Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 59 у смт. Рожнятів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 23 грудня 2014 року померла її мати [PERSON] Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй домоволодіння, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 59 у смт. Рожнятів. За життя мати склала на її користь заповіт, яким заповіла їй все належне майно. Крім неї, спадкоємцями за законом є її брати [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі, які на спадкове домоволодіння не претендують. Для оформлення спадкових прав на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 59 у смт. Рожнятів вона звернувся до приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу, однак їй відмовлено в оформленні права на спадщину через те, що частина будівель добудовані матір" самовільно, тобто відсутні правовстановлюючі документи на частину спадкового домоволодіння. При таких обставинах вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідачі визнають. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до частквого задоволення з таких підстав. У смт. Рожнятів по вул. Січових Стрільців, 59, знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, гаражу, сараю, колодязя, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (а. с. 9-14) Частину даного домоволодіння, площею, 59, 1 квадратних метрів, спадкодавець [PERSON] купила у встановленому законом порядку, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 02 червня 1992 року (а.с.8), а решту самочинно добудувала, збільшивши його без відповідних дозвільних документів на 108,2 квадратних метри, що підтверджується копією технічного паспотра (а.с. 9-14). Домоволодіння, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 59 у смт. Рожнятів, збудоване без порушення будівельних норм, що підтверджується довідкою № 45, виданою ПП «Олвір» 24 вересня 2015 року (а.с. 15). 24 грудня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 59 у смт. Рожнятів. За життя [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачці, що підтверджується копією заповіту (а.с. 7). Спадкоємцями по закону відносно спадкового майна, крім позивачки, є її брати [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі, які на спадкове домоволодіння не претендують, що підтверджується копіями їх заяв про відмову від спадщини (а.с. 18, 19). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статі 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що [PERSON] була власником частини спірного домоволодіння, яку заповіла позивачці. Остання належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 39509116 від 02 лютого 2015 року (а. с. 16). Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено у звязку із самочинним збільшенням площі домоволодіння на 108, 2 метра квадратного, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу № 160 /02-14 від 04 липня 2015 року (а. с. 17). За змістом ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Судом встановлено, що площа спадкового домоволодіння без відповідного дозволу була збільшена на 108, 2 квадратних метрів, а саме здійснено добудову житлового будинку, збудовано гараж, сарай та колодязь. Тобто частина житлового будинку та господарських споруд збудовані без відповідного дозволу, тобто є самочинним будівництвом. Відповідно п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)", право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов'язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах. Відповідно до п. 7 останови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Отже за позивачкою слід визнати право власності на частину спадкового домоволодіння, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 02 червня 1992 року, та на будівельні матеріали, які були використані в процесі самовільного будівництва частини житлового будинку та господарських споруд.

Outcome: partial