Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ренет» (далі СТОВ «Ренет»), відкритого акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ВАТ НАСК «Оранта»), третя особа [PERSON] - про відшкодування майнової та моральної шкоди. Вказавши, що 2 жовтня 2013 року, в 16 годин 35 хв. на автодорозі Т-02-24, 36 км +500м, водій [PERSON], який перебуває з СТОВ «Ренет» в трудових відносинах, керуючи автомобілем ГАЗ 3307, номерний знак [NUMBER], належному СТОВ «Ренет», рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до перехрестя, перед яким встановлено знак 2.1 «Дати дорогу» не надав переваги в русі автомобілю «Penault Megane» державний номер [NUMBER], належного [PERSON], під керуванням водія [PERSON], допустив зіткнення даних автомобілів, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України. та спричинив пошкодження транспортних засобів, при цьому водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Постановою судді Теплицького районного суду від 30.10.2013 року [PERSON] визнаний винним у порушенні п.16.11 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Цивільна відповідальність СТОВ «Ренет» застрахована страховою компанією ВАТ НАСК «Оранта». Вартість відновлюваного ремонту його автомобіля становить 51756 грн. 23 коп., крім того ним сплачено транспортування автомобіля до ремонтного пункту, вартість евакуатора 1210 грн. Страхове відшкодування, згідно з розрахунком страхової компанії становить 33860 грн., франшиза - 510 грн. Страхове відшкодування ними не отримано. Також [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає в отриманні тілесних ушкоджень, перенесеному фізичному болі та стресі, переживаннях, неможливістю використовувати автомобіль, додаткове прикладання зусиль для організації його життя, завдану моральну шкоду, він оцінює в 5000 грн. Так як суми страхового відшкодування не вистачає для відшкодування шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням просять стягнути з СТОВ «Ренет», а саме 16099 грн. та франшизу в сумі 510 грн. Також просять стягнути з СТОВ «Ренет» моральну шкоду на користь [PERSON] в сумі 2500 грн. Стягнути з відповідачів понесені позивачами витрати на сплату судового збору та правову допомогу. Позивачі збільшили позовні вимоги до ВАТ НАСК «Оранта» та просять стягнути 1210 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснивши, що вона особисто занесла до ВАТ НАСК «Оранта» всі необхідні документи, які вимагались, в тому числі постанову суду, що підтверджується документами наданими на її вимогу страховою компанією, де є також завірена їх печаткою постанова суду, надана була також копія платіжного доручення, згідно з яким страхова компанія мала перерахувати їм кошти про те своїх зобов'язань по договору вони не виконали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснивши, що згідно ремонтної калькуляції ВАТ НАСК «Оранта» вартість ремонту становить 48874 грн., а згідно акту виконаних робіт вартість ремонту становить 51756 грн., який повністю ними сплачений, і щоб у ВАТ НАСК «Оранта» не виникало питань, він викликав на ремонтний пункт їх представника. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримує, пояснивши, що СТОВ «Ренет» застрахувало свою цивільну відповідальність, тому заподіяні матеріальні та моральні збитки повинна відшкодувати страхова компанія, а саме страхове відшкодування, вартість евакуатора, пеню та моральну шкоду заподіяну [PERSON], різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням просить стягнути з СТОВ «Ренет» як власника транспортного засобу по вині якого сталась ДТП, та стягнути з СТОВ «Ренет» на користь [PERSON] заподіяну їй моральну шкоду за пошкодження належного їй майна. Вважає безпідставним заперечення представника ВАТ НАСК «Оранта» на позов, та причину не виплати страхового відшкодування, а саме: не надання їм постанови суду по даному ДТП, що спростовується матеріалами, які надані страховою компанією на вимогу позивачів, де є вказана постанова, завірена печаткою ВАТ НАСК «Оранта», є вона і в страховому акту , де серед фактично наявних документів у п.12 - значиться постанова суду. Представник СТОВ «Ренет» Марунич В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, тільки в частині відшкодування франшизи в сумі 510 грн., в іншій частині не визнає, пояснивши, що СТОВ «Ренет» застрахувало свою цивільну відповідальність і саме страхова компанія зобов'язана відшкодувати шкоду заподіяну позивачам. Стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням з СТОВ «Ренет» вважає безпідставним. Від представника відповідача ВАТ НАСК «Оранта» Дзюба Ю.А. поступила заява про розгляд справи без її участі, просить в позові відмовити, з підстав, викладених у запереченнях на позов. Суд, вислухавши пояснення позивачів та їх представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України, яка передбачає, що сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині відшкодування матеріальної шкоди та частковому задоволенню в частині відшкодування моральної шкоди із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 2 жовтня 2013 року, в 16 годин 35 хв. на автодорозі Т-02-24, 36 км + 500м, водій [PERSON] який перебуває з СТОВ «Ренет» в трудових відносинах, керуючи автомобілем ГАЗ 3307, номерний знак [NUMBER], належному СТОВ «Ренет», рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до перехрестя, перед яким встановлено знак 2.1 «Дати дорогу» не надав переваги в русі автомобілю «Penault Megane» державний номер [NUMBER], належного [PERSON] (а.с. 34), під керуванням водія [PERSON], допустив зіткнення даних автомобілів, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України, та спричинив пошкодження транспортних засобів. При цьому водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою Теплицької лікарні планового лікування (а.с. 33). Постановою судді Теплицького районного суду від 30.10.2013 року [PERSON] визнаний винним у порушенні п.16.11 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с. 22). Цивільна відповідальність СТОВ «Ренет» застрахована страховою компанією ВАТ НАСК «Оранта» та виданий страховий поліс № АЕ/1291927 В полісі зазначено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100000 грн., заподіяна майну - 50000 грн., франшиза - 510 грн. (а.с. 17). В день ДТП страхову компанію було повідомлено про дану пригоду (а.с. 19). Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Penault Megane» становить 51756 грн. 23 коп. (а.с. 31) дана сума сплачена позивачем (а.с. 32). Сума страхового відшкодування 33860,11 грн. (а.с. 16). Протягом 90 днів з дня звернення , а саме 31.10.2013 року ( а.с. 23) ВАТ НАСК «Оранта» не виконало свої договірні зобов'язання та не відшкодували страхове відшкодування власнику автомобіля [PERSON] Крім того позивачем за евакуацію автомобіля сплачено 1210 грн. (а.с. 28). Крім того прострочення виплати страхового відшкодування, тягне для страховика стягнення пені в сумі 1210 грн., розмір яої підтверджується наданими позивачем розрахунками, які перевірені судом (а.с. 74). Враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, суд визнає необґрунтованим посилання представника відповідача ВАТ НАСК «Оранта» Дзюба Ю.А. в своїх запереченнях (а.с. 50-51), а саме не надання їм постанови суду по даному ДТП, що спростовується матеріалами, які надані страховою компанією на вимогу позивачів, де є вказана постанова, завірена печаткою ВАТ НАСК «Оранта», є вона і в страховому акту , де серед фактично наявних документів у п.12 - значиться постанова суду (а.с. 15, 22), та в частині стягнення пені, так як ВАТ НАСК «Оранта» безпідставно не виконало свої зобов'язання по договору, та відповідає вимогам ст. 992 ЦК України та ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Дані правовідносини регулюються: - ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ї цивільного права, має право на відшкодування збитків. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. - ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав;. - ст. 979 ЦК України, за змістом якої за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору; - ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; - ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків; - ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого; - ч.2 ст.1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі; - ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року встановлюється порядок розрахунку розміру таких збитків, зокрема ст.ст. 5, 22, 28, 29 вказаного закону передбачено, що страховиком при настанні страхового випадку відшкодовується у встановленому цим законом порядку оцінена шкода, яка завдана у результаті дорожньо - транспортної пригоди, що сталася з вини особи, цивільно - правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Тобто, страховою компанією відшкодовується шкода - збиток, нанесений третій особі з вини страхувальника. - ст. 29 даного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. - ст. 36.5 даного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якої за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які позивачі зазнали в результаті пошкодження майна, та в зв'язку з ушкодженням здоров'я, обставини заподіяння шкоди, те, що шкода заподіяна з необережності і виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що розмір моральної шкоди необхідно визначити в сумі 1000 грн. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 26-1 вказаного Закону передбачає: страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, -МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] відшкодовується моральна шкода, передбачена п.п.1,2 частини 2 ст.23 ЦК України. Позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду передбачену пунктом 3 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Тому враховуючи викладене, суд вважає, що моральну шкоду заподіяну [PERSON] необхідно стягнути з відповідача ВАТ НАСК «Оранта», так як заподіяна йому моральна шкода передбачена п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, а моральну шкоду заподіяну [PERSON] - необхідно стягнути з відповідача СТОВ «Ренет» . Суд не вбачає підстав для стягнення з СТОВ «Ренет» моральної шкоди на користь [PERSON], і вважає, враховуючи, що останній застрахував свою цивільну відповідальність, і стягнення моральної щкоди із страховика повністю задовольняє дані вимоги. Стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених вимог витрати на оплату судового збору по вимогах про відшкодування моральної шкоди та за надання правової допомоги відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial