Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідачів Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог - Товарна біржа «Сангай», в якій просив про визнання дійсним договору купівлі-продажу та про визнання права власності на спадкове майно. 12.10.2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Хомік Н.А., надала до суду клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) у якості позивача. Мотивуючи клопотання тим, що позивач по зазначеній справі [PERSON] помер, а [PERSON] є донькою та єдиним спадкоємцем останнього. Ухвалою суду залучено у якості позивача - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) до участі по справі за позовом [PERSON] до Миколаївської міської ради, [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог - Товарна біржа «Сангай» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання сторони не з"явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи за відсутності її та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - Миколаївська міська рада, про причини не прибуття в судове засідання свого представника, суд не повідомила. Відповідач - [PERSON] , про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - Товарна біржа «Сангай», про причини не прибуття в судове засідання свого представника, суд не повідомила. Також відповідачі не скористалися своїм правом надіслати не пізніше 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, відзив на позовну заяву і всі письмові та електроні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, тому з урахуванням ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами в справі. Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Корабельним вiддiлом реєстрації aктів цивiльного стану Миколаiвського мiського управлiння юстицii від 15.01.2009 року. В липнi 2016 року [PERSON] , звернувся до П`ятої Миколаївської державної нотарiальної контори Миколаiвської областi для оформлення спадщини, а саме - для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому peєстрі № 44588108 вiд 27.07.2016 року. 03.08.2016 року завiдувач П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської областi Коваленко Н.В., винесла постанову про вiдмову у вчиненнi нотаріальної дiї. Вiдмова обумовлена тим, що 1/2 частини даного будинку належала дружині [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , на пiдставi договору купiвлi продажу нерухомого майна № 545 вiд 11.07.2000 року, укладеного на Товарнiй бiржi "Сангай", а [PERSON] , як її чоловік, хоч i прийняв спадщину проте спадкові права так i не оформив. [INFO] помер [PERSON] , єдиною спадкоємицею якого є його донька - [PERSON] , яка не має можливості оформити спадщину нотаріально внаслідок об"єктивних причин. Судом встановлено, що право власностi на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] було зарестровано за [PERSON] , від 08.08.2000 року за реєстровим № 15842 Миколаївським МБТІ у вiдповiдностi до законодавства про реєстрацiю права власностi на нерухоме майно, яке дiяло на той момент, що пiдтверджується реєстраційним посвiдченням, яке мiститься на бланку договору купівлі-продажу. На час укладення зазначеного договору, угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз"яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 11.07.2000 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились, щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним. З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю. Як зазначено в п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимога про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/ 0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», - відсутність державної реєстрації майнових прав спадкодавця щодо нерухомого майна, відповідно до норм цивільного права, не передбачає правових наслідків у виді втрати права спадкоємців на таку спадщину. Та при цьому право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання (ст. 392 ЦК України), оскільки відповідно до змісту ч.З ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, а положеннями 4.5 ст.1268 ЦК України, встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. В силу положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин вимога про визнання за позивачем права власності є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1217 ЦПК України. Статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved