Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи позов тим, що 13.08.2005 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча працює (неофіційно) та отримує високу заробітну плату. Діти часто хворіють, що вимагає додаткових витрат. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов"язку утримувати своїх дітей. Не цікавиться їхнім станом здоров"я, не надає жодної фінансової чи матеріальної підтримки. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі по 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала до суду заяву, якою просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просила позов задоволити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгялду справи (а.с. 14). 24.03.2016 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] 20.02.016 року знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] за рішенням суду про позбавлення права користування житлом (а.с. 13). На даний час достовірне місце реєстрації чи проживання відповідача [PERSON] позивачці невідоме. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-18). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] виданого 06.12.2006 року та серія [NUMBER] виданого 02.09.2008 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с. 4, 5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, відповідач офіційно не працевлаштований. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 500 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 16.03.2016 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 551,20 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved