Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що з 15.03.2012 р. по 11.09.2013 р. працював у ПАТ "Ідея Банк" на посаді директора регіонального сектору теренової віндикації відділу віндикації Департаменту віндикації. На день звільнення адміністрація банку з позивачем не розрахувалась, у зв'язку з чим заборгованість по заробітній платі складала 42 000 грн. В добровільному порядку відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.06.2014 р. у цивільній справі №592/10869/13-ц з відповідача стягнуто заробітну плату, не виплачену при звільненні, в розмірі 42000 грн.,з врахуванням обов'язкових платежів та зборів за період роботи з 03.09.2012 р. по 11.09.2013 р. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 07.08.2014 р. у цивільній справі № 592/10869/13-ц за апеляційною скаргою ПАТ "Ідея Банк" скасовано рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.06.2014 р. за позовною заявою [PERSON] до ПАТ "Ідея Банк" про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, в розмірі 42 000 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2015 року у цивільній справ №592/10869/13-ц за касаційною скаргою позивача рішення Апеляційного суду Сумської області від 07.08.2014 р скасовано, а рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.06.2014 р. у цивільній справі №592/10869/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ "Ідея Банк" про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, в розмірі 42 000 грн. залишено в силі. 24.06.2015 р. відділом ДВС Галицького районного управління юстиції міста Львів, на підставі виконавчого листа № 592/10869/13-ц від 16.06.2015 p., виданого Ковпаківським районним судом м.Суми, відкрито виконавче провадження, а 17.07.2015 р. відповідач виконав рішення суду. 25.06.2015 р. позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовною заявою щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 72168 грн. 51 коп. та інфляційні втрати за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 32511 грн. 49 коп. 31.08.2015 р. рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми у справі № 592/5969/15-ц позовні вимоги задоволенні в повному обсязі та з відповідача відділом ДВС Галицького районного управління юстиції міста Львів, на підставі виконавчого листа №592/5969/15-ц від 28.10.2015 p., виданого Ковпаківським районним судом м.Суми, примусово стягнуто середній заробіток за час затримки в розрахунку при звільненні на суму 72168 грн. 51 коп. та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату заробітної плати на суму 32511 грн.49 коп. Враховуючи той факт, що відповідач лише 17.11.2015 р. виконав рішення Ковпаківського районного суду м.Суми у справі № 592/5969/15-ц щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на суму 72 168 грн. 51 коп., тому остаточний розрахунок повинен складати в сумі 35218 грн. 56 коп., без урахування обовязкових платежів та зборів. У звязку з цим позивач просить суд стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення в сумі 129972 грн.48 коп., а саме: 94753 грн. 92 коп.- залишок недорахованої суми затримки в розрахунок при звільненні в період з 12.09.2013 р. по 30.06.2015 р., 35218 грн. 56 коп. залишок недорахованої суми затримки в розрахунок при звільненні в період з 01.07.2015 р. по 17.12.2015 р. та 1090 грн. 83 коп. інфляційних витрат за несвоєчасну виплату заробітної плати. Представник відповідача - ПАТ «Ідея Банк», в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, сповіщені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Приписами ст.43 Конституції України,- встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що з 15.03.2012 р. по 11.09.2013 р. [PERSON] працював в ПАТ «Ідея Банк» директором регіонального відділу виїзної віндикації Департаменту віндикації (а.с. 9). Наказом № 167а-1 від 11.09.2013 р. [PERSON] був звільнений з посади відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін (а.с. 10). Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.06.2014 р. з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 42000 грн., яка утворилась за період роботи позивача з 03.09.2012 р. по 11.09.2013 р.(а.с.12). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2015 р. рішення Апеляційного суду Сумської області від 07.08.2014 р. скасовано, а рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 19.06.2014 р. залишено в силі (а.с.13-15). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.08.2015 р. позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату заробітної плати задоволено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.09.2013 р. по 30.06.2015 р. в сумі 72168,51 грн. та інфляційні витрати за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 32511,49 грн. (а.с.16-17). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15.10.2015 р. рішення Ковпаківського районного суду від 31.08.2015 р. залишено без змін (а.с.18-19). 05.11.2015 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження по стягненню з ПАТ «Ідея Банк» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 72168,51 грн. та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 32511,49 грн., а всього 104680,00 грн. (а.с.21). Відповідно до Протоколу № 03/09-3, який був підписаний Головою правління та членами правління «Про затвердження Положення про кадрове забезпечення процесу управління персоналом в ПАТ «Ідея Банк» та додатку № 5 до нього, - [PERSON] повинен був отримувати щомісячний оклад в розмірі від 7000 грн. до 12000 грн. за тарифною сіткою (а.с. 24-26). Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р.,- при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 р. з наступними змінами,- нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно довідки відповідача від 11.12.2013р. заробітна плата позивача за останні два місяця роботи, що передували дню звільнення, становить: липень 2013 р. - 13141,95 грн., серпень 2013 р. - 3000 грн. (а.с.28).Відпрацьовано позивачем в ці місяці по 22 дні. Середньоденна заробітна плата позивача буде становити: (13141,95 грн + 3000,00 грн) : (22+22) = 366,86 грн.(а.с.17). Враховуючи факт того, що відповідач лише 17.11.2015 р. виконав рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.08.2015 р. у справі № 592/5969/15-ц щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на суму 72 168 грн. 51 коп., тому остаточний розрахунок повинен складати в сумі: 35218 грн.56 коп. ( 366.86 х 96 =35218 грн.56 коп)., без врахуванням обов'язкових платежів та зборів. Із них: - Середньоденна заробітна плата - 366,86 грн. то строк затримки розрахунку з 01.07.2015 р. по 17.11.2015 р. за встановленим 5-денним робочим тижнем роботи підприємства відповідача становить 96 робочих дні. Станом на 17.11.2015 р. загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення складає 107387,07 грн., враховуючи 72168,51 грн., стягнуті за рішенням суду від 31.08.2015 р. В результаті затримки відповідача у виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 107387,07 грн. з врахуванням зведеного індексу інфляції, які становили: у липні 2015 р. 99,00% х 99,20%, у жовтні 102,30% х 98,70%, отже позивач поніс інфляційні втрати в сумі 901,28 грн. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або повноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»,компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Отже, вимоги позивача стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату заробітної плати з 01.07.2015 р. по 17.11.2015 р. підлягають частковому задоволенню - з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 35218,56 грн. та інфляційні витрати за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 901,28 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, що дорівнює 1378 грн.

Outcome: partial