Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про захист порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 квітня 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов"язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та громадянином [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4039/82/32496, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 9180 доларів США строком до 27.04.2017, а позичальник зобов"язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,75% річних, комісії згідно умов договору й тарифів кредитора, та виконати всі інші умови зобов"язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Позивач згідно п. 3.1 кредитного договору надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування. 13 травня 2019 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту шляхом укладання Додаткової угоди №014/4039/82/32496/1 відповідно до якої тимчасово, на період з 13 травня 2009 року до 30 травня 2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту. Всупереч вимогам п.п. 3.3, 5.1 кредитного договору взяті на себе обов`язки [PERSON] не виконав, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості за графіком та нарахованих відсотків. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2016 року були задоволені вимоги Банку та стягнуто з відповідача достроково заборгованість за Кредитним договором №014/4039/82/32496 від 27.04.2007 року в сумі 184223,75 (сто вісімдесят чотири тисячі двісті двадцять три) гривні 75 копійок, в тому числі: 139372,80 гривень - заборгованість по кредиту; 20047,70 гривень - заборгованість по сплаті відсотків; 24803,25 - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Крім того, позивач зазначає, що 28 квітня 2007 року між Банком та [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавцями), з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено договір іпотеки №014/4039/82/32446, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 138,82 кв.м., житловою площею 40,25 кв.м.,що знаходиться по [ADDRESS] і належить іпотекодавцям на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу маріна А.С. та зареєстрованого в реєстрі за №1926. Однак, позичальник не виконує рішення суду та зазначені вище умови кредитного договору, у зв"язку з чим на адресу позичальника та майнового поручителя було направлено вимоги про невиконання грошового зобов"язання та вимоги про усуненння порушення основного зобов"язання, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 60 днів. Станом на 29.04.2020 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором складає 11842,81 доларів США, що складається із заборгованоісті за кредитом у розмірі - 6534,38 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 5038,43 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками становить 5274,06 доларів США. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/4039/82/32496 від 27.04.2007 року в сумі 11842,81 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме домоволодіння загальною площею 138,82 кв.м., житловою площею 40,25 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки проведеної в межах виконавчого провадження. Також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника АТ "Райффайзен Банк Аваль" за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання нез`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджено трекінгом відправлень Укрпошти. Своїм правом на подання відзиву на позов та доказів, на підтвердження заперечень проти позову, не скористалися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою Відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду Позивача та не подання відзиву Відповідачами, ухвалив слухати справу за відсутності Відповідачів, які повторно в судові засідання не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до такого висновку. 27 квітня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4039/82/32496, згідно умов якого Банк надав [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 9180 доларів США, з встановленням строків погашення кредиту та відсотків-12,75% річних, строком до 27 квітня 2017 року. 13 травня 2019 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту шляхом укладання Додаткової угоди №014/4039/82/32496/1 відповідно до якої тимчасово, на період з 13 травня 2009 року до 30 травня 2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 014/4039/82/32496, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] , [PERSON] укладено 28 квітня 2007 року договір іпотеки №014/4039/82/32446, за яким відповідачі передали в іпотеку належний їм на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва про право власності №2 від 28.01.2003 року, виданого виконкомом Діловецької сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. та зареєстровано в реєстрі за №1926, житловий будинок [ADDRESS] . Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27.04.2007, станом на 29.04.2020 заборгованість складається із суми заборгованості за кредитом-6534,38 доларів США, заборгованості за відсотками- 5308,43 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 5274,06 доларів США. Разом з цим, судом встановлено, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2016 року, яке набуло законної сили 22.03.2016, задоволено позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь Закарпатської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (р/р [NUMBER] , МФО 312345, код ЄДРПОУ 22090417) достроково заборгованість за Кредитним договором №014/4039/82/32496 від 27.04.2007 року в сумі 184223,75 (сто вісімдесят чотири тисячі двісті двадцять три) гривні 75 копійок, в тому числі: 139372,80 гривень - заборгованість по кредиту; 20047,70 гривень - заборгованість по сплаті відсотків; 24803,25 - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, а також витрати по сплаті судового збору в сумі - 1842,24 (одна тисяча вісімсот сорок дві) гривні24 копійки. При цьому у мотивувальній частині цього рішення встановлено, що розмір заборгованості за кредитним договором №014/4039/82/32496 від 27.04.2007 року станом на 19 червня 2015 року складає 8637,18 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 184233,75 гривень, та складається з: 6534,38 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 139372,80 гривень заборгованість за кредитом; 939,02 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 20047,70 гривень - заборгованість за відсотками; 1162,88 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 24803,25 грвень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] рішення суду не виконує, тому 05 лютого 2020 року боржнику [PERSON] і майновому поручителю [PERSON] направлена вимога про невиконання грошових зобов`язань та повідомлено, що у разі непогашення заборгованості, Банк буде змушений звернути стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці. Звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] 25 серпня 2015 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» реалізувало своє право вимоги повернення боргу та дострокове погашення всієї суми, включаючи проценти за користування кредитними коштами. Таким чином, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів. Така правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц, провадження №14-154 цс 18. Отже, посилання позивача щодо існування заборгованості станом на 29.04.2020 в сумі 11842,81 доларів США, до складу якої входять проценти, нараховані після 2016 року, тобто ухвалення судового рішення про дострокове стягнення заборгованості, є помилковими. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. За положеннями статті 33 Закону України «Про іпотеку » у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю. Пунктом 3.1.4 Договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором або за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до умов п. 5 договору іпотеки. Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язань на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійної винагородою незалежно від настання строку виконання боргового зобов`язання,який зазначено в угоді та/або кредитному договорі у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за угодою та/або кредитним договором вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповерненні у встановлений угодою та/або кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені угодою та/або кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки ( пені, штрафних санкцій ( п. 5.2 договору іпотеки)). Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно з частинами першою та другою статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконував, як і рішення суду про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ "Райффайзен Банк Аваль» позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. За правилами ст.ст. 133, 141 ЦПК України понесені позивачем при звернення до суду судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial