Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

У листопаді 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] , який є законним представником та діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» (ПрАТ «СК АСКО ДС»), ФГ «Марія-05» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та стягнення щомісячного утримання малолітньої дитини у зв`язку зі смертю матері. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.10.2019р. приблизно о 10.30 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Тоyota Ніluх, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності ФГ «Марія-05», рухаючись по проїжджій частині автодороги сполученням «Торське-Кремінна» з боку с. Торське в напрямку м. Кремінна зі швидкістю 70 км/годину, в районі 9 км + 100 метрів Лиманського району Донецької області, проявляючи злочинну самовпевненість, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, своєчасно реагувати на її зміни, невірно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався у безпечності маневру для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу у русі автомобілю марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , який в цей час рухався по проїзній частині автодороги сполученням «Торське-Кремінна» у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, котрим керував водій [PERSON] та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099. З причини вказаної ДТП пасажирка автомобіля ВАЗ 21099 [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких як небезпечні для життя у момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] загинула на місці події. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР. Допущені [PERSON] порушення ПДР перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної події та із загибеллю [PERSON] . Вироком Красноліманського міського суду Донецької області від 30.06.2020р. [PERSON] був визнаний винуватим за ч.3 ст.286 КК України та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнений від відбування основаного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням на 3 роки. Також позивач вказує, що 21.06.2013р. між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу дружина залишила дошлюбне прізвище. Від вказаного шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON] , який наразі зареєстрований та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що загибель [PERSON] сталась внаслідок винних неправомірних дій відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом, який належить на праві власності ФГ «Марія-05», позивач, як батько та законний представник малолітнього [PERSON] , діючи в інтересах сина, з урахуванням ступеня тяжкості діяння, вчиненого [PERSON] , викликаними у зв`язку зі смертю матері змінам у житті дитини та зусиллями, які необхідно спрямувати для спроби відновлення її попереднього стану, просив стягнути солідарно з [PERSON] та ФГ «Марія-05» моральну шкоду в розмірі 983 308,00 грн. Крім того, оскільки наявний прямий причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача [PERSON] та втратою малолітньою дитиною годувальника, на підставі ст.1200 ЦК України, просив стягнути з відповідача [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] шкоду, завдану смертю матері, у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно починаючи з 01.11.2019 року і до досягнення ним повноліття. Крім того, приймаючи до уваги, що малолітній [PERSON] , був на утриманні своєї матері, то відповідно до приписів ст.1200 ЦК України та п.27.2 ст.27 Закону № 1961-IV, він має право на страхове відшкодування завданої шкоди у розмірі, що не перевищує 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Оскільки цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Тоyota Ніluх, реєстраційний номер [NUMBER] - ФГ «Марія-05» була застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДС» з визначенням ліміту відповідальності 200 000,00 грн., просив стягнути з ПрАТ «СК АСКО ДС» на користь малолітнього сина страхове відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника - матері [PERSON] у розмірі 150 228,00 грн. (4173,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 31.10.2019р.) х 36). Ухвалою суду 26.11.2020р. за вказаним позовом у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 17.12.2020р. від ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги щодо нього визнав частково та зазначив, що згідно з п.4 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ /5328620, який укладено між ПрАТ «СК АСКО ДС» (як страховиком) та ФГ «Марія-05» страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає 200 000 грн. Згідно страхового акту №1827/19/2 ГО від 17.03.2020р. та платіжного доручення №47 від 19.03.2020р. ПрАТ «СК АСКО ДС» перерахувала на користь [PERSON] (мати загиблої) 50076 грн. відшкодування витрат на поховання [PERSON] та на спорудження надгробного пам`ятника (12 мінімальний заробітних плат станом на день настання страхового випадку). Згідно страхових актів №1827/19/8 ГО, №1827/19/9 ГО, №1827/19/10 ГО від 01.04.2020р. та платіжних доручень №17311, 1104, 1105 від 01.04.2020р. відповідач перерахував [PERSON] (матері загиблої), [PERSON] (батьку загиблої) та [PERSON] (законному представнику дитини загиблої - [PERSON] ) по 16 692,00 грн. моральної шкоди кожному, а всього 50076 грн. Таким чином з ПрАТ «СК АСКО ДС» на користь [PERSON] , як законного представника малолітнього [PERSON] , може бути стягнуто 99 848 грн. страхової виплати утриманцю загиблої (200 000грн. (ліміт) - 50076 грн. (виплачене відшкодування витрат на поховання та спорудження нагробного пам`ятника) - 50076 грн. (виплачена моральна шкода)). 18.01.2021р. від [PERSON] , який діє як законний представник в інтересах малолітнього [PERSON] , надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, зокрема, в частині стягнення моральної шкоди до розміру 282 800,00 грн. Ухвалою суду від 19.01.2021р. заяву [PERSON] про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду, підготовче засідання відкладено, відповідачам надіслано копію заяви про зменшення позовних вимог. 02.02.2021р. від [PERSON] , який діє як законний представник в інтересах малолітнього [PERSON] , надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме про відмову від позовних вимог заявлених до ФГ «Марія-05» про стягнення моральної шкоди, про відмову від позовних вимог заявлених до [PERSON] в частині стягнення на користь малолітнього [PERSON] щомісячного утримання внаслідок втрати годувальника в розмірі мінімальної заробітної плати за період з 01.11.2019р. по 31.12.2020р., оскільки відповідач за цей період добровільно сплатив шкоду. Ухвалою суду від 02.02.2021р. заяву [PERSON] про відмову від частини позовних вимог задоволено. Провадження у справі за позовом до ФГ «Марія-05» про стягнення моральної шкоди, а також до [PERSON] в частині стягнення щомісячного утримання внаслідок втрати годувальника в розмірі мінімальної заробітної плати за період з 01.11.2019р. по 31.12.2020р. закрито. В іншій частині позовних вимог продовжено розгляд. Підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. 28.04.2021р. від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява про визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 282 800,00 грн. та щомісячного утримання малолітньої дитини [PERSON] починаючи з дня набрання судовим рішення у цій справі законної сили. Представник позивача - адвокат Білицький Є.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та, з урахуванням зменшення позовних вимог, остаточно просив стягнути на користь малолітнього [PERSON] , інтереси якого представляє законний представник [PERSON] : - з ПрАТ «СК АСКО ДС» страхове відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника - матері [PERSON] у розмірі 150 228,00 грн., - з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 282 000,00 грн. та щомісячне утримання малолітньої дитини в розмірі мінімальної заробітної плати з дня набрання судовим рішення у цій справі законної сили і до повноліття дитини. Представник відповідача ПрАТ «СК АСКО ДС» в судове засідання не прибув, у відзиві на позовну заяву просить судовий розгляд проводити за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду подана заява про розгляд справи без участі відповідача [PERSON] та його представника. Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність осіб, які не прибули в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Так, судом встановлено, щовироком Красноліманського міського суду Донецької області від 30.06.2020р., який набрав законної сили 14.01.2021р., [PERSON] визнаний винуватим за ч.3 ст.286 КК України та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнений від відбування основаного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням на 3 роки. Зі змісту вищевказаного вироку вбачається, що 31.10.2019р. приблизно о 10.30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки Тоyota Ніluх, реєстраційний номер [NUMBER] , належним на праві власності ФГ «Марія-05», здійснював рух зі швидкістю 70 км/годину по проїжджій частині автодороги сполученням «Торське-Кремінна» з боку с. Торське в напрямку м. Кремінна на території Лиманського району Донецької області. При виконанні маневру повороту ліворуч в районі 9 км + 100 метрів вказаної автодороги [PERSON] , проявляючи злочинну самовпевненість, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, своєчасно реагувати на її зміни, невірно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався у безпечності маневру для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу у русі автомобілю марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , який в цей час рухався по проїзній частині автодороги сполученням «Торське-Кремінна» у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, котрим керував водій [PERSON] та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099. З причини вказаної ДТП пасажирка автомобіля ВАЗ 21099 [PERSON] отримала тілесні ушкодження (закритий перелом основи черепа у виді кільця навколо великого потиличного отвору з частковим відокремленням голови від хребта з пошкодженням довгастого мозку), які відносяться до категорії тяжких як небезпечні для життя у момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] загинула на місці події. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог п. 10.1, 10.4 ПДР перебували з причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП та загибеллю [PERSON] (арк. 186-200). Факт смерті [PERSON] 31.10.2019р. підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 28.11.2019р. (арк.36). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2020р. (видане повторно), 21.06.2013р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища подружжя не змінювало (арк. 37). Вказаний факт підтверджується також і відміткою у паспорті [PERSON] (арк. 39-40). 22.09.2013р. від вказаного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2013р. Батьком в свідоцтві про його народження записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (арк. 38). [PERSON] зареєстрований та проживає разом з малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк.40, 52). Також судом встановлено, що відповідно до Полісу №АМ/5328620 від 07.12.2018р., цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Тоyota Ніluх, реєстраційний номер [NUMBER] - ФГ «Марія-05» була застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДС» з визначенням ліміту відповідальності 200 000,00 грн. на одного потерпілогоза шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (арк.35, 66). Згідно зі страховим актом №1827/19/2 ГО від 17.03.2020р. та платіжним дорученням №47 від 19.03.2020р., ПрАТ «СК АСКО ДС» перерахувала на користь [PERSON] (мати загиблої [PERSON] ) 50076,00 грн. у відшкодування витрат на поховання [PERSON] та на спорудження надгробного пам`ятника (арк.67-69). Згідно зі страховими актами №1827/19/8 ГО, №1827/19/9 ГО, №1827/19/10 ГО від 01.04.2020р. та платіжними дорученнями №17311, 1104, 1105 від 01.04.2020р., ПрАТ «СК АСКО ДС» перерахувало [PERSON] (матері загиблої [PERSON] ), [PERSON] (батьку загиблої [PERSON] ) та [PERSON] (законному представнику дитини загиблої [PERSON] - [PERSON] ) по 16 692,00 грн. моральної шкоди кожному, а всього 50076 грн. (арк.70-75). Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Крім того, згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.2 ст.1195 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. ст.2 Закону № 1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно з п.9.4. ст.9 Закону № 1961-IV до договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору. Згідно із п.22.1. ст.22 , ст.23 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 Закону № 1961-IV визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Пунктом 27.1. ст.27 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.2.). Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п. 27.3.). Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.4.). Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п.27.5.). Відповідно до ч.1, 3 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні…, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок… лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті протиправних винних дій відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортної пригода, внаслідок якої мати малолітнього [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] , - [PERSON] отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці події. Смерть потерпілої [PERSON] сталась внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний факт, встановлено вироком суду, який набрав законної сили, тому відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню в межах розгляду даної цивільної справи, яка стосується цивільно-правових наслідків незаконних дій. Суд також вважає встановленим та доведеним, що малолітній [PERSON] перебував на утриманні загиблої внаслідок ДТП [PERSON] , шкода, спричинена малолітньому [PERSON] внаслідок смерті матері, була завдана джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем марки Тоyota Ніluх, реєстраційний номер [NUMBER] ,який належить на праві власності ФГ «Марія-05» та яким правомірно володів відповідач [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем ПрАТ «СК АСКО ДС» з визначенням ліміту відповідальності 200 000,00 грн.за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого. За вказаних обставин суд прийшов до висновку, що відповідач ПрАТ «СК АСКО ДС», в силу вимог ст.23, 27 Закону №1961-IV, ст.1200 ЦК України, зобов`язаний сплатити малолітньому [PERSON] страхове відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника. При цьому суд враховує, що вказані обставини, а також обов`язок сплатити страхове відшкодуванняу зв`язку зі смертю годувальника, в тому числі у вигляді одноразової компенсації, страховикомПрАТ «СК АСКО ДС» не оспрорюються. Так, у відзиві на позовну заяву ПрАТ «СК АСКО ДС» не заперечує, що на користь малолітнього [PERSON] може бути стягнуто страхову виплату як утриманцю загиблої, але не у визначеному позивачем розмірі - 150 228,00 грн., а в розмірі 99 848 грн. з урахуванням ліміту відповідальності 200 000 грн. та вже виплаченого відшкодування витрат на поховання та спорудження нагробного пам`ятника - 50076 грн. та виплаченої моральної шкоди - 50076 грн. Визначаючи розмір страхового відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника, суд виходить із того, що такий розмір не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що відповідає вимогам статті 27 Закону №1961-IV. Водночас, виходячи з розмірів суми ліміту страхового відшкодування (200 000,00 грн.), а також виплачених страховиком сум витрат на поховання потерпілої [PERSON] (50076,00 грн.) та моральної шкоди (50 076,00грн.), а також з огляду на обов`язок особи, що завдала шкоду, сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у разі недостатності страхової виплати, з ПрАТ «СК АСКО ДС» на користь малолітнього [PERSON] , інтереси якого представляє законний представник [PERSON] , підлягає стягненню страхове відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника - матері [PERSON] у розмірі 99 848,00 грн. Таким чином позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог, заявлених до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди, то такі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що протиправними винними діями відповідача [PERSON] малолітньому [PERSON] спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди втратив матір. Ці обставини, поза розумним сумнівом, викликали у нього відповідний психоемоційний дискомфорт. Суд вважає, що в даному випадку порушився звичний спосіб його життя, в зв`язку з чим необхідно докладати додаткових зусиль для його організації. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь малолітнього [PERSON] , суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань дитини, а також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь малолітнього [PERSON] моральну шкоду в сумі 282 800,00 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині повністю. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 282 800,00 грн. визнав повністю і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Вирішуючи позов в частині стягнення з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] щомісячного утримання внаслідок втрати годувальника, суд з урахуванням усіх зменшень та уточнень позовних вимог, виходячи з нагальних та триваючих потреб дитини для забезпечення її існування до моменту, коли вона саме зможе себе забезпечити, на підставі ст.1200 ЦК України, вважає необхідним такі позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] щомісячне утримання внаслідок втрати годувальника у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] вказані позовні вимоги, зокрема в частині розміру щомісячного утримання, визнав і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. На підставі викладеного, позов [PERSON] , який діє як законний представник малолітнього [PERSON] , слід задовольнити частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути на користь держави судовий збір з відповідачів: ПрАТ «СК АСКО ДС» в розмірі 998,48 грн. (1% від суми задоволених позовних вимог майнового характеру) та з [PERSON] в розмірі 3736,00 грн. (1% від суми задоволених позовних вимог майнового характеру про стягнення моральної шкоди, тобто 2828,00 грн. + 1% від суми задоволених позовних вимог майнового характеру про стягнення щомісячного утримання, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 грн.).

Outcome: partial