Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, посилаючись на те, що у 1980 році помер дід [PERSON], а в 1987 році померла баба [PERSON] після їх смерті залишилося спадкове майно до складу якого уввійшла 7/21 частини житлового будинку [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем був батько позивача - [PERSON], який спадщину прийняв фактично. В 2005 році помер батько позивача, а в 2014 році померла матір позивача - [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина до складу якої уввійшла вказана частина житлового будинку яка належала діду та 2/7 частини даного будинку, яка належала [PERSON]. Заповіту померла не залишила. Спадкоємцями за законом є позивач як син померлої. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна але отримав відмову в зв"язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа на вказані частини спадкового будинку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що за життя матір після смерті батька прийняла фактично спадкове майно і не оформила його, як це передбачалося діючим законодавством. Після звернення до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок в зв"язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. На даний час, він не має можливості, будь-яким іншим способом визнати за собою право на спадкове майно, окрім, як визнання цього права в порядку спадкування за рішенням суду. Представник відповідача надав до суду клопотання про визнання позовних вимог та прохання слухати справу у їх відсутність. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] році помер дід позивача - [PERSON], якому належала 7/21 частина житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності виданого Фастівською міською радою від 08.09.1950 року, згідно рішення №175 від 07.09.1950 року та зареєстрованого в Фастівському МБТІ 28.01.1951 року за реєстром №231. Спадкоємцями першої черги за законом була його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка так, як постійно проживала в спадковому будинку. Відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої уввійшла вказана частина житлового будинку. Спадкоємцями першої черги за законом був її син - [PERSON] батько позивача, який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 2/7 частини житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування посвідченого Фастівською держнотконторою 30.03.1967 року та зареєстрованого за №944. Заповіту померлий не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом була його дружина та мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала в вказаному будинку і фактично прийняла спадщину після свого чоловіка та його син - позивач по справі. [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, як син померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). Спадкодавиця заповіту не залишила. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Фастівсьської районної державної нотаріальної контори та отримав відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с.10). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Як вбачається з Довідки КП Фастівської міської ради Фастівське БТІ №60 від 27.01.2015 року, згідно архівних даних, станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS], зареєстрований по праву приватної власності - 7/21 частина [PERSON] та 2/7 частини житлового будинку за [PERSON] (а.с.11). Разом з тим, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.12), який, як зазначено помер [INFO] року і його дружина та матір позивача фактично прийняла спадкове майно після смерті чоловіка так, як постійно проживала в вказаному житловому будинку, здійснювала його догляд та догляд за земельною ділянкою. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] та померлому [PERSON], суд вважає, позивачем не надано належних доказів про належність вказаних земельних ділянок, їх розмір, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial