Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

10 грудня 2020 року Деснянським районним судом міста Києва було ухвалено рішення по справі за позовом Гаражного кооперативу «Вигурівщина» до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті експлуатаційних внесків, яким позовні вимоги задоволені повністю. Враховуючи статтю 265 ч.7 п.5 ЦПК України судом було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 23.12.2020 о 10:30год. Представник позивача - адвокат Махініч Р.В. в судовому засіданні по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, підтримав заяву, надав для огляду суду всі оригінали документів разом з квитанціями, просив задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 9459грн. В судовому засіданні по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення відповідач та його представник - адвокат Данилюк Д.В., просили не задовольняти заяву про компенсацію витрат на правничу допомогу, посилаючись на докази зазначені в письмовому клопотанні відповідача, а саме вважають, що відсутня співмірність адвокатських затрат з ціною позову. Крім того зазначили, що в договорі про надання правової допомоги № 01/25-07 від 25.07.2018 не визначено почасової оплата та відсутні посилання на конкретну справу, яка розглядалась Деснянським районним судом міста Києва. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляну на наступне. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 10 грудня 2020 року Деснянським районним судом міста Києва було ухвалено рішення по справі за позовом Гаражного кооперативу «Вигурівщина» до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті експлуатаційних внесків, яким позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь гаражного кооперативу «Вигурівщина» заборгованість по сплаті членських внесків в розмірі 10680грн (десять тисяч шістсот вісімдесят гривень). Стягнуто з [PERSON] на користь гаражного кооперативу «Вигурівщина» судовий збір в розмірі 2102грн.. 15.12.2020 представником позивача була подана заява про стягнення з відповідача понесених позивачем затрат на надання правової допомоги в розмірі 9459грн, яка була прийнята судом. До заяви додані Договір № 01/25-07 від 25.07.2018 про надання правової допомоги в порядку цивільного судочинства; розрахунок судових витрат; акт №6 прийму-передачі надання послуг від 11.12.2020; рахунок-фактура №01/28-04 від 28.04.2020 на суму 4000,00грн; платіжне доручення № 207 від 29.04.2020 на суму 4000,00грн; лист № 15/01 від 15.12.2020 про призначення платежу (платіжне доручення № 207) вважати вірним договір №01/25-07 від 25.07.2018; рахунок-фактура № 01/03-06 від 03.06.2020 на суму 1500,00грн; платіжне доручення № 228 від 03.06.2020 на суму 1500,00грн; лист № 15/01 від 15.12.2020 про призначення платежу (платіжне доручення № 228) вважати вірним договір №01/25-07 від 25.07.2018; рахунок-фактура № 01/10-12 від 10.12.2020 на суму 3959,00грн; платіжне доручення №353 від 10.12.2020 на суму 3959,00грн. З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України було викладено в новій редакції. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів гаражного кооперативу «Вигурівщина» в суді здійснював адвокат Махініч Р.В. на підставі Договору № 01/25-07 від 25.07.2018 про надання правової допомоги в порядку цивільного судочинства, повноваження якого було підтверджено витягом з договору №01/25-07 від 25.07.2018 про надання правової допомоги в порядку цивільного судочинства та Ордером на надання правової допомоги серії КВ № 170494. Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 9459,00грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з позивача може становити надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Однак, беручі до уваги, що рішенням суду повне задоволення позову відновило порушене право позивача, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту в суді, але судом враховується клопотання представника відповідача про недотримання співмірності затрат на правничу допомогу з ціною позову і вважає, що необхідно зменшити розмір стягнень з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу до суми 2500,00грн, яка відповідає розумному розміру.

Outcome: approved