Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила дозволити їй тимчасовий виїзд із неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], без дозволу батька за межі України. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач мають неповнолітню доньку. Шлюб між ними розірвано за рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.08.2010 року. Після розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні доньки, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає, безпідставно чинить перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я та духовного розвитку дитини, а саме не надає у передбаченому законом порядку дозволу на виїзд дитини за кордон. Дитина мешкає разом із нею та перебуває на ї повному утриманні. Позивачка з метою практичної реалізації знань дитини з польської та англійської мов має намір тимчасово виїхати за межі України, а саме до країни Євросоюзу у літній період року, відвідати родичів у РФ. Поїздки дитини за кордон вочевидь сприятимуть розширенню світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, фізично та морально зміцнять її, сприятимуть вивченню іноземної мови, зміцненню здоров'я. Відповідач не бажає надати дозволу на виїзд дитини., тому вона вимушена звернутись до суду. До початку розгляду справи по суті позивач надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, додатково зазначила, що протягом літа-осені цього року Європейською Освітньою Групою Studix.Eu, яка пропонує підтримку у вступі та навчанні дитини, організуються різні туристичні поїздки дітей до Польщі. У програмі турів включено Юнацький мовний табір в місті Скале, до якого бажає поїхати її донька. Путівка, документи до вступу, квитки потрібно оформляти та сплачувати завчасно, проте без згоди відповідача цього зробити не можливо і це суттєво шкодить інтересам дитини. Просила суд надати дозвіл на виїзд за межі України її доньці [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] до Республіки Польща у її супроводі у період з 01 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі за участі її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON], через якого позивач приймала участь у розгляд справи, надав у судове засідання заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку представника позивача, суд здійснив заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.05.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є громадяни України - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.08.2010 р. №2-5223/10, яке набрало законної сили 14.08.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09.05.2001 року в Віньковецькому відділі РАЦС районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №317, розірвано ( а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 01.11.2014 р., позивач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв"язку із реєстрацією нового шлюбу ( а.с. 7). Згідно довідки начальника групи обліку особового складу відділу кадрів ОКПП «Київ» від 18.11.2016 р. №897 [PERSON] проходить військову службу в Окремому контрольно - пропускному пункті «Київ» Державної прикордонної служби України, в її особовій справі зазначений склад сім'ї: чоловік [PERSON], донька [PERSON] 9 а.с. 11). Згідно довідки №468 від 18.11.2016 року, виданої головою житлової комісії ОКПП «Київ», [PERSON] зареєстрована та мешкає разом із донькою [PERSON] та чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки директора ЖКП №4 Приморського району від 30.05.12 р. №322, [PERSON] зареєстрований один з 19.12.2006 р. за адресою: [ADDRESS] З роздруківки з офіційного сайту встановлено, що дійсно Група Studix.Eu пропонує підтримку у вступі та навчанні дітей віком 13-18 років, а також організує різні туристичні поїздки дітей до Польщі. У програмі турів включено Юнацький мовний табір в місті Скале, Польща, дати заїзду 30.07.2017 -13.08.2017) (а.с. 34-36). Частиною 2 ст. 154 СК України передбачено, що батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянина України" від 21 січня 1994 року, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231. Відповідно до положення ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На теперішній час, позивач в інтересах дитини та з метою її розвитку бажає та має можливість виїхати з дитиною до Республіки Польща, однак відповідач не бажає надати нотаріально засвідчену згоду на вивезення дитини без поважної причини. За таких обставин, суд, з метою дотримання інтересів неповнолітньої дитини, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов задовольняє. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved