Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

В березні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,. в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони, зареєстрований 30.08.2003 року Товарною Універсальною біржею «Клондайк-Юг» за реєстр. № 124. В обгрунтування позову посилалася на те, що [INFO] у м. Сніжногорськ Мурманської області РФ померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді цілої квартири [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (мати спадкодавця) шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори міста Сніжногорська Мурманської області РФ. Свідоцтво про право на спадщину за законом нею отримано не було. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом не має. [INFO] у м. Миколаєві померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом не має. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер раніше, а саме [INFO]. Після спливу шестимісячного строку позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але її у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено - при підготовці документів для оформлення спадщини було з`ясовано, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на спадкове майно зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року. Але [PERSON] вказаний договір купівлі-продажу не підписувала, оскільки з 2000 року і по літо 2014 року постійно проживала у м. Сніжногорськ Мурманської області РФ, у період з 2000 року по 2014 рік кордон України не перетинала. [PERSON] договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року не підписувала, наміру відчужувати нерухоме майно не мала, т.я. вказана квартира була єдиним житлом її батьків. 19.07.2017 року позивачем до Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області подана заява про відкриття кримінального провадження. Центральним ВП ГУ НП в Миколаївській області відкрито кримінальне провадження № 12017150020003205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Посилаючись на ст. 203, 215 ЦК України просила про задоволення позову. В судовому засіданні представник позивача адвокат Сидоренко Т.В . вимоги позову підтримала , просила про його задоволення. Звернула увагу суду на те, що оспорюваний договір не відповідачє вимогам чинного законодавства, оригінал цього договору відсутній, після його укладання він не був зареєстрований ні в органах БТІ, як тоді вимагало чинне законодавство, а державна реєстрація права власності відповідача відбулася лише після смерті відчужувача. Договір містить посилання на державний реєстр прав власності на нерухоме майно, який був створений лише в 2012 році, тобто через 9 років після начеб-то укладання цього договору. Пояснення щодо укладання цього договору від третьої особи підписано [PERSON] , проте цієї особи ніколи не було ні в засновниках Товарної біржі "Клондайк-Юг", нів підписантах біржи, натомість директором цієї біржі була [PERSON] . [PERSON] , не приїздила до України в час укладаення цього догвору , отже і физично не могла його підписати. Фактично предмет договру - квартира ніколи не переходила ні у корсиування. ні у володіння відповідача, адже [PERSON] , весь час до самої смерті проживала в квартирі та була прописана в ній. Відповідач [PERSON] , в останнє судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи неодноразово відкладався для надання йому можливості надати суду на огляд оригінал оспорюваного договору, проте суду він наданий не був. Також відповідачем не оспорювався той факт, що фактично після укладення договору квартира перебувала у користуванні [PERSON] , оскільки у нього була домовленість з її донькою [PERSON] , . яка і продавала квартиру через термінову потребу в грошах, що мати там буде проживати до самої смерті. В 2003 році у нього були кошти, і коли до нього звернулися знайомі він погодився купити їх квратиру, а саму квартиру планував використовувати у майбутньому. Також ним була надана суду довідка від директора ТБ "Клорндайк-Юг" [PERSON] про укладенння оспорюваного догвору , посвідчена печаткою ТБ "Моноліт". Проте ні викликати в суд для дачі особистих поснень [PERSON] , ні пояснити , звідки він взяв цю довідку, адже судові виклики та повідомлення і ухвалу про витребування доказів третя особа за адресою реєстрації не отримувала - відмовився. Ухвалою суду від 28.03.2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено.Накладено обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] - до набрання судовим рішенням по справі законної сили Ухвалою суду про забезпечення доказів від т 07 червня 2018 року витребувано у - Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул.. Адміральська, 20) оригінали всіх документів, на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності - 21176495 - Першої Миколаївської державної нотаріальної контори (54000, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 42) належним чином посвідчені копії всіх документів, на підставі яких був посвідчений договір дарування від 29.07.2003р., реєстр. № 2-46 та належним чином посвідчену копію договору дарування від 29.07.2003р., реєстр. № 2-46; - Товарної Універсальної біржі «Клондайк-Юг» (54003, м. Миколаїв, вул. Колодязна,13/1) оригіналів всіх документів, на підставі яких був складений та посвідчений договір купівлі-продажу від 30.08.2003 року реєстр. № 124 та оригінал договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року реєстр. № 124. - Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) відомості - чи перетинала кордон України громадянка Росії [PERSON] ("русский язык" [PERSON] ), [INFO] , у період з січня 2000 року і по 30.08.2015 року; Вислухавши пояснення учасникіа процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. На підставі договору дарування від 29.07.2003р., посвідченого Жолонко О.Г., державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-46, зареєстрованого у КП ММБТІ - 20.08.2003р., реєстр. № 1254724 , номер запису - 16739 в книзі 92 , укладеного між [PERSON] як дарувателем та обдарованою [PERSON] , від імені якої діяла та підписувала договір її мати [PERSON] на підставі довіреності від 27.06.2003 року, посвідченої Машечкіною Т . В ., нотаріусом міста Сніжногорська Мурманської області за реєстр. № 1248 - [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . [INFO] у м. Сніжногорськ Мурманської області РФ померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді цілої квартири [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (мати спадкодавця) шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори міста Сніжногорська Мурманської області РФ. Свідоцтво про право на спадщину за законом нею отримано не було. Оригінал вказаного договору дарування знаходився у [PERSON] і на теперішній час знаходиться у позивача. [INFO] у м. Миколаєві померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Першою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа № 63/2017. Після спливу шестимісячного строку позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але її у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено - при підготовці документів для оформлення спадщини було з`ясовано, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на спадкове майно зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року. Згідно Довідки форми № 3 ТОВ "Центральний-1" у вказаній квартирі власник [PERSON] зареєстрвоана не була. у спірній квартирі проживали та були зареєстровані [PERSON] , з 09.06.1975 року по 26.07.2011 року, [PERSON] з 18.02.2003 року по 31.01.2018 року. Виписані з вказаної квартири у зв`язку з смертю. Матеріалами справи підтверджується, що протягом усього часу, по березень 2017 року [PERSON] , отримувала субсидію по оплаті комунальних послуг за адресою [ADDRESS] та самостійно сплачувала витрати по утриманню житла. Згідно копії Договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року, зареєстрованого на Товарній Універсальній біржі "Клондайк-Юг" в журналі реєстрації біржових угод реєстр№ 124 - [PERSON], продала [PERSON] , цілу квартиру [ADDRESS] за 13375 грн. В п. 1 вказаного Договору купівлі-продажу від 30.08.2003р. зазначена підстава набуття права власності [PERSON] на спірну квартиру як договір купівлі-продажу від 29.07.2003р., посвідчений Жолонко О.Г. , державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-46, в п. 6- вартість квартири, що відчужується згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ММБТІ 26.08.2003р. Зазначено, що договір згідно ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації в ММБТІ. Оригінал надано обом сторонам договру. [PERSON] зареєстрував право власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише 30.06.2017 року (після смерті [PERSON] , яка померла [INFO]).Згідно маетріалів реєстраційної справи, яка перебуває у Департаменті з надання адміністративних послуг , за заявою [PERSON] , поданої 27.06.2017 року та скан копії оспорюваного догвору ( не містить штампу КП ММБТІ о реєстрації) та Довідки КП ММБТВ про те, що згідно даних паперових носіїв станом на 28.12.2012 року право власності на квартиру за вищевкащаною адресою зареєстрвоано за [PERSON] на підставі договру дарування від 29.07.2003 року , посвдченого нотаріально та заресєтровано в КП ММБТІ 20.08.2003 року , а також даних реєстру, що квартира не перебуває під обтяженням - прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35934694 від 30.06.2017 року державним реєстратором про проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Згідно відповіді КП ММБТІ від 14.02.2019 року - згідно матеріалів інвентаризаційної справи за адресою [ADDRESS] - у період з 01.08.2013 року по 30.08.2003 року довідка-характеристика не надавалася, витяг з реєстру прав власнгості на нерухоме майно 26.08.2003 року - не надавалося. Особисто відповідачем суду надана Довідка , складена директором Південної Товарної Біржі\~[PERSON] , підпсана директором Товарної універсальної Біржі "Клорндайк-Юг" [PERSON] ., адреса [ADDRESS] , завірена печаткою Товарної універсальної Біржі Моноліт" , про те, що оспорюваний договір дійсно був укладенй на УТБ "Клондайк-Юг" та завірений ним, [PERSON] , який на той час виконував обов`язки дииректора біржі . Згідно відомостей з ЄДРПОУ , УТБ "Клондайк - Юг" перебуває в стані припинення з 25.01.2007 року за судовим рішенням. Згідно відомостей з ЄДРПОУ , УТБ "Моноліт" - свідоцтво про реєстрацію юридичної особи вважається недійсним з 25.01.2014 року . Згідно відомостей Департаменту з надання адміністратиних послуг - [PERSON] - відсутні відомості про реєстрацію місця проживання, взагалі в тому числі і за адресою [ADDRESS] Згідно інформації Головного управління статистики у Миколаївській області - за юридичною адресою [ADDRESS] було зареєстрвоано юридичну особу Товарна універсальна біржа "Клондайк-Юг", ккерівник [PERSON] , засновники - [PERSON] та [PERSON] . За такого, суд не може прийняти до уваги надану відповідачем довідку - як вочевидь недопустимий та недостовірний доказ. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Незважаючи на неодноразову вимогу суду та за наявності відповідного клопотання представника позивача - оригінал оспорюваного договру (та навіть його засвідчену копію) відповідач суду не надав . Крім того, надаючи оцінку оспорюваному договору суд приймає до уваги, що в п.1 Договру невірно зазначена підстава ввиникнення права власності відчужувача- договір купівлі-продажу, тоді як [PERSON] набула право власності на спірну квартиру на підставі договору дарування від 29.07.2003р., посвідченого Жолонко О.Г., державним нотаріусом Першої МВ п. 6 цього догвору зазначено про наявністиь витягу з реєстру прав власності нанерухоме майно ММБТІ від 26.08.2003 року - проте згідно відомостей КП МММБТІ такий витяг у вказаний період взагалі нікому не надвався. Так, відповідно до Наказу МЮУ N 7/5 від 07.02.2002 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно " ( в редакції станом на серпень 2003 року) встановлено, що до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об`єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Установити, що держателем Реєстру прав власності на нерухоме майно є Мін`юст, який забезпечує функціонування Реєстру. Визначено адміністратором Реєстру прав власності на нерухоме майно державне підприємство "Інформаційний центр" Мін`юсту, що здійснює програмно-інформаційне забезпечення Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідає за його функціонування, збереження даних і захист їх від руйнування, має повний доступ до структури єдиної комп`ютерної бази даних Реєстру прав власності на нерухоме майно. Установлено, що видача витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно з 1 жовтня 2002 року БТІ здійснюються тільки на спеціальних бланках установленої форми. Витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виконані з 1 жовтня 2002 року не на спеціальному бланку, є недійсними. Згідно п.1.15 вказаного Тимчасового положення - обов`язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном. У разі виявлення невідповідності запису Реєстру прав на електронних носіях запису на паперових носіях пріоритет має запис на паперових носіях. Проте навіть у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме ймано , який зроблено державним реєстратором при державній реєстрації права власності за відповідачем на вказану квартиру на підставі оспорюваного договру вбачається, що право власності за [PERSON] зареєстровано нап підставі витягу від 20 серпня 2003 року, а не 26 серпня 2003 року. Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України , іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв`язку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. На підставі вищевикладених обставин, суд доходить висновку, що гарантовані Конституцією права позивача на отримання можливості отримати спадщину після смерті [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після сметі своєї доньки [PERSON] , спірною угодою є порушеними. За правилами ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Враховуючи, в межах заявлених позовних вимог , що оспорюваний договір купівлі-продажу не відповідає вимогам ч.1 ст. 203 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідно до частини 1 ст. 215 цього Кодексу він є недійсним , що є підставою для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору , у розмірі 1441,40 грн.

Outcome: approved