Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, покликаючись на те, що 07 липня 2006 року між нею та КС "Християнська злагода" був укладений кредитний договір. 10 вересня 2012 року між КС "Християнська злагода" та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги. Оскільки кредитні спілки не є суб'єктами підприємницької діяльності та згідно закону і своїх статутів є неприбутковими організаціями, вони не можуть укладати договори про відступлення права вимоги. Просить визнати договір про відступлення права вимоги від 10 вересня 2012 року недійсним. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, давши аналогічні пояснення, викладеним у позовній заяві. Просять позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача КС "Християнська злагода" проти позову заперечили та пояснили, що даний договір був укладений згідно чинного законодавства та немає жодних підстав для визнання його недійсним. Просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що 07 липня 2006 року між [PERSON] та Кредитною спілкою "Християнська злагода" був укладений кредитний договір №182 /а.с. 6/ 10 вересня 2012 року між Кредитною спілкою "Християнська злагода" та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідповідно до якого до [PERSON] переходять всі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, а також ті, які в подальшому будуть виникати на підставі основного договору. /а.с. 11/ Згідно ст. 26 Закону України "Про кредитні спілки" державне регулювання і нагляд за діяльністю кредитних спілок здійснює Уповноважений орган згідно з законодавством України про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інші державні органи відповідно до їх компетенції. Відповідно до п. 23 Методичних рекомендацій кредитним спілкам щодо можливих дій та заходів по забезпеченню виходу зі скрутного фінансового становища, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 20 серпня 2009 року № 633 рекомендованими заходами щодо кредитної політики кредитної спілки є: спрямовувати діяльність юридичної служби, кредитного підрозділу та відокремлених підрозділів кредитної спілки першочергово на погашення кредитів боржниками. Використовувати в цій роботі співпрацю з колекторськими фірмами та Call-центрами, уступку права вимоги за кредитами третім особам. Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним покликання позивача та її представника на недійсність договору про відступлення права вимоги, оскільки таке право кредитних спілок передбачене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, яка безпосередньо уповноважена здійснювати управління кредитними спілками, а також в ході розгляду справи, ні позивачем, ні її представником не зазначено, які саме норми закону порушує укладення вищевказаного договору, а тому на переконання суду, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачем та його представником не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed