Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод» про стягнення недоотриманої заробітної плати. Обгрунтовуючи свої вимоги посилався на те, що 19.02.2016 року він влаштувався на роботу до ПрАТ "Київський електровагоноремонтний" завод (надалі по тексту-відповідач) столяром 4-го розряду в цех РМВС відповідно до оголошення яке надав відповідач через районний центр зайнятості. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про зайнятість населення" кожен має право на безоплатне одержання інформації про пропонування і попит на робочу силу, зокрема про вільні робочі місця (посади), можливості та умови працевлаштування на території України і за кордоном, професійну орієнтацію, професійне навчання та інші послуги, передбачені законодавством. У вищевказаному оголошенні відповідач зазначив, що заробітна плата на посаді столяра буде становити від 3500 (три тисячі п'ятсот) гривень. Пропрацювавши в лютому місяці 8 днів, він отримав заробітну плату лише 528 (п'ятсот двадцять вісім) гривень 29 коп., хоча мав би отримати відповідно до оголошення за відпрацьовані дні 1280 гривень (160 грн. в день х 8 днів). Таким чином відповідач за лютий місяць недоплатив йому 751 (сімсот п'ятдесят одну) грн. 71 коп. Відповідно до статті 21 Закону України "Про оплату праці працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Крім того у цьому ж місяці він пропрацював у вихідний день (27 лютого) за який відповідно до статті 72 кодексу законів про працю України надається інший день відпочинку або сплачується у подвійному розмірі (приблизно 300-400 грн. за вихідний день). Відповідач грубо проігнорував вищевказану норму закону та заплатив йому за вихідний день як за звичайний день (відповідно до наказу працівники відпрацьовували 20, 27 лютого за 4 та 5 січня 2016 року). У наступних місяцях у березні та квітні відповідач заплатив йому лише: -за березень 1757 грн. 89 коп. (недоплачена сума заробітної плати за березень складає 1742,11 грн); -за квітень 1741 грн. 49 коп. (недоплачена сума заробітної плати за квітень складає 1758.51 грн); Таким чином відповідач недоплатив йому заробітну плату за березень та квітень 3500 (три тисячі п'ятсот) гривень 62 коп. (1742,11 грн. +1758,51 гривень) Відповідно до статті 22 Закону України "Про оплату пращ суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до статті 100 кодексу законів про працю України на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я встановлюється підвищена оплата праці. Дане підприємство підпадає під категорію важких та шкідливих умов праці, де має бути підвищена оплата праці. Яквбачається із вищенаведеного відповідач ввів його в оману коли уклав з ним трудовий договір не виконуючи свої зобов'язання з приводу оплати праці недоплативши йому заробітну плату за період з лютого по квітень 2016 року у розмірі 4652 (чотири тисячі шістсот п»ятдесят дві) гривні 33 коп. (751,71 грн. +400 грн. +3500,62 грн.) Відповідно до посвідчення батьків багатодітної сім»ї № [NUMBER] 22.06.2012 року виданим Відділом у справах сім"ї, молоді та спорт Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації він є багатодітним батьком і на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей, та дружина пенсіонерка яких він має забезпечувати. А тому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод" (ЄДРПОУ 00480247) на його користь недоотриману заробітну плату за період з лютого по квітень місяць 2016 року у розмірі 4652 (чотири тисячі шістсот п'ятдесят дві) гривні 33 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовних вимогах та просив їх задовольнити у повному об»ємі. Представник відповідача Писанко О.І., яка діє за довіреністю № ЮР20-02/16 від 04.02. 2016 року ( а.с.42) позовні вимоги не визнала, при цьому надала письмові заперечення та докази в обгрунтування заперечень ( а.с. 24 -41) у задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахування письмових заперечень відповідача суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні ПрАТ «КЕВРЗ» у лютому 2016 до Солом'янського районного центру зайнятості м. Києва на була надана інформація про вакансії на підприємстві. У відомостях про вакансію - п. 37, було вказано: назву професії (посада) - столяр; кількість вакансій 10; заробітна плата: 2500 -3500 грн., що підтверджується копією інформації про вакансію, що надавалась до центу зайнятості ( а.с. 27; 28-29). Зазначені вакансії були наявні у лютому 2016 у різних цехах ПрАТ «КЕВРЗ». У інформації про вакансії не вказувались назва підрозділу (цеху), розряд столяра, що впливає на розмір заробітної плати. [PERSON] відповідно до наказу ПрАТ«КЕВРЗ» від 18.02.2016 №234-oc прийнятий з 19.02.2016 на роботу столяром 4-го розряду цеху РМВС. з погодинно-преміальною системою оплати з виконанням нормованих завдань (н/з) з тарифною ставкою 13,60 грн. Також за шкідливі умови праці [PERSON] була встановлена доплата - 8% та додаткові 5 календарних днів відпустки, згідно копії наказу від 18.02.2016 №234-ос ( а.с.30). У зазначеному наказі відсутня вказівка на заробітну плату 3500 грн. [PERSON] був ознайомлений під розпис з ним наказом ІІрАТ «КЕВРЗ» від 18.02.2016 №234-ос на обох сторінках є підпис [PERSON] в графі «підпис працюючого». Щодо оплати праці [PERSON] то суд звертає увагу на наступне. На ПрАТ «КЕВРЗ» діє погодинно-преміальна система оплати з виконанням нормованих завдань робітниками бригад. [PERSON] працює у складі бригади, тож його заробітна плата розраховується і на підставі фонду оплати праці бригади - обсягу роботи виконаної бригадою та коштів, що перераховуються замовником підприємству за виконання цієї роботи. Бригада, в якій працює [PERSON], в лютому 2016 виконала нормованих завдань на суму 5237 гри. 66 коп., що підтверджується комплексною відомістю за лютий 2016 року ( а.с. 35). В бригаді п»ять працівників, тож зазначена сума була розподілена між членами бригади відповідно до відпрацьованого часу кожного робітника бригади, розряду, тарифної ставки кожного робітника бригади, обсягу виконаних робіт, трудомісткості по нормованому завданню, заробітна плата [PERSON] за лютий 2016року відповідно до розрахункового листа ( а.с. 32) становила 656 грн. 26 коп.. з яких доплата за шкідливі умови праці - 69 грн. 63 коп. Бригада, в якій працює [PERSON] в березні 2016 виконала нормованих завдань на суму 6010 грн. 55 коп., що підтверджується комплексною відомістю за березень 2016 ( а.с. 36) і зазначена сума була розподілена між робітниками бригади. Заробітна плата [PERSON] за березень 2016 відповідно до рахункового листа ( а.с. 33) становила 2852 грн. 96 коп.. з яких доплата за шкідливі умови праці - 182 грн. 78 коп. Бригада, в якій працює [PERSON] в квітні 2016 виконала нормованих завдань на суму 24573грн. 10 коп., що підтверджується комплексною відомістю за березень 2016 ( а.с. 37) і зазначена сума була розподілена між робітниками бригади. Заробітна плата [PERSON] за квітень 2016 відповідно до рахункового листа ( а.с. 34) становила 3420 грн. 12 коп.. з яких доплата за шкідливі умови праці - 182 грн. 78 коп. Щодо роботи у вихідні дні 20 та 27 лютого 2016. то робота у зазначені дні здійснювалася на підприємстві відповідно до наказу ПрАТ «КЕВРЗ» від 16.02.2016 №60 ( а.с. 31) Відповідно до цього наказу робота у ці вихідні дні здійснювалася за відпрацьовані 4 та 5 січня 2016 (підприємство не працювало з 01.01.2016 по 10.01.2016). Щодо підвищеної оплати праці на підприємстві, як такому, що підпадає під категорію важких та шкідливих умов праці, як стверджує позивач то твердження позивача не відповідають дійсності . При прийомі на роботу [PERSON] пройшов відповідні інструктажі (вказані у наказі ПрАТ»КЕВРЗ» від 18.02.2016 №234-ос) і йому було встановлено доплату за шкідливі умови праці 8% та додаткові 5 календарних днів відпустки, шкідливі умови праці (вказані у наказі ПрАТ «КЕВРЗ» від 18.02.2016 №234-ос) Розмір відсотку доплати за шкідливі умови праці встановлений додатком №15 до Колективного договору ПрАТ «КЕВРЗ» - «Переліком професій і посад, по яким встановлена доплата за роботу із шкідливими і важкими умовами праці» ( а.с. 38-41). Професія, яку займає [PERSON]- столяр, закріплена у цеху моторвагонних секцій і розмір доплати до тарифної ставки становить 8%. Зазначену доплату [PERSON]. отримує щомісяця і вона вказана у розрахункових листах. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги до відповідача.

Outcome: dismissed