Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 22 лютого 2007 року на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він успадкував після смерті матері [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки площею 4,46 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 020415. Відповідач успадкувала іншу 1/2 частину зазначеної земельної ділянки, у нотаріуса отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину. З метою переоформлення права власності на земельну ділянку він (позивач) звернувся до ТОВ «РайЗем» із заявою на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. ТОВ «РайЗем» була розроблена відповідна технічна документації, після чого він (позивач) звернувся до відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру. У внесенні відомостей до Державного земельного кадастру йому (позивачу) було відмовлено з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин його земельних ділянок із земельними ділянками з кадастровими номерами 7423810000:02:003:1449 та 7423810000:02:003:0955, які належать відповідачу, площа співпадання становить 100 %. Підставою цьому стало те, що відповідач раніше замовила у ТОВ «РайЗем» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі і їй помилково було виготовлено документацію не на 1/2 частину успадкованої земельної ділянки, а на земельну ділянку в цілому. На підставі технічної документації відомості про сформовані земельні ділянки були внесені до Державного земельного кадастру. 28 березня 2017 року на підставі витягів з Державного земельного кадастру державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію за відповідачем\~\~ права власності на земельні ділянки площами 3,9529 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:0955, та 0,9861 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:1449, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку із цим він (позивач) позбавлений можливості зареєструвати за собою право власності на успадковані після смерті [PERSON] земельні ділянки. Відповідач з власної ініціативи не ставить питання про виправлення допущених помилок, а тому він (позивач) вимушений звертатися до суду з метою захисту своїх порушених прав.\~ [PERSON] просив скасувати рішення про державну реєстрацію та запис про державну реєстрацію права власності, здійснену 28 березня 2017 року держаним реєстратором ЦНАП Носівської РДА за [PERSON] за реєстраційними номерами [NUMBER] та 1208144574238, на земельні ділянки площами 3,9529 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:0955, та 0,9861 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:1449, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання позивач та його представник адвокат Левченко Г.В. не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі. У судове засідання відповідач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просила розгляд справи проводити без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2007 року на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого останній успадкував після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/2 частину земельної ділянки площею 4,46 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 020415. 16 жовтня 2009 року аналогічне свідоцтво на іншу 1/2 частину спадкової земельної ділянки було видане на ім`я [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10; 14). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката. З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83554018 та № 83555155 від 28 березня 2017 року (а.с. 15; 16) вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2009 року державним реєстратором ЦНАП Носівської РДА були прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексні номери 34481061 та 34481256 від 28 березня 2017 року, зареєстровано за [PERSON] в цілому право власності на земельні ділянки площами 3,9529 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:0955 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1208130874238), і 0,9861 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:1449 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1208144574238), та внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності № 19665045 і № 19665278. У судовому засіданні встановлено, що на замовлення позивача ТОВ «РайЗем» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). 27 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до державного кадастрового реєстратора відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявами про державну реєстрацію успадкованих ним після смерті [PERSON] земельних ділянок площами 0,4931 га та 1,9764 га, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6; 7; 12; 13). Рішеннями державного кадастрового реєстратора № РВ-7400942582019 та № РВ-7400942532019 від 13 березня 2019 року позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин земельних ділянок позивача із земельними ділянками з кадастровими номерами 7423810000:02:003:1449 та 7423810000:02:003:0955, які належать відповідачу, площа співпадання становить 100 %, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8; 9). Ураховуючи те, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] , зареєстроване в реєстрі за № 1-1340, посвідчене 16 жовтня 2009 року державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М., стосувалося 1/2 частини земельної ділянки площею 4,46 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 020415, суд вважає, що державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку за [PERSON] в цілому була здійснена помилково. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Суд погоджується з доводами позивача про те, що допущена при реєстрації за [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки помилка порушує його права, оскільки позбавляє його можливості зареєструвати за собою право власності на успадковані ним після смерті [PERSON] земельні ділянки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. У судовому засіданні встановлено, що позивачем у позовній заяві допущені помилки, а саме замість номерів записів про право власності № 19665045 та № 19665278, які підлягають скасування у даному випадку, позивач просив скасувати записи № 1208130874238 та № 1208144574238, які є реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved