Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в уточненій редакції якого просив: припинити стягнення аліментів, які стягуються з його батька на підставі рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2014 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання його повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], починаючи стягнення з 11 листопада 2013 року і до закінчення навчання дитини, але не більш як до досягнення дитиною 23 років; стягнути аліменти з [PERSON] та [PERSON] на його користь, як сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів) кожного з відповідачів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до припинення ним навчання, але не більш, як до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачі є його батьками. Після розлучення батьків він залишився проживати разом з матір'ю, за рішенням Касногвардійського районного суду батько на користь матері сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. На підставі рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2014 року з його батька [PERSON] стягнуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його утримання, як повнолітнього сина , на користь матері [PERSON], починаючи стягнення з 11 листопада 2013 року і до закінчення навчання дитини, але не більш як до досягнення дитиною 23 років. Зараз він продовжує навчання у Дніпродзержинському державному технічному університеті IV рівня акредитації на денному відділенні на контрактній основі. У зв'язку з навчанням на денному відділенні, він не має можливості працювати та матеріально забезпечувати власні потреби. З травня 2016 року і до теперішнього часу він проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: м. Кам'янське, пр-т Металургів, 76"А"-28. Бабуся та дідусь є пенсіонерами. Його матеріальне забезпечення здійснюється повністю за рахунок бабусі та дідуся, за їхні кошти вони змушені сплачувати комунальні витрати за квартиру, придбавати одяг та продукти харчування. Його мати [PERSON] особисто матеріально його не підтримує, кошти, які у вигляді аліментів вона отримує регулярно від його батька [PERSON], вона витрачає на свої власні потреби. У зв'язку з відсутністю матеріальної допомоги з боку його батьків, він опинився у тяжкому матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги для підтримання нормальної життєдіяльності та навчання. Відсутність додаткової матеріальної допомоги на його навчання може спричинити його відрахування з навчального закладу. Позивач в судовому засіданні частково підтримав свої позовні вимоги, відмовився від позовних вимог в частині стягнення аліментів з матері на його користь, змінив свої позовні вимоги, і просив суд стягувати аліменти на свою користь тільки з батька, припинивши стягнення аліментів з батька на користь матері. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги щодо припинення стягнення раніше призначених аліментів на її користь, та призначення стягнення аліментів з відповідача на користь позивача визнала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечував. Вислухавши позивача та відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 500 від 11 червня 1996 року (а.с. 5), свідоцтвом про встановлення батьківства, актовий запис № 44 від 11 червня 1996 року (а.с. 8). Після досягнення повноліття позивач продовжує навчання у Дніпродзержинському державному технічному університеті IV рівня акредитації денної форми навчання на контрактній основі, станом на 05 вересня 2016 року є студентом другого курсу групи ТУЗ-15-1д механічного факультету, що підтверджується довідкою Дніпродзержинського державного технічного університету № 35 від 05 вересня 2016 року (а.с. 6), договором № 138569/16 від 16.08.2016 року (а.с. 35-36). На теперішній час, позивач зарестрований за адресою: м. Кам'янське, вул. Харківська 41-75 разом з матір'ю [PERSON] - відповідачем у справі (а.с. 7), однак з 01 травня 2016 року до теперішнього часу мешкає без реєстрації за адресою: м. Кам'янське, пр-т Металургів, 76"А"-27, разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], які є пенсіонерами і допомагають онуку, в той же час матеріальної підтримки від батьків на теперішній час не отримує, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 25 січня 2017 року (а.с. 17), і копією пенсійних посвідчень серії ААЕ № 099431 та серії ААЄ № 875077 (а.с. 18), та визнаться сторонами у справі. На підставі рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2014 року, з відповідача [PERSON] з 11 листопада 2013 року стягнуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання позивача [PERSON], як повнолітнього сина, на користь матері [PERSON], до закінчення навчання дитини, але не більш як до досягнення дитиною 23 років, що підтверджуться копією виконавчого листа у справі № 204/8348/13-ц від 27 квітня 2016 року (а.с. 16). Відповідач [PERSON] працює на посаді ЕЛМЕХ у Структурному підрозділі "Дніпровська дистанція сигналізації та зв'язку" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та йому у період з серпня 2016 року по січень 2017 року включно нараховано заробітну плату в розмірі 39495,89 грн. та інші нарахування в сумі 3503,24 грн., з них утримані аліменти в розмірі 33% в сумі 17997,71 грн. Крім цього, має заборгованість по аліментам перед [PERSON] в сумі 17759,88 грн. Ці обставини підтверджуються довідками про доходи та про утримані аліменти, виданими Структурним підрозділом "Дніпровська дистанція сигналізації та зв'язку" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (а.с. 20, 21), довідками Центрального відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 27.02.2017р. і від 13.03.2017р. (а.с. 29, 30). Також, вказані обставини повністю визнані сторонами у справі. Відповідач [PERSON] працює у СДНЗ-ЦРД № 32 "Дельфін" вчителем логопедом, отримувала заробітну плату за період з серпня 2016 року по 2017 рік в сумі 25682,44 грн., має на утриманні малолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою СДНЗ-ЦРД № 32 "Дельфін" від 15.02.2017р. (а.с. 33), свідоцтвом про народження актовий запис № 600 (а.с.34). Як встановлено судом відповідач [PERSON] працює, має декілька стягнень по аліментам, має можливість та згоден сплачувати позивачу у справі аліменти на його утримання на весь період навчання сина, що підтверджується його письмовою згодою з позовними вимогами. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлений факт, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання позивача, з якою останній не проживає і яка не надає синові матеріальної допомоги на навчання та не передає йому кошти батька (утримані з відповідача [PERSON]Є.), отже позивач особисто не отримує жодної матеріальної допомоги від батьків, в той час як мешкає від них окремо проживаючи разом з бабусею та дідусем, які є пенсіонерами та не мають достатньої матеріальної можливості належно забезпечити потреби онука. З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач досяг віку повноліття, продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, відмовився від стягнення аліментів з матері, яка в свою чергу не заперечує проти припинення стягнення аліментів на її користь на утримання сина, приймаючи до уваги, що у батька [PERSON] наявна можливість надавати матеріальну допомогу синові на час його навчання та він згоден її надавати, суд вважає необхідним припинити стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2014 року за виконавчим листом у справі № 204/8348/13-ц від 27 квітня 2016 року, та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь сина [PERSON], на весь час навчання позивача, але небільше ніж до досягнення ним 23-х років. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача починаючи з дня подачі ним заяви до суду (з 16.11.2016р.), суд вважає їх необгрунтованими, оскільки як встановлено судом відповідач на час розгляду справи щомісячно сплачує аліменти на навчання сина на користь матері позивача, що виключає повторність стягнення аліментів за тотожній час на користь сина, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів на користь матері позивача і розпочати стягнення аліментів на користь самого позивача на час його навчання з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: partial