивач позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових відносинах з 17.08.1973 року та працював на різних посадах на Дебальцівській дистанції колії Донецької залізниці ПАТ «Українська залізниця»; працював офіційно за трудовою книжкою та за власним графіком. Згідно з наказом № 240 від 06.06.2016 року він звільнився за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію за віком. При звільненні йому була видана лише трудова книжка; заборгованість по заробітній платі та вихідна допомога у розмірі 26000 гривень підприємством виплачена не була, в наслідок чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивач, [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, до матеріалів справи долучив заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі (а.с.15). Представник відповідача, який діє на підставі довіреності(а.с.37), належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але надав суду заперечення, в якому зазначив, що у звязку із тим, що позивач перебував у трудових відносинах з юридичною особою ДП «Донецька залізниця» (Дебальцівська дистанція колії), ПАТ «Укрзалізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території проведення антитерористичної операції, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України №604 від 12 листопада 2014 року «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції», якою передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції. Після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», трудовий договір між позивачем та ПАТ «Укрзалізниця» не укладався, ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою та має відповідати за своїми зобовязаннями, просив справу розглянути без його участі(а.с.40). Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, згідно\~ст. 197 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта серії ЕМ 947215, виданого 17.05.2001 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] км, буд.4.кв.1, с. Чорнухіне, Перевальського району, Луганської області(а.с.4-5). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER], [PERSON] отримує пенсію по інвалідності(а.с.7). Відповідно до копії трудової книжки, виданої 29.08.1073 року, [PERSON] з 17.08.1973 року перебував у трудових відносинах з «Дистанцією громадських споруд м. Дебальцеве, Донецької ордена Леніна залізниці». В подальших записах трудової книжки позивача зазначено, що 06.06.2016 року він був звільнений за власним бажанім у звязку з виходом на пенсію за віком. Запис засвідчено печаткою Дебальцевської дистанції колії Державного підприємства «Донецька залізниця»(а.с.8-13). Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначені правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі Товариство). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до ч. 6 ст. 2 вказаного Закону Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Згідно з положеннями ст. 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб правонаступників. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1. За змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». Разом з тим, в п.п. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з подальшими змінами, визначено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМ № 604 від 12 листопада 2014 року. У п. 1 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року №604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов'язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов'язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України. У п. 2 ч. 2 цієї постанови зазначено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно із законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Юридична адреса Державного підприємства «Донецька залізниця» є м. Донецьк, вул. Артема, 68, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань(а.с.38-39), тому ДП «Донецька залізниця» не бере участь в процедурі реорганізації та правонаступництва ПАТ «Укрзалізниця». Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Донецьк віднесено до вказаного переліку. Отже, майно Державного підприємства «Донецька залізниця» (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». В своїх запереченнях представник відповідача ПАТ «Українська залізниця» пояснив, що на даний час є два підприємства, які є юридичними особами, - ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Українська залізниця» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. ДП «Донецька залізниця», яка має відповідати за своїми зобовязаннями, знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, не бере участь в процедурі реорганізації та правонаступництва ПАТ «Укрзалізниця». Інвентаризація майна ДП «Донецька залізниця» в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 не проводилась, передавальні акти не складалися і не затверджувалися. Тому майно та майнові права і зобов'язання ДП «Донецька залізниця» не увійшли до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця». ДП «Донецька залізниця» разом продовжує функціонувати на непідконтрольної території, як окрема юридична особа, не виключена з ЄДРПОУ. Вважає, що ДП «Донецька залізниця» володіє повною правоздатністю та самостійно має нести відповідальність як сторона у справі. Представник також зазначив, що датою початку фінансово господарської діяльності ПАТ «Українська залізниця» є 01 грудня 2015 року. Відповідно до статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735, публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту (а.с. 34-36). З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що Державне підприємство «Донецька залізниця» з 25 листопада 2014 року перебуває в стані припинення (а.с. 38). Виходячи з наданих сторонами доказів та вимог закону, суд прийшов до висновку, що відповідач ПАТ «Українська залізниця» не є належним відповідачем у справі, а саме: ПАТ «Українська залізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов'язків до ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року №604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції. З клопотанням про заміну неналежного відповідача або залучення співідповідача в порядку ст. 33 ЦПУ України позивач до суду не звертався. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" задоволенню не підлягає. Згідно з ч.4 ст. 88 ЦПК України, уразі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Тому судові витрати в цивільній справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed