Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), в особі представника [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Посилається на те, що 24.12.2016 в м. Києві по вул. М.Кибильчича відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу "Mercedes-Benz", реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2017 винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] 10.03.2017 власник пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, розмір якого відповідно до звіту про оцінку вказаного транспортного засобу, виконаного на замовлення позивача ТОВ «Експертно-Асистуючою Компанією «Фаворит», склав 7\~576,25 грн. За виконання зазначеного звіту (оплату послуг аварійного комісару) сплачено 670 грн. 25.04.2017 позивач здійснив виплату даного страхового відшкодування у розмірі 7576, 25 грн. на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER]. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, позивач просить стягнути із [PERSON], як із особи, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру витрат, завдану шкоду в порядку регресу в загальному розмірі 8246, 25 грн. Представник\~позивача [PERSON]\~в судове\~засідання не\~з'явився,\~не дивлячись\~на своєчасне\~та належне\~його повідомлення\~про розгляд\~справи, проте\~до початку\~розгляду справи від нього надійшла до суду заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про повернення у звязку із відсутністю адресата за вказаною адресою. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.50) видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований [INFO]. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~врахувавши заяву\~представника позивача,\~дослідивши та\~оцінивши письмові\~докази по\~справі \~в їх\~сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2017 [PERSON] 24.12.2016, о 23:00 год., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний № [NUMBER], в стані алкогольного спяніння вчинив зіткнення із автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.\~ст.\~124,\~130\~КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.18). Постанова суду набрала законної сили 10.03.2017. Судом також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON], який керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», реєстраційний № [NUMBER], не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER], яким керував [PERSON], згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №5437090 була застрахована у Моторному (транспортному) страховому бюро України, строком з 30.11.2016 по 29.11.2017 (а.с.11). Крім того, судом встановлено, що власник пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER] [PERSON] відповідно до ст. 35 та п.41 ч.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 10.03.2017 року звернувся до МТСБУ із заявою, в якій просив здійснити йому відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.12.2016 в м. Києві по вул. М. Кибильчича за участю транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER] під його керуванням та транспортного засобу "Mercedes-Benz", реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, зокрема, є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин, які виникли між сторонами цивільного процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 39 зазначеного Закону МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам та відповідно до ст. 22 Закону відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно з п. п. "а " п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до звіту №7395/4 від 16.01.2017 про визначення вартості матеріального збитку, виконаного ТОВ "Експертно - Асистуючою Компанією "Фаворит" вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», реєстраційний № [NUMBER] [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на дату оцінки, а саме 24.12.2016, становить 7576,25 грн. (а.с.19-27). Відповідно до наказу МТСБУ №3822 від 27.04.2017 "Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]М." МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 7576,25 гривень, що також підтверджується платіжним дорученням №3822ро від 28.04.2017 (а.с.42-43). Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Таким чином, позивач МТСБУ виконав покладений на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди потерпілій особі, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зазначені положення щодо права зворотної вимоги (регресу) до винної особи містяться і в п. 38.2.1 ст. 38 Закону, відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З огляду на положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та після виплати позивачем потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді особі [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 7 576,25 грн., позивач МТСБУ набув права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування відповідно до положень п. 38.2.1 ст. 38 Закону. 15.06.2018 МТСБУ звернулося до [PERSON] із претензією щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 24.12.2016 (а.с.46), проте шкода в добровільному порядку на даний час так і не відшкодована. З огляду на наведене з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача МТСБУ кошти, в розмірі понесених витрат з відшкодування потерпілій особі [PERSON], які становлять 7 576,25 грн. Судом також встановлено, що МТСБУ було сплачено вартість послуг, повязаних із виконанням звіту №7395/4 від 16.01.2017 про визначення вартості матеріального збитку, який був виконаний аварійним комісаром ТОВ «Експертно-Асистуючої Компанії «Фаворит» на замовлення позивача, в розмірі 670 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7395/4рв від 02.02.2017 (а.с.44). Відповідно до п. 40.3 ст. 40 та п. 41.4 ст. 41 Закону передбачено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків; та за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону. Таким чином, суд вважає, що до задоволення підлягають також і вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 670 грн., як витрати, понесені позивачем за послуги аварійного комісара. У відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 127354463 від 09.08.2018, на зазначену суму (а.с.7), яку належить стягнути з відповідача. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved