Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: ГУ ДМС України в Закарпатській області в особі Рахівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання права на виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон без згоди батька та виготовлення відповідних візових документів, пов"язаних із виїздом за кордон та виїзд за кордон. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з [PERSON] вони проживали у зареєстрованому шлюбі, який на даний час між ними розірвано. Від шлюбу в них народилася одна дитина, донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. На сьогоднішній день, позивачка має можливість відвезти доньку на відпочинок та лікування за кордон. В Румунії вона забезпечена роботою та житлом, оскільки на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином Румунії. Батько їхньої спільної доньки, відповідач по справі, відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виготовлення проїзних документів дитині та згоду на виїзд дитини за кордон. В Рахівському РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області позивачці було відмовлено у виготовленні проїзного документа для виїзду за кордон доньки через відсутність згоди батька дитини у вигляді нотаріально посвідченої заяви про згоду на виїзд. Оскільки виїзд за кордон дитини відповідає її інтересам, для захисту прав та інтересів дитини, позивачка просить суд визнати за нею право на виготоволення проїзного документа дитини, [PERSON], [INFO], для виїзду за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька дитини, [PERSON], надати ГУ ДМС України в Закарпатській області в особі Рахівського РВ ДМС в Закарпатській області дозвіл на виготовлення та видачу проїзного документа дитини [PERSON], [INFO], для виїзду за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька дитини, [PERSON] та надати дозвіл на виготовлення відповідних візових документів, пов"язаних із виїздом за кордон та дозвіл на виїзд за кордон [PERSON], [INFO], для виїзду за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька дитини, [PERSON] В судовому засідання позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила суд такі задоволити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] заперечив щодо задоволення позовних вимог саме в такій редакції, в якй просить позивачка. Представник відповідача ГУ ДМС України в Закарпатській області в особі Рахівського відділу ДМС в Закарпатській області в судове засідання не з"явився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань не надходило. Заслухавши пояснення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 02.11.2009 року виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2012 року у справі №709/3003/2012 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 01.03.2014 року та зареєстрованого у прімарія комуни Ремець, повіт Марамуреш, позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 01.03.2014 року в Комуна Ремець, Румунія. Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України». Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Як вбачається зі змісту п.п.3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ст.ст.3, 6 Конвенції "Про права дитини ", ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Позивачка зазначила, що дитина, донька [PERSON], [INFO], проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні їхньої дитини. Наразі вона має можливість вивезти дитину за кордон в Румунію з метою відпочинку та лікування. Однак, відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виготовлення проїзних документів дитині та згоду на виїзд дитини за кордон, при цьому жодних вагомих та обґрунтованих причин не наводить. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов в частині надання Головному упралінню ДМС в Закарпатській області в особі Рахівського районного відділу ДМС в Закарпатській області дозволу на виготовлення та видачу проїзного документа дитини [PERSON], [INFO] підлягає задоволенню. Щодо вимог про визнання за позивачкою права на виготовлення проїзного документа дитини, [PERSON], [INFO], для виїзду за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька дитини, [PERSON], суд зазначає те, що рішення про надання Головному упралінню ДМС в Закарпатській області в особі Рахівського районного відділу ДМС в Закарпатській області дозвіл на виготовлення та видачу проїзного документа дитини [PERSON], [INFO] вже є підставою для оформлення проїзного документа і не потребує додаткового вирішення. Що стосується вимог про виготовлення відповідних візових документів, пов"язаних із виїздом за кордон та дозволу на виїзд за кордон [PERSON], [INFO] для виїзду за кордон без нотаіально посвідченої згоди батька дитини, [PERSON], то суд приходить до наступного. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Отже, діючим законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення на виїзд, а не постійні виїзди без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування у відповідній державі. Проте, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження необхідності виїзду дитини за кордон, не вказано мети такого виїзду, конкретний час та країну, що вказує на необґрунтованість заявленої вимоги, в задоволенні якої слід відмовити. Разом із тим, суд звертає увагу на те, що вказане рішення не позбавляє позивача права заявляти вимогу про надання дозволу за рішенням суду на виїзд дитини за кордон із наведенням обґрунтування такого виїзду. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовним вимог позивачки.

Outcome: partial