Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на лікування доньки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року з відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час розмір аліментів призначений рішенням суду в розмірі 1200 гривень є недостатнім для утримання та виховання доньки, оскільки донька подорослішала, ходить до школи та відповідно збільшились щоденні її потреби, а з часу винесення рішення суду значно зросли ціни на продукти харчування та інші промислові товари. У 2018 році донька [PERSON] захворіла на хронічний бронхіт, у неї загострилися приступи і у разі ненадання професійної допомоги вона може померти від нестачі кисню і потребує стаціонарного лікування та коштовних ліків. Вона вивозила доньку на лікування у Чеську Республіку до Кромеріцької лікарні, що також встановлено рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 липня 2018 року. Кожного місяця в Україні вона витрачає понад 3 000 гривень на придбання ліків для підтримання здоров`я дитини, а за кордонам такі витрати становлять 8 000 гривень, оскільки хвороба прогресує і потребує постійної профілактики та спеціального дієтичного харчування. Відповідач матеріально добре забезпечений, оскільки постійно працює на сезонних роботах в Чеській Республіці, де отримує хороші заробітки, його доходи мають мінливий характер, однак розмір доходу приховує від неї, а тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в більшому розмірі. Крім того, відповідач є молодий за віком та працездатний, непрацездатних осіб на утриманні немає його доходи є досить великими, а тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття та додаткові витрати на лікування доньки в розмірі 10 000 гривень щорічно, а також витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 4 600 гривень. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає у визначеній позивачкою сумі з тих підстав, що на даний час його матеріальне становище погіршилося, знайти роботу за місцем проживання дуже важко, а виїхати за кордон у зв`язку з карантином дуже складно, а тому він працює по мірі можливості. Присуджені аліменти на утримання доньки згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року він сплачує регулярно, заборгованості по сплаті аліментів в нього немає. Крім того, йому невідомо, що донька хворіє на хронічний бронхіт і потребує стаціонарного лікування, а надані позивачкою докази вважає неналежними. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Пеняк І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кухта О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони являються батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що також підтверджено копією свідоцтва про її народження, де в графі мати записано позивача по справі [PERSON] , а батьком - відповідача по справі [PERSON] (а. с. 8). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні у позивачки, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виконкому Краснянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (а.с.27, 28). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 липня 2018 року, справа № 307/1770/18, провадження № 2/307/1080/18, встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , захворіла на бронхіт, потребує належного лікування, та з цим діагнозом вона проходила курс лікування у Кромеріцькій лікарні Чеської Республіки. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, якщо інше не встановлено законом. Згідност. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року, справа № 307/1915/17, провадження № 2/307/1179/17, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття (а. с. 10-11). Збільшуючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з вимог ст.192 СК України у їх системному зв`язку з положеннями ч.2 ст. 182 СК України, оскільки утримання неповнолітньої доньки, яка хворіє на хронічний бронхіт, потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат на утримання, спеціальне дієтичне харчування, обстеження та придбання лікарських засобів, а визначений у 2017 році розмір аліментів в сумі 1 200 гривень на дитину з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, є недостатнім для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування, а також враховує те, що відповідач є молодою та здоровою людиною, непрацездатних осіб на утримані немає і за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та збільшення розміру стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до 2 000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів» звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можне притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні на обстеження та лікування неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , позивач витрачає значні кошти, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на лікування дитини підлягають до задоволення, позаяк, позивач надала належні та допустимі докази того, що з відповідача слід щорічно стягувати на користь позивачки 10 000 гривень додаткових витрат на лікування дитини, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладений на обох батьків. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. За змістом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На підтвердження в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, надано витяг з договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2020 року за №30 укладеного між позивачем [PERSON] та «Професійним адвокатським об`єднанням «Косенсус» та додаток № 2 до договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2020 року за №30, а також рахунок №30/1 від 15 липня 2020 року та меморіальний ордер №@2PL315171, а згідно наданої квитанції про таку оплату позивачем по справі [PERSON] перераховано 4 600 гривень на рахунок ПАО «Консенсус». При вирішенні питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд, оцінюючи обґрунтованість таких витрат щодо їх співмірності із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена сума є необґрунтованою, завищеною та неспівмірною з обсягом наданих послуг адвоката, а тому суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає відшкодуванню в сумі 2 000 гривень, а також з відповідача слід стягнути на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840, 80 гривень.

Outcome: partial