Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, посилаючись на те, що під час відвідування в черговий раз Відділення «Центр обслуговування клієнтів № 5 в місті Полтаві» ПАТ «А-Банк» по вулиці Жовтневій, 46 в місті Полтаві, де керівник структурного підрозділу та службова особа відповідача [PERSON] весною 2013 року передала їй так звану «GOLD-картку» з відкриттям карткового рахунку [NUMBER] без надання будь-якої інформації щодо цього картрахунку та її прав і обов'язків, які випливають після отримання «GOLD-картки». Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.01.2014 року визнано дії відповідача з відкриття вищевказаного карткового рахунку нечесною підприємницькою діяльністю. Проте, до цього часу відповідачем нараховуються відсотки за користування не отриманого кредиту та здійснюються погрози в адресу позивача з вимогою погасити заборгованість, а тому позивачка просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] та позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, вислухавши представника позивача за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] та позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що під час відвідування [PERSON] в черговий раз Відділення «Центр обслуговування клієнтів № 5 в місті Полтаві» ПАТ «А-Банк» по вулиці Жовтневій, 46 в місті Полтаві, керівник структурного підрозділу та службова особа відповідача [PERSON] весною 2013 року передали їй так звану «GOLD-картку» з відкриттям карткового рахунку [NUMBER] без надання будь-якої інформації щодо цього картрахунку та її прав і обов'язків, які випливають після отримання «GOLD-картки». В подальшому, при відкритті поточного (карткового) рахунку [NUMBER] відповідачем не було дотримано вимог пункту 6.3 статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та пунктами 1.8, 1.9 "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої постановою Національного банку України 12.11.2003 р № 492 та зареєстрованою в Мін'юсті України 17.12.2003 року за № 1172/8493, а саме - договір банківського рахунку фактично не укладався, один з примірників якого - [PERSON] під розписку не надавався, хоча як стало їй відомо, від її імені був укладений договір SАМАВ 00000001158995. Відповідачем, фактично було оформлено без участі [PERSON], як сторони договору, споживчий кредит на її ім'я шляхом відкриття кредитної лінії, користуватись якою можна за допомогою платіжної пластикової картки (в розумінні пункту 1.27 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.01.2014 року по цивільній справі № 553/4379/14-ц, провадження № 2/553/92/2014, за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання дій відповідача нечесною підприємницькою практикою, позовні вимоги задоволено, визнано дії Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» з відкриття на ім'я [PERSON] карткового рахунку [NUMBER] та видачі відповідної GOLD-картки нечесною підприємницькою практикою. Не зважаючи на вище викладене відповідач продовжує нараховувати відсотки за користування кредитною лінією та психологічно впливає на позивачку шляхом погроз. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Крім того ч. 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Частиною 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved