Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 09.10.2010 року уклав договір про продаж позивачем відповідачу автомобіля марки " Mercedes-benz" , реєстраційний номер [NUMBER], що було оформлено взаємною розпискою сторін. Вартість автомобіля визначена на рівні 20000 доларів США. Відповідач передав позивачу 7900 доларів США та 3550 євро, тобто оплатив за автомобіль 12799 доларів США. Розмір заборгованості становить 7201 долар США. За курсом НБУ станом на 9.10.2010 року співвідношення 1 долара США до національної валюти становив 7, 9099 гривень, сума заборгованості 56959 гривень. Залишок заборгованості відповідач зобов"язувався повернути до 1 листопада 2010 року, проте своє зобов"язання в зазначений строк не виконав. З урахуванням 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з часу виникнення заборгованості до 31.10.2017 року ( 7 років) рішенням суду просить стягнути грошову суму у розмірі 68920 гривень. 17.08.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву та позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 27.08.2018 року. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідно до розписки складеної 9.10.2010 року [PERSON] продав [PERSON] автомобіль марки "Mercedes-benz" , реєстраційний номер [NUMBER] за 20000 доларів США. [PERSON] сплатив за вказаний автомобіль позивачу 7900 доларів США та 3550 євро. Залишок несплаченої суми зобов"язався віддати до 1.11.2010 року. В зазначений строк відповідач повної оплати обумовленої вартості автомобіля не здійснив, у зв"язку з чим 25.05.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Таким чином, факт невиконання відповідачем оплати придбаного у позивача товару знайшов своє підтвердження. В той же час сторона відповідача заявила про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність -це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позовна заява датована та подана до суду 25.05.2018 року. Доказів на підтвердження збільшення строку позовної давності, поважності пропущення строку позовної давності, позивачем не подано, а тому відсутні підстави для переривання перебігу позовної давності та визнання поважними причин її пропущення, відповідно до ст. 264 та ч.5 ст. 267 ЦК України. За приписами ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у п.11 постанови Пленуму №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі". Враховуючи те, що на час звернення до суду сплив строк позовної давності і стороною у справі зроблено заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності у спірних правовідносинах, тому підстав для задоволення позову не має.

Outcome: dismissed