Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO],передачу їй дитини,встановлення над дитиною опіки та призначення її опікуном , стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила , що є бабусею дитини. Її донька (матір дитини) є інвалідом 2-ї групи внаслідок перенесеного туберкульозного менінгіту, потребує стороннього догляду та постійного лікування , у неї значно знижена здатність до самообслуговування , тому вона не може доглядати 5-ти річну дитину. Після народження [PERSON] , її матір перевели по медичним показникам на лікування до туберкульозного диспансеру. Батько дитини не виявив бажання забрати дитину з пологового будинку , а тому її забрала позивач, з якою [PERSON] проживає до цього часу. З моменту народження батько дитиною не цікавиться , жодного разу її не відвідав , матеріально не допомагає. Відповідач повідомив , що вона йому не потрібна. Позивач створила належні умови проживання для дівчинки , забезпечує її всім необхідним . Представник третьої особи відділу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації позов підтримала та пояснила , що на підставі обставин про які повідомила позивач у судовому засіданні , органом опіки та піклування Кіровоградської міськради ( по місцю проживання відповідача ) було надано висновок про необхідність позбавлення його батьківських прав, який вони повністю підтримують. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилася , подала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився , був належним чином повідомлений про розгляд справи ( рекомендований лист з повідомленням ). Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні , пояснила ,що є сусідкою позивача , близько , 6 років. Вони товаришують, бувають в гостях один одної. Відповідача жодного разу не бачила. Зі слів позивача , їй відомо , що він проживає в м.Кіровограді. Дитина говорить , що у неї батька не має. Заслухавши пояснення позивача , представника третьої особи , свідка та вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження (а.с.17) відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO], уродженки с.Стара Осота Олександрівського району Кіровоградської області. Матір дитини -[PERSON] (а.с.17) є інвалідом 2-ї групи з діагнозом - наслідки перенесеного туберкульозного менінгіту , перебуває на «Д» обліку , потребує постійного лікування та стороннього догляду , значно знижена здатність до самообслуговування , за станом здоров»я не може доглядати дитину , згідно довідки до акту огляду МСЕК від 10.06.2013 року . довідки Олександрівської ЦРЛ , витягів №331 від 05.02.2013 року та № 1215 від 27.06.2013 року із протоколу засідання ЛКК (а.с.29-31). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї позивача від 31.01.2014 року , довідки Староосотської сільської ради про склад сім»ї (а.с.24,28) дитина [PERSON] , [INFO], проживає разом з бабою , її 2-ма синами та 2-ма онуками , в будинку є всі предмети для навчання, предмети особистої гігієни ,одяг по сезону. Наказом начальника служби у справах дітей Олександрівської райдержадміністрації №10 від 10.02.2014 року (а.с.10) тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO], в сім»ю позивача . Згідно довідки Староосотської сільської ради (а.с.20) [PERSON] проживає біля своєї бабусі ( позивача по справі) , з дня народження по даний час. Згідно довідки Староосотського фельдшерсько-акушерського пункту (а.с. 23) позивач неодноразово зверталася з приводу медичної допомоги [PERSON] з часу її народження. Згідно довідки Кіровоградської обласної лікарні (а.с.32) дитина була переведена з пологового будинку без матері , у зв»язку з тим , що у неї виявлено туберкульоз і вона направлена на лікування до туберкульозного диспансеру ; дитину під час лікування дитини у відділенні відвідувала бабуся [PERSON] , при виписці на дільницю дитину забрала вона. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу , довідки Староосотської сільської ради (а.с. 33-35) [PERSON] та [PERSON]. розірвали шлюб 20.08.2008 року ,[PERSON] ніколи на території Староосотської сільської ради не проживав Згідно висновку органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради (а.с.37) вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] ,[INFO]; [PERSON] в бесіді з працівниками служби не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Відносини , що склалися між сторонами, суд відносить до правовідносин щодо особистих немайнових прав та обов"язків батьків та дітей та вважає за необхідне керуватися главою 13 СК України. Згідно ст.ст. 150 ,155 ,164 ч.1 п.2 СК України - батьки зобов"язані піклуватися про стан здоров"я дитини , її фізичний , духовний та моральний розвиток , та ухиляння батьків від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене , суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні було встановлено ,що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] З дня народження дитини по даний час відповідач її не бачив , жодної допомоги не надає. Дитина вважає , що у неї не має батька А тому , оскільки у судовому засіданні було доведено безпідставне ухиляння відповідача від виконання своїх обов»язків по вихованню доньки , суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав. Решта позовних вимог задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так , позивач просить передати їй дитину для проживання та виховання . Як було встановлено у судовому засіданні дитина проживає з позивачем з дня її народження по даний час. Відповідно до ч.1 ст.167 СК України , якщо дитина проживає з тим із батьків , хто позбавлений батьківських прав , суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Дитина з відповідачем не проживає , а тому відсутні підстави для задоволення вказаної вимоги. Стосовно позовної вимоги про встановлення за позивачем опікунства , то суд вважає за необхідно відмовити з наступних підстав. Суд правомочний приймати рішення про встановлення опікунства лише за поданням органу опіки та піклування , якого до суду подано не було. Крім того , для встановлення того , чи може позивач бути опікуном до суду не було подано належних характеризуючих та інших документів ( інформація про судимість , стан здоров»я , наявність житла , доходи і т.д. ). Однак , дана відмова не позбавляє позивача можливості оформити опікунство , шляхом звернення з заявою до органу опіки та піклування. Звертатися з вимогою щодо стягнення аліментів позивач зможе лише по набуттю статусу опікуна. Згідно ст.88 ЦПК України - стягнути з відповідача судові витрати по справі .

Outcome: partial