Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди в межах фактичних витрат в розмірі 2700 грн. (згідно із зменшенням позовних вимог). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року встановлено, що з вини [PERSON], як водія транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода 03 квітня 2015 року в м. Києві - перетині вул. Ризька та вул. Вавілових, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, відбулось пошкодження автомобіля "Рено" з номерним знаком [NUMBER], у зв"язку з чим власнику вказаного автомобіля було заподіяно матеріальну шкоду, яка, зокрема в обсязі 2770 грн. 14 коп. була відшкодована позивачем відповідно до умов договору добровільного страхування, укладеного між позивачем та [PERSON] 28.08.2014 р., за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією вказаного наземного транспортного засобу з державним номерним знаком [NUMBER]. При цьому, відповідачем не була відшкодована вказана сума позивачу. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Закону, в тому числі, у встановлений строк. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату. Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень пунктів 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п.п. 1 пункту 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: постанови суду першої інстанції щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, вказаного договору страхування; звіту від 23 травня 2015 року з додатками, яким встановлена вартість відновлювального ремонту автомобіля "Рено" з номерним знаком [NUMBER], внаслідок вказаної ДТП в сумі 7231,24 грн.; страхового акту з додатками та платіжного доручення на вказану суму, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року встановлено, що з вини [PERSON], як водія транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода 03 квітня 2015 року в м. Києві - перетині вул. Ризька та вул. Вавілових, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, відбулось пошкодження автомобіля "Рено" з номерним знаком [NUMBER], у зв"язку з чим власнику вказаного автомобіля було заподіяно матеріальну шкоду, яка, зокрема в обсязі 2770 грн. 14 коп. була відшкодована позивачем відповідно до умов договору добровільного страхування, укладеного між позивачем та [PERSON] 28.08.2014 р., за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією вказаного наземного транспортного засобу з державним номерним знаком [NUMBER]. При цьому, МТСБУ виплатило [PERSON] частину відшкодування - в сумі 3717,58 грн. (згідно з інформацією, зазначеною МТСБУ у листі від 28.09.2017 року, копію якого надав відповідач), і факт вказаної виплати сторонами не заперечується. При цьому, позивачу не була відшкодована вказана сума - 2770 грн. 14 коп. відповідачем всупереч сукупності вищенаведених положень діючого законодавства. Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню і заперечення відповідача не спростовують такого висновку суду, оскільки не мають безпосереднього відношення до вищенаведених обставин. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України судові витрати у виді судового збору в сумі 1600 грн. належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved