Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18.11.2006 року . Від подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, довший час проживають окремо, не ведуть спільного господарства Просить шлюб розірвати, так як примирення неможливе та стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON]В, [INFO] в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, з 09.10.2015 року, тобто дня звернення до суду і до повноліття дитини, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з газети "Високий замок" від 11-13 грудня №138(5394). Оскільки, по справі зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе, у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України, розглядати справу у його відсутності з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити . Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 листопада 2006 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO] У свідоцтві про народження дитини ( серія 1-ГЮ № 228452, виданого 23.04.2015 року повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, батьками [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено,що неповнолітній син сторін, зареєстрований та проживає разом з матір"ю-позивачкою по справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з"явився і не надав заперечень на позовну заяву. Згідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оскільки,судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, конфлікт між ними набув затяжного характеру, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, примирення неможливе, шлюб існує формально,а тому його слід розірвати. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства" ,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Вказане вбачається також із ст.150-157 СК України. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991 р. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 487,20 грн. на користь позивача. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved