Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Кредитна спілка "Рівненщина" звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення забогованості за кредитним договором з урахуванням 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування позову посилаються на те, що 08.05.2008 року між КС "Рівненщина" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1315. Згідно умов договору відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Графік погашення передбачав сплату щомісячних платежів протягом 12 місяців. На забезпечення вказаного кредитного договору були укладені договори поруки № 732, 733 від 08.05.2008 року, згідно якого відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають по зобовязаннях боржника [PERSON], що випливають з кредитного договору № 1315 від 08.05.2008 року. В порушення умов договору відповідачі допустили заборгованість перед кредитною спілкою, яка становить 49864, 73 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідачі в судове засідання не з"явилися. Про слухання справи були повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчать повернуті до суду поштові повідомлення про вручення відповідачам поштових відправлень. Заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом, 08.05.2008 року між КС "Рівненщина" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1315. Згідно умов договору відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Графік погашення передбачав сплату щомісячних платежів протягом 12 місяців. На забезпечення вказаного кредитного договору були укладені договори поруки № 732, 733 від 08.05.2008 року, згідно якого відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають по зобовязаннях боржника [PERSON], що випливають з кредитного договору № 1315 від 08.05.2008 року. Згідно п.3.3. договору, відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати кредитній спілці "Рівненщина" нараховані відсотки та частину кредиту, в терміни та розмірах не менше, ніж вказано у рекомендованому графіку платежів. Позивач свої зобов'язання по договору виконав і видав [PERSON] кошти в сумі 10000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 699 від 08.05.2008 року. Відповідач своїх зобов'язань по договору належним чином не виконав, кредит своєчасно та в повному обсязі не повернув, належну плату за користування кредитом (відсотки) не вніс. За наданими позивачем розрахунками, станом на 02.06.2014 року сума заборгованості відповідача по договору становить 49864,73 грн. в тому числі: сума основного боргу - 7413,08 грн., проценти за користування кредитом - 37965,29 грн. 3% річних - 4486,36 грн. Як вбачається із ст.3 ЗУ "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов"язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України. Згідно ст.527 ЦК боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Виходячи із змісту ч.4 ст.559 ЦК України вимоги позивача до поручителів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язань (неналежне виконання), відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який просрочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу вказаної статті вбачається, що три відсотки річних стягуються лише в тому випадку, коли інший розмір процентів не передбачений договором. Пунктом 3.1. кредитного договору встановлено, що за користування кредитом встановлено розмір процентів, що підлягають сплаті. Зважаючи на те, що кредитними договором чітко визначений розмір процентів, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних у порядку ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 453 грн. 78 коп.. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 612, 625 ЦК України,

Outcome: approved