Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Торчинської селищної ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що [INFO] померла\~його бабуся\~ [PERSON] .\~Спадкоємцями за\~заповітом після\~її смерті\~були його\~батьки \~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~ [INFO] померла\~ [PERSON] .\~ [INFO] помер\~ [PERSON] .\~Після смерті\~бабусі [PERSON] \~залишилося спадкове\~майно:\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами у\~ [ADDRESS] ;\~земельні ділянки,\~які знаходяться\~на території\~Смолигівської сільської\~ради площею\~0,25\~га (цільове\~призначення:\~для обслуговування\~будівель)\~та площею\~0,60\~га (цільове\~призначення:\~для ведення\~особистого селянського\~господарства);\~земельна частка\~(пай),\~що знаходиться\~в колективній\~власності КСП\~«Волинь» с.\~Смолигів Луцького\~району.\~Після смерті\~бабусі в\~порядку спадкування\~за заповітом\~його батьками\~було отримано\~лише свідоцтво\~про право\~власності на\~спадщину за\~заповітом на\~земельну частку\~(пай).\~Право власності\~на інше\~спадкове майно\~оформлено не\~було.\~Після смерті\~батьків спадкоємцями\~є він\~та його\~рідна сестра\~ [PERSON] ,\~яка померла\~у 2014\~році.\~В порядку\~спадкової трансмісії\~мали право\~на спадкування\~її діти\~ відповідачі\~у справі\~син [PERSON] \~та дочка\~ [PERSON] ,\~однак,\~вони відмовились\~від спадкування\~після смерті\~діда та\~баби в\~його користь.\~На земельні\~ділянки площею\~0,80\~га,\~1,0064\~га,\~1,1418\~га,\~0,75\~га,\~які знаходяться\~на території\~Смолигівської сільської\~ради Луцького\~району йому\~видано свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом.\~Відсутність правовстановлюючих\~документів на\~будинок та\~дві земельні\~ділянки стала\~підставою для\~видачі приватним\~нотаріусом Луцького\~районного нотаріального\~округу Гордійчук\~М.В.\~постанов про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії від\~05.11.2020\~року. Позивач, як єдиний спадкоємець спадкового майна - житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами у [ADDRESS] , власником якого була [PERSON] , просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Крім того, просить визнати за ним право в порядку спадкування на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , реєстрації за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 0,85 га (в т.ч. 0,25 га для будівництва та обслуговування житла, 0,60 га для ведення підсобного господарства), яка знаходиться на території Смолигівської сільської ради Луцького району, та була передана безкоштовно у приватну власність [PERSON] , згідно рішення Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області від 23.12.1993 року. Позивач у письмовій заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~в письмових\~заявах позов визнають, просять розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача - Торчинської селищної ради Луцького району в судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань на адресу суду не подавав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.12.1996 року, виданим Смолигівською сільською радою Луцького району Волинської області (а.с. 10). Спадкоємцем за\~заповітом після\~смерті [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] батьки позивача. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.07.2013 року, виданим виконкомом Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.04.2020 року, виданим виконкомом Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у [ADDRESS] , що стверджується витягом з погосподарської книги №2 за 2020 рік Смолигівської сільської ради Луцького району за вих.№735/01.11.2 від 11.11.2020 року (а.с.16); земельні ділянки, які знаходяться на території Смолигівської сільської ради площею 0,25 га (цільове призначення: для обслуговування будівель) та площею 0,60 га (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства). Право власності на [PERSON] не оформлено відповідно до закону. Право на безкоштовну приватизацію земельних ділянок стверджується рішенням Смолигівської сільської ради Луцького району № 19/3 від 23 грудня 1993 року (а.с. 20); земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Волинь» с.Смолигів Луцького району, що належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0169940 від 21.03.1997 року. В порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), видане державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Боярською Г.М. 08.02.2000 року, зареєстроване в реєстрі за №2-159, що підтверджується матеріалами спадкової справи №53/2000. Право власності на інше спадкове майно [PERSON] та [PERSON] не оформлено. Після смерті\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~спадкоємцями спадкового\~майна за\~законом є\~позивач [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка), яка померла у 2014 році. В порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON] право на спадкування мали її діти відповідачі у справі син [PERSON] та дочка [PERSON] . Зазначені особи відмовились від спадкування в користь позивача [PERSON] , про що свідчать їх нотаріально засвідчені заяви, які містяться у матеріалах спадкових справ приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В., заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . У вказаних спадкових справах позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2020 року на земельні ділянки площею 0,80 га, 1,0064 га, 1,1418 га, 0,75 га, які знаходяться на території Смолигівської сільської ради Луцького району. Однак, відсутність правовстановлюючих документів на будинок та дві земельні ділянки стала підставою для видачі приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2020 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності при цьому виникає з моменту реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається рік його побудови - 1967. На той момент набуття права власності регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що був визнаний таким, який втратив чинність згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року №8502-ІІ, і прийнятою, відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначили умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі ст. 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пунктом 2 постанови від 26.08.1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Таким чином, згідно з Указом від 26.08.1948 року та постановою від 26.08.1948 року підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування будинку з додержанням вимог зазначеного законодавства. Вказані правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Беручи до\~уваги те,\~що позивач\~ [PERSON] ,\~як єдиний\~спадкоємець житлового\~будинку господарськими\~та побутовими\~будівлями і\~спорудами у\~ [ADDRESS] ,\~власником якого\~була [PERSON] , спадщину прийняв відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та визнання за ними права власності на вказане спадкове майно. Крім того, позивач має право в порядку спадкування на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , реєстрації за ним права власності на земельні ділянки загальною площею 0,85 га (в т.ч. 0,25 га для будівництва та обслуговування житла, 0,60 га для ведення підсобного господарства), яка знаходиться на території Смолигівської сільської ради Луцького району, та була передана безкоштовно у приватну власність [PERSON] , згідно рішення Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області від 23.12.1993 року, виходячи з наступного. Положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначена правова позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.03.2020 року у справі № 623/633/17, провадження № 61-41370св18. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved