Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

17 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом який обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди 01.08.2016 близько 18 год. 10 хв., що сталася з вини відповідача на [PERSON] в м.Путивль, належний йому автомобіль «SAMAND EL», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував його син [PERSON], зазнав механічних пошкоджень внаслідок зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21112», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вказує на те, що відповідач не впевнився в безпеці дорожнього руху, не пропустив автомобіль під керуванням його сина і раптово почав розворот з першої смуги, порушивши вимоги п.10.1 та п.10.4 [PERSON] дорожнього руху. Постановою від 17.10.2016 кримінальне провадження №12016200230000330 від 01.08.2016 за фактом порушення [PERSON] дорожнього руху інспектором Путивльського відділення поліції [PERSON] закрито у звязку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки тілесні ушкодження, отримані пасажиром автомобіля ВАЗ [PERSON], відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно з полісом серії АЕ №9811017, строк дії якого з 17.07.2016 по 16.07.2017, цивільна відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована в [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» за шкоду, заподіяну життю та здоровю в розмірі 200\~000 грн та шкоду, заподіяну майну в розмірі 100\~000 грн. Франшиза становить 1000 грн. Оскільки страховиком було відмовлено позивачу у відшкодуванні завданої шкоди з причин не встановлення вини страхувальника у скоєнні ДТП, просив суд стягнути з відповідачів на його користь відшкодування завданої шкоди в сумі 37 443,40 грн, та моральну шкоду в сумі 10\~000 грн, оскільки він не може користуватись пошкодженим автомобілем, його хвилювання вплинуло на повсякденне життя, самопочуття погіршилось, а таскож судові витрати. Ухвалою Путивльського районного суду від 22.01.2018 дану цивільну справу прийнято до провадження судді Крєпкого С.І. та призначено підготовче судове засідання (а.с.177). Відповідач [PERSON] позов не визнав. В поданому відзиві на позов зазначив, що дійсно 01.08.2016 сталася ДТП за участю його автомобіля «ВАЗ 21112» та автомобіля позивача «SAMAND EL», яким керував [PERSON] За даним фактом було відкрито кримінальне провадження №12016200230000330 відносно [PERSON], яке постановою від 17.10.2016 року було закрито. Разом з тим позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що винуватцем ДТП є сам він. Вважає, що всі доказі свідчать про те, що порушив [PERSON] дорожнього руху водій автомобіля "SAMAND EL». З висновком експерта №1333 від 16.08.2017 він не згодний, оскільки експертиза проведена невчасно та на підставі документів складених працівниками поліції. Крім того, заявлена позивачем сума не перевищує ліміту встановленого полісом серії АЕ №9811017 за відшкодування шкоди, заданої майну в розмірі 100\~000 грн., а тому може бути сплачена страховиком [PERSON] «Княжа Вієнна [PERSON]». Також заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, оскільки він не вчинив жодних дій для завдання моральної шкоди позивачу (а.с.182-183). У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначив, що наданий відповідачем [PERSON] відзив не містить доказів відсутності його вини в настанні ДТП, а незгоду з висновками експерта вважає надуманою (а.с.221). Представник відповідача [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» надав заперечення (а.с.60), в якій позов визнав частково, не заперечував проти виплати позивачу у разі встановлення вини страхувальника у ДТП в розмірі 31\~036,17 грн без ПДВ згідно з вимогами ст.ст.36.2 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та без франшизи. Розгляд справи просили провести без участі представника товариства (а.с.214-215). В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позові. Крім того, уточнили, що страхове відшкодування в заявленому розмірі підлягає стягненню зі страховика, а моральна шкода з відповідача. Відповідач позов не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиви на позов. Крім того вказував на те, що водій [PERSON] їхав на смузі зустрічного руху в попутному з ним напрямку. Швидкість керованого ним автомобіля складала близько 100 кілометрів на годину. При зіткненні останній фактично не гальмував. Відповідач [PERSON] дорожнього руху не порушував, здійснював розворот наліво у дозволеному місці з лівої смуги руху та з увімкнутим покажчиком повороту. Вважає, що складена поліцейськими схема ДТП не відповідає дійсності, оскільки у ній неправильно зазначено гальмівний шлях автомобіля «SAMAND EL» та місце зіткнення. Звук гальмування «SAMAND EL» чув за секунду до удару. Суд, заслухавши пояснення сторін та представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.08.2016 близько 18 год. 10 хв. по [PERSON] в м.Путивль сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «SAMAND EL», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «ВАЗ 21112», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення [PERSON] та пасажир автомобіля «ВАЗ 21112» [PERSON] отримали тілесні ушкодження (а.с.72-85,96-102). За даним фактом 01.08.2016 було відкрито кримінальне провадження №12016200230000330 (а.с.86). Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 01.08.2016 автомобіль «SAMAND» має пошкодження у передній фронтальній частині автомобіля. Пошкодження у вигляді деформації металу. Автомобіль «ВАЗ 21112» має пошкодження на лівому задньому та передньому крилах, а також на водійських дверцятах. Поверхневі сліди бокового юзу, розташовані перший початок 16,19 м від у.л., закінчення 17,8 м, другий початок 17,27 м від у.л., закінчення 18,82 м, третій початок 19,3 м від у.л., закінчення 20,93 м. Поверхневий слід гальмування залишений автомобілем «SAMAND» початок 8,9 м від у.л. та на відстані 0,98 м від розділової смуги. Закінчення 16,6 м від у.л. та 0,76 м від розділової смуги, l 9,1 м (а.с.76-84, 109). Автомобіль «SAMAND EL» (на схемі позначений №1) розташований в кінцевому положенні частково на проїзній частині [PERSON], на відстані 24.2м від осі правого заднього колеса до умовної лінії орієнтиру, на відстані 28.8м від осі правого переднього колеса до умовної лінії орієнтиру, на відстані 1.46м від осі лівого переднього колеса до краю проїзної частини. Автомобіль "ВАЗ-21112" (на схемі позначений №2) розташований на відстані 28.85м від осі лівого заднього колеса до умовної лінії орієнтиру, 30.9м від умовної лінії орієнтиру до правого переднього колеса, 4.6м від осі лівого переднього колеса до бордюру. Відповідно до висновку службового розслідування від 02.09.2016 за фактом ДТП за участю інспектора Путивльського ВП Соларєва Є.Є., винуватця ДТП можливо встановити лише слідчим шляхом в ході розслідування кримінального провадження №12016200230000330 (а.с.103-108) Відповідно до постанови старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області [PERSON] від 17.10.2016, кримінальне провадження №12016200230000330 від 01.08.2016 закрито у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки потерпілій [PERSON] було заподіяно легкі тілесні ушкодження (а.с.8-11). Свідок [PERSON] суду показала, що в той день 01.08.2018 вона працювала в аптеці, розташованої по пр.Іоана Путивльського поряд з місцем дорожньо-транспортної пригоди. Безпосередньо як сталося дорожньо-транспортна пригода не бачила. Вийшла на вулицю, коли почула звук удару транспортних засобів. Машини були біля тротуару. Вони з іншою жінкою викликали швидку. Пасажир автомобіля ВАЗ трималась за спину, у неї була біль в нозі, а у відповідача рука у крові. Свідок [PERSON] дружина відповідача, суду показала, що 10.08.2016 вони з чоловіком посадили доньку на автобус до м.Суми на автовокзалі. Після цього поїхали копати картоплю. Відїхали від автовокзалу в напрямку м.Суми і на розриві суцільної лінії з лівої смуги руху почали розвертатися ліворуч в напрямку центру міста. Раптом вона почула тріск і їх віднесло від місця удару на 12 метрів на газон біля аптеки. У неї була ударена нога, а у чоловіка кров на руці. Підїхав автомобіль швидкої допомоги. Водієм автомобіля, який в них вїхав, та пасажир цього автомобіля були працівники поліції. На них був формений одяг. Останні до них не підходили, допомоги не надавали. Гальмівний шлях автомобіля «SAMAND EL» був відсутній. Вважає, що син позивача рухався на автомобілі зі швидкістю близько 100 км/год по смузі зустрічного руху в напрямку м.Суми. Зазначає, що за їх з чоловіком автомобілем рухався автобус, який набирав швидкість, та «маршрутка», тому молодший [PERSON] міг їх не бачити. Свідок [PERSON] суду показала, що 01.08.2016 їхала з площі в напрямку центру м.Путивль. Біля аптеки на розвороті на лівій зустрічній смузі руху стояв автомобіль [PERSON] з увімкнутим покажчиком лівого повороту. Їй назустріч в цей момент по смузі зустрічного руху швидко рухався автомобіль «SAMAND EL». На її думку, швидкість цього автомобіля була біля 100 км/год. Вона почала гальмувати і таким чином уникла зіткнення з ним. В цей час стався удар автомобілів «SAMAND EL» та ВАЗ. Автомобіль [PERSON] віносить на газон біля аптеки. Вона зупинилась та викликала швидку. Біля іншої машини стояли працівники поліції у форменому одязі. Вона підійшла до них і спитала, куди вони так швидко їхали. Останні не реагували. Пояснити, який чином відбулося зіткнення стоячого автомобіля під керуванням [PERSON] на лівій зустрічній відносно неї смузі руху та автомобіля «SAMAND EL», який рухався по зустрічні смізу руху їй назустріч, не змогла, оскільки не памятає. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає на першому поверсі будинку, розташованого по пр.Іоанна Путивльського біля місця зіткнення. 01 серпня 2016 року близько 18 години почувши звук удару підійшов до вікна. Бачив, як працівники поліції достали мобільні телефони і почали телефонувати. Звук гальмування не чув. Коли вийшов на вулицю вже приїхала швидка допомога. Вважає, що швидкість автомобіля «SAMAND EL» була більше, чим 60 км/год. Визначив це по звуку руху цього транспортного засобу. Відповідно до ст.143 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017) та Закону України «Про судову експертизу» під час розгляду справи за клопотанням представника позивача була проведена судова автотехнічна експертиза експертом 2 кваліфікаційного класу Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] [PERSON] За за результатами проведеного експертного дослідження було складено висновок №1333 від 06.11.2017. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №1333 від 06.11.2017: 1) В даній дорожній ситуації водій автомобіля «SAMAND EL ЗНГ», н.з.ВМ6540АК [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 12.3 [PERSON] дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21112» н.з.ВМ2852АЕ, [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.4 [PERSON] дорожнього руху України. 2) В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «SAMAND EL ЗНГ», н.з. ВМ6540АК, [PERSON] не вбачаються невідповідності вимог п.12.3 [PERSON] дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з подією ДТП та наслідками, що настали. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «SAMAND EL ЗНГ» н.з.ВМ6540АК [PERSON] знаходився в аварійній ситуації, оскільки не мав технічної можливості, з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху, зупинитися до місця зіткнення. Оцінка дій водія [PERSON], який знаходився в аварійній ситуації в частині виконаного маневру виїзду на зустрічну смугу руху, може бути проведена судом самостійно, з урахуванням субєктивних якостей водія [PERSON] (самовладання, швидкості прийняття зміни дорожньої ситуації та навиків водіння і т.і.) відповідно до вимог п.10.1 [PERSON] дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21112» н.з. BM2852AE [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1, 10.4 [PERSON] дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному звязку з подією ДТП та наслідками, що настали. 3) При наданих вихідних даних, водій автомобіля «SAMAND EL ЗНГ» н.з. ВМ6540АК [PERSON] не мав технічної можливості шляхом виконання вимог п.12.3 [PERSON] дорожнього руху України зупинитися до місця зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21112» н.з.ВМ2852АЕ без маневру вліво. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «SAMAND EL ЗНГ» н.з. ВМ6540АК [PERSON] знаходився в аварійній ситуації, оскільки не мав технічної можливості, з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху, зупинитися до місця зіткнення. Оцінка дій водія [PERSON], який знаходився в аварійній ситуації в частини виконаного маневру виїзду на зустрічну смугу руху може бути проведена судом самостійно, з урахуванням субєктивних якостей водія [PERSON] (самовладання, швидкості прийняття зміни дорожньої ситуації та навиків водіння і т.і.) відповідно до вимог п.10.1 [PERSON] дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, технічна можливість для водія автомобіля «ВАЗ-21112» [PERSON] запобігти зіткнення з автомобілем «SAMAND» під керуванням водія [PERSON], визначалась шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 10.4 [PERSON] дорожнього руху України (а.с.155-161). Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, шкода яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України відповідальність за заподіяну шкоду настає за наявності таких умов: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, а виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті слід зробити висновок, що діє презумпція вини особи, яка заподіяла шкоду. За правилами ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою. Відповідно до ч.3 ст.2, ч.2 ст.78, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на презумцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборноїх сили або умислу потерпілого (чатина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Таким чином суд, проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, вважає, що позивачем доведено наявність шкоди, причинний звязок між діями відповідача та заподіяною шкодою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася, а також вину відповідача. Відповідача не надав суду доказів у спростування своєї вини у ДТП. Вказуючи на незгоду із висновком експерта, відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, клопотань про проведення повторної експертизи не заявляв. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок експерта не викликає у суду сумнівів, що він був складений з допущенням порушень діючого законодавства. Експертне дослідження проведене відповідно до вимог Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованим судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію та внесений до реєстру атестованих судових експертів, а висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань. При цьому необхідно зазначити, що експертом в дослідницький частині висновку перевірялись пояснення водія [PERSON] в частині механізму зближення транспортних засобів до місця зіткнення та розташування автомобіля «SAMAND» на зустрічні смузі. Такі пояснення експертом були визнані технічно не спроможними, оскільки автомобіль «SAMAND» при швидкості руху 100 км/год, знаходячись на відстані 80-90 метрів, без застосування водієм гальмування, подолає за час 2.88-3.24 секунди відповідно, а за умовами застосування водієм гальмування, час руху ще збільшиться. При цьому автомобіль ВАЗ-21112, з моменту початку виконання маневру повороту ліворуч до моменту зіткнення подолає відстань в 3-4 метри при швидкості 10 км/год за час 1.08-1.44 с, тобто в такому випадку, автомобіль ВАЗ-21112 проїде місце зіткнення раніше, ніж до цього місця доїде автомобіль «SAMAND», і зіткнення виключається. При побудові схематичного зображення автомобіля «SAMAND» в положення на початок зафіксованого сліду гальмування і розташування надалі автомобіля «SAMAND», на момент водієм [PERSON] зміни напрямку руху ліворуч, останній знаходився на другій смузі для руху в напрямку з м.Путивль, на відстані не менше 0,9 м від свого лівого габариту до крайньої лівої подвійної лінії дорожньої розмітки, тобто на момент зміни напрямку руху вліво, автомобіль «SAMAND» не знаходився на зустрічній смузі для руху. Вказано на те, що відповідно до методичних рекомендацій, які застосовуються при проведенні авто технічних досліджень, експерт не має права проводити дослідження по технічно не спроможним даним, оскільки розрахунки по ним можуть призвести до помилкових та необєктивних висновків, тому провести дослідження по показам водія [PERSON] експерту не видається за можливе. Покази свідків суд не бере до уваги в силу ч.6 ст.81 ЦПК України, згідно з якою доказування не може грунтуватися на припущеннях. Також суд не бере до уваги переглянутий в судовому засіданні відео сюжет з місця події, оскільки в ньому відсутні дані, які б свідчили про відсутність вини відповідача [PERSON], а особи, які в цьому сюжеті надавали пояснення, не допитувались в судовому засіданні в якості свідків. Притягнення відповідача до адміністративної, кримінальної відповідальності не є обов'язковою умовою для цивільно-правової відповідальності. За наявності відповідної постави чи вироку суду, такі судові рішення можуть мати преюдиційне значення для розгляду справи у порядку цивільного судочинства, але їх відсутність не позбавляє позивача доказами, визначеними нормами цивільно-процесуального законодавства, зокрема ст.76 ЦПК України, доводити обставини, на які він посилається як на підставу свої вимог. Відповідно до ст. 22.1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. За умовами договору страхування розмір франшизи становить 1000 грн (а.с.63). У матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували фактичне здійснення ремонту автомобіля, а також того, що надавач послуг з ремонту автомобіля є зареєстрованим платником ПДВ. Таким чином, з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» підлягає стягненню страхове відшкодування на користь позивача в сумі 31\~036,17 грн без врахування 20% ПДВ відповідно до п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та франшизи 1 000 грн з розрахунку: 38\~443,4 грн/1,2 1000 грн. Відповідно до ст.23, ст.1167 ЦК України особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням її майна, якщо пошкодження майна є наслідком неправомірних дій іншої особи. В обґрунтування вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що внаслідок пошкодження автомобіля він був позбавлений змоги користуватись автомобілем, його хвилювання вплинуло на повсякденне життя, самопочуття погіршилось. На переконання суду загальновідомим і зрозумілим є те, що пошкодження автомобіля внаслідок винних дій іншої особи беззаперечно і неминуче породжує душевні страждання у людини. Зважаючи на встановлені обставини, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, приходить до висновку, що винними діями [PERSON] завдана моральна шкода позивачу, розмір відшкодування якої слід визначити у сумі 2 000 грн. Щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1. п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено дві вимоги майнового та немайнового характеру. Майнова вимога задоволена судом частково, що становить 82,9 % (31\~036,17 грн х 100%/ 37\~443,4 грн). В звязку з частковим задоволенням позову в частині вимог майнового характеру підлягають стягненню з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна [PERSON]»на користь позивача 82,9% \~від загальної суми понесених ним судових витрат щодо вимоги майнового характеру 4\~601,6 грн ( 640 грн судового збору + 3\~961,6 грн оплата експертизи) (а.с.136), що становить 3\~814, 73 грн. (4\~601,6 грн х 82,9%/100%). Немайнова вимога задоволена судом частково, що становить 20% (2\~000 грн х 100%/ 10\~000 грн). В звязку з частковим задоволенням позову в частині вимог немайнового характеру підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача 20% \~від загальної суми понесених ним судових витрат щодо вимоги немайнового характеру 640 грн, що становить 128 грн. (640 грн х 20%/100%). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial