Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 07 вересня 2015 року трапилося залиття квартири відповідачами, в результаті чого були пошкоджені стеля та стіни у коридорі і ванній кімнаті. 08.09.2015 року комісією Жидачівського МВУКГ було складено акт, в якому зазначено, що затоплення сталось через те, що у квартирі в якій проживають відповідачі, вирвало водяний шланг електричного водонагрівача та внаслідок цього вода потрапила на підлогу і затопила квартиру позивача, яка розташована поверхом нижче. Позивач звернувся до ліцензованої організації, якою складено зведений кошторис поточного ремонту квартири внаслідок залиття та відповідно до якого вартість ремонту складає 15927,6 грн.. Окрім того він оплатив за складання кошторису 250 грн.. Оскільки у добровільному порядку відповідачі відмовились відшкодувати йому завдану шкоду внаслідок залиття квартири, тому він змушений звернутись до суду. Окрім того того, за надання йому правової допомоги у оформлені позовної заяви, ним було оплачено адвокатові 250 грн.. Враховуючи вказані обставини та посилаючись на ст.ст.16,22,386,1166 ЦК Ураїни просив стягнути солідарно із відповідачів на його користь 15927,6 грн. матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири, а також понесені ним витрати по складанню кошторису вартості ремонту у розмірі 250 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 250 грн.. Позивач та його представник за договором про надання правої допомоги адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги із підстав, вказаних у позовній заяві та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав факт затоплення квартири позивача у вересні 2015 року та свою провину у цьому, однак не згідний із розміром вартості ремонту. Відповідача [PERSON] у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, уповноваживши на представництво її інтересів чоловіка. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] на час розгляду справи у суді є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.02.2016 року. (а.с.7). На час залиття квартири він тривалий час проживав у ній не оформивши договір купівлі продажу. Притягнута в якості третьої особи власник квартири на час її залиття [PERSON], через свого представника [PERSON], у судовому засіданні ствердила, що передала позивачу квартиру у власність і тільки у лютому 2016 році оформила договір. Тому вважає, що шкода була заподіяна позивачу, а не їй і позов слід задовольнити. 07 вересня 2015 року в квартирі [ADDRESS] сталося залиття та його причиною стало те, що у квартирі, в якій проживають відповідачі, вирвало водяний шланг електричного водонагрівача та внаслідок цього вода потрапила на підлогу і затопила квартиру позивача, яка розташована поверхом нижче, що стверджується аком Жидачіського МВУЖКГ від 08.09.2015 року(а.с.8). Згідно локального кошторису поточного ремонту квартири [ADDRESS](після затоплення)( а.с.9-21), складеного [PERSON], який має кваліфікаційний сертифікат на проведення інженерно-будівельного проектування(а.с.42), вартість робіт по проведенню ремонту квартири після затоплення складає 15927,6 грн.. Згідно з довідкою від 16 березня 2016 року відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] та є її співласниками. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз"яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно з роз"яснень, що містяться в п. 9 тієї ж постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами і доповненнями потерпілому відшкодовуються збитки в повному обсязі відповідно до реальної вартості робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Матеріалами справи підтверджено, що 07 вересня 205 року у квартирі, що належить на праві власності позивачу, сталося залиття та це сталось із вини відповідачів, які проживаю квартирі, що знаходиться над квартирою позивача та при цьому вартість робіт по проведенню ремонту квартири після залиття складає 15976,2 грн.. Відповідач [PERSON] у своїх поясненнях не погоджувався із розміром завданих збитків завданих внаслідок залиття квартири позивача, однак після допиту в якості свідка [PERSON], який визначав розмір цих збитків, заперечень не мав. З приводу відшкодування в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі) сторони згоди не дійшли. Приймаючи до уваги те, що у справах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України обов'язок доведення відсутності вини несе відповідач, суд приходить висновку, що вина відповідачів у нанесенні матеріальних збитків, пов'язаних з затопленням квартири позивача, є доведеною. Таким чином, оскільки відповідачами добровільно шкода, завдана майну позивача [PERSON] не відшкодована, виходячи з урахуванням положень ст.3 ЦПК України, ст.15, 1166 ЦК України щодо права особи на захист своїх порушених, невизнаних чи оспорених прав, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в солідарному порядку у розмірі - 15976,2 грн.. Згідно із наявних у справі квитанцій вбачається, що позивач [PERSON] сплатив 250 грн. експерту за складання локального кошторису поточного ремонту квартири [ADDRESS] (а.с.30) та 250 грн. адвокатові за надання правової допомоги(а.с.32) . Також позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551,2 грн.(а.с.1). Відповідно до ч.ч.1,3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках на користь позивача понесені судові витрати(витрати із надання правової допомоги, проведення оцінки та сплати судового збору в загальній сумі сумі 1051,2(250+250+551,2) грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved