Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Керівник Криворізької місцевої прокуратури № 3, яка змінила найменування на Криворізька центральна окружна прокуратура Дніпропетровської області, звернувся до суду з позовом, поданим в інтересах держави в особі Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в якому просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 14.11.2017 укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма імені Мельника», скасувати запис органу, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) Комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації» за номером 23447718 від 17.11.2017 про реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,0842 га, кадастровий номер 12218888200:04:001:0526, що розташована на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.11.2017 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма імені Мельника»; витребувати із незаконного володіння та користування товариства «Агрофірма імені Мельника» вказану земельну ділянку, на користь держави в особі Широківської сільської ради. Також просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування підстав для подання вказаного позову, прокурор зазначав, що члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Мічуріна - Полозенку М.Ф., на підставі рішення Криворізької районної державної адміністрації від 12.06.1997 за № 376 належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Мічуріна розміром 3,91 в умовний кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 037591 від 05.04.1999. [PERSON] помер [INFO] , таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому за життя земельну частку (пай). 22.03.2017 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , звернулася [PERSON] , при цьому з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом надала до нотаріальної контори заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 18.02.2003, від імені [PERSON] на користь [PERSON] , свідоцтво про смерть - [PERSON] , у якому датою смерті останнього зазначено - 04.06.2003 та довідку видану Шевченківською сільською радою від 06.03.2003 про те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] . На підставі наданих документів державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В., 31.03.2017 було видане свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] . Однак в подальшому, в ході здійсненої перевірки вищевказаної спадкової справи, нотаріусом встановлено, що заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Шевченківської сільської ради не посвідчувався та [PERSON] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не значиться, а датою смерті [PERSON] є [INFO] , тобто раніше ніж датовано заповіт, документи, підтверджуючі родинні відносини спадкоємиці з померлим відсутні. Актом державного нотаріуса від 14.09.2018, скасовано нотаріальну дію, а саме видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видано наказ про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] . Оскільки після смерті спадкодавця протягом· шестимісячного строку для прийняття спадщини ніхто спадщину не прийняв, то відповідно до ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства перейшло до держави в особі Широківської сільської ради, на території якої розташована спірна земельна ділянка. Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину, яке в подальшому державним нотаріусом було визнано недійсним, на підставі заяви [PERSON] , розпорядженням голови районної державної адміністрації від 25.09.2017 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) та передано її у власність [PERSON] площею 4,0842 га (1221888200:04:001:0526) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Широківської сільської ради та внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку за № 23092403. Після чого, ще до визнання державним нотаріусом недійсним свідоцтва про право на спадщину, 14.11.2017 між [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ІМЕНІ МЕЛЬНИКА» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який є чинним на теперішній час, про що свідчить запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право оренди спірної земельної ділянки за ТОВ «АГРОФІРМА ІМЕНІ МЕЛЬНИКА». Поряд із цим, 05.04.2019 державним реєстратором КП «Парковка та реклама» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, на підставі заяви останньої. Умову щодо об`єкта спірного договору оренди, у даному випадку земельної ділянки з кадастровим номером 1221888200:04:001:0526 не додержано належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору в момент його укладання, а саме [PERSON] не мала права розпоряджатися вищевказаною земельною ділянкою, про що свідчить запис в спадковому реєстрі Шостої криворізької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, на яку остання незаконно набула право власності, яке в подальшому припинено. Таким чином, незаконність набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку вказує на невідповідність укладеного у подальшому договору оренди вимогам ст. 3, 4 Закону України «Про оренду землі», ст. 761 ЦК України, ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України, якими передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. При цьому, спірним договором оренди порушуються інтереси держави в особі Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, та якій в силу положень Закону належить право власності на спірну земельну ділянку. У зв`язку з тим, що гр. [PERSON] незаконно набула права власності на спірну земельну ділянку, про що їй було відомо, остання не мала права нею розпоряджатися. Присутня в судовому засіданні прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області, в ході судового засідання позовні вимоги підтримала, обґрунтувала підстави для звернення до суду з вказаним позовом саме прокурора, що відповідає положенням ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 4, ч.4 ст. 56 ЦПК України, а також відповідає інтересам держави в особі Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Пояснила, що прокуратурою неодноразово оформлювалися звернення до Широківської сільської ради з питання необхідності звернення до суду за захистом інтересів держави щодо визнання недійсним оспорюваного договору оренди земельної ділянки, однак компетентним органом Широківською сільською радою, протягом розумного часу відповідних заходів не вживалося, у зв`язку з чим, беручи до уваги давність порушення права, прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, про що не заперечувала Широківська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області. Прокурор уточнила позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та просила скасувати її з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Агрофірма імені Мельника» на вказану земельну ділянку, що узгоджується з нормами чинного законодавства. Крім цього, враховуючи правонаступництво Новопільської сільської ради після Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, просила позов задовольнити в інтересах саме Новопільської сільської ради Криворізької ради Криворізького району Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 25.02.2021 позивача Широківську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області замінено на Новопільську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області, яка є правонаступником останньої в силу п.п. 9 п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Присутній в судовому засіданні представник позивача Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області суду пояснив, що позовні вимоги прокурора заявлені в інтересах держави в особі сільської ради підтримує в повному обсязі, від позову не відмовляється, підтримує його та просить задовольнити. Вважає пред`явлення позову прокурором таким, що відповідає вимогам закону та інтересам держави в особі Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Широківської сільської ради Криворізького району. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме Криворізька районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Шоста криворізька державна нотаріальна контора та Комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації», будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, участь своїх представників у розгляді справи не забезпечили, заяв по суті справи не надали. Криворізька РДА та завідувач Шостої криворізької державної нотаріальної контори надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при розгляду справи покладалися на розсуд суду. Вказане не перешкоджає розгляду справи за відсутності вказаних осіб. Відповідачі ТОВ «Агрофірма імені Мельника» та [PERSON] неодноразово повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи за їх зареєстрованим місцем проживання та місцем знаходження (юридичної особи), однак правом на участь в судовому засіданні не скористалися, заяв по суті справи, в тому числі відзиву, та з процесуальних питань не надали. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За даних обставин, враховуючи обізнаність останніх з перебуванням на розгляді суду вказаної справи (а.с. 123, 127 т.1), неодноразові неявки відповідачів в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача та прокурора, які не заперечують проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши прокурора, представника Новопільської сільської ради, дослідивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, про наступне. Судом встановлено, що члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Мічуріна - [PERSON] , на підставі розпорядження Криворізької районної державної адміністрації від 12.06.1997 за № 376 належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Мічуріна розміром 3,91 в умовний кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 037591 від 05.04.1999 (а.с. 50, 53 т.1, 65-70 т.2). Вказаний сертифікат зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 091 (а.с. 50 зворот т.1, 66-70). [PERSON] помер [INFO] , про що Криворізьким районним управлінням юстиції у Дніпропетровській області 01.07.2002 складено актовий запис про смерть № 19, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00020958903 від 11.09.2018 (а.с.42 т.1). Таким чином, після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина на належну йому за життя земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП ім. Мічуріна розміром 3,91 в умовний кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. 22.03.2017 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме сертифікатом серії ДП № 037591 виданого 05.04.1999, звернулася [PERSON] (а.с.29 т.1), при цьому з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом надала до нотаріальної контори заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 18.02.2003 (а.с.35 т.1), зареєстрований в реєстрі за № 27 від імені [PERSON] на користь [PERSON] , свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] видане ВДРАЦС Жовтневого району м. Кривого Рогу, у якому датою смерті останнього зазначено - [INFO] (а.с. 30 т.1) та довідку видану Шевченківською сільською радою від 06.03.2017 (а.с.31 т.1), про те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] . На підставі наданих документів державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В., 31.03.2017 було видане свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] (а.с. 40 т.1). Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної частки (пай) розміром 3,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована у КСП ім. Мічуріна на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 40 т.1). Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи на ім`я [PERSON] , копія якої надана суду (а.с. 20-55 т.2). Однак у подальшому, в ході здійсненої перевірки вищевказаної спадкової справи на підставі наказу від 12.09.2018 за № 8/01-04 завідуючою Шостої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.43 т.1), встановлено, що заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Шевченківської сільської ради не посвідчувався та [PERSON] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не значиться (а.с. 43-44 т.1), а датою смерті [PERSON] є [INFO] (а.с.42 т.1), тобто раніше ніж датовано заповіт, документи, підтверджуючі родинні відносини спадкоємиці з померлим відсутні. З відповіді Покровського районного у м. Кривому Розі відділу ДРАЦС № 856/20.27-31 від 19.03.2021 слідує, що актовий запис про смерть [PERSON] , померлого [INFO] в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній, а актовий запис про смерть № 1204, складений вказаним відділом, стосується смерті іншої особи, з іншою датою складання та з виданим свідоцтвом про смерть, за іншим номером та датою видачі (а.с. 56 т.2). Актом державного нотаріуса від 14.09.2018, скасовано нотаріальну дію, а саме видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.4 т.1), про що видано наказ про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] (а.с.46, 47, 48 т.1). Як слідує з повідомлення Шостої криворізької державної нотаріальної контори № 570/02-14 від 25.03.2021, вказаною нотаріальною конторою заводилася лише одна спадкова справа щодо [PERSON] , при цьому в Спадковому реєстрі, у зв`язку з вищевказаними обставинами, було змінено дату смерті померлого [PERSON] з 04.06.2003 на [INFO] , що підтверджується даними спадкової справи (а.с. 19-55 т.2). Як слідує з довідки виконавчого комітету Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 830 від 17.09.2018, яка наявна в матеріалах спадкової справи [PERSON] , останній до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним були зареєстровані особи, які не були йому родичами (а.с. 49 т.1). З матеріалів спадкової справи також слідує, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто, крім [PERSON] не звертався (а.с. 49 т.1, 19-55 т.2). Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто до набрання чинності ЦК України з 01 січня 2004 року, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР. Відповідно до п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів У країни щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до \~ \~ \~ \~комунальної власності. Оскільки після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини, у встановленому законом порядку, ніхто спадщину не прийняв, то відповідно до ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства перейшло до держави в особі Широківської сільської ради, правонаступником якої є Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка. Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину, яке в подальшому державним нотаріусом було визнано недійсним, на підставі заяви [PERSON] , розпорядженням голови районної державної адміністрації від 25.09.2017 за № Р-479/0/56-17 (а.с.61 т.1), затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) та передано її у власність [PERSON] площею 4,0842 га (1221888200:04:001:0526) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Широківської сільської ради та внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку за № 23092403 (а.с. 56-57, 62, 63 т.1). Після чого, ще до визнання державним нотаріусом недійсним свідоцтва про право на спадщину, 14.11.2017 між [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ІМЕНІ МЕЛЬНИКА» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстровано у державному реєстрі прав 17.11.2017 за № 23447718 та який є чинним на теперішній час (а.с. 64-71 т.1). Відповідно до вищевказаного договору оренди, останній укладено між власником земельної ділянки, [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «АГРОФІРМА ІМЕНІ МЕЛЬНИКА» (орендарем). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Також згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається з п.п. 19, 41 вказаного договору оренди (а.с. 64,67 т.1), передача земельної ділянки за Договором вважається переданою «Орендодавцем» «Орендареві» з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідно до вказаного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,0842 га з кадастровим номером 1221888200:04:001:0526 в строкове платне володіння та користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області строком на 10 років (а.с. 64 т.1). На теперішній час вказаний договір оренди є чинним, про що свідчить запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право оренди спірної земельної ділянки за ТОВ «АГРОФІРМА ІМЕНІ МЕЛЬНИКА» (а.с.65-69, 71). Поряд із цим, 05.04.2019 державним реєстратором КП «Парковка та реклама» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права власності [PERSON] , на підставі заяви останньої (а.с. 69,78 т.1). Згідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( ст. 204 ЦК України). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Приписами ч. 1-3 ст. 203 ЦК України встановлені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: його зміст не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Зміст правочину складають його істотні умови. Відповідно до ст. 15 Закону У країни «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі серед іншого є умова щодо об`єкта оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки). Аналогічна норма міститься і в ст. 760 ЦК України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі», ст. 761 ЦК України, ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Згідно ст. 4 Закону України «Про оренду землі», орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Умову щодо об`єкта спірного договору оренди, у даному випадку земельної ділянки з кадастровим номером 1221888200:04:001:0526 не додержано належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору в момент його укладання, а саме [PERSON] не мала права розпоряджатися вищевказаною земельною ділянкою, про що свідчить запис в спадковому реєстрі Шостої криворізької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, на яку остання незаконно набула право власності, яке в подальшому припинено. Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України, право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд, право вчиняти будь-які дії щодо свого майна має лише його власник. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації, а отже - оспорюваним й витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння можливо за умови визнання цього договору оренди землі недійсним відповідно до вимог, встановлених ст. 210, ст. 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України. Таким чином, незаконність набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку вказує на невідповідність укладеного у подальшому договору оренди вимогам ст. 3, 4 Закону України «Про оренду землі», ст. 761 ЦК України, ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України, якими передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. При цьому, спірним договором оренди порушуються інтереси держави в особі Новопільської (в минулому Широківської) сільської ради, якій в силу положень Закону належить право власності на спірну земельну ділянку. Враховуючи викладене, вищевказаний договір оренди спірної земельної ділянки є недійсним, так як суперечить вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України. Відповідно до ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації цих прав. Відповідно до абз. 3 ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2\~частини шостої\~статті 37\~цього Закону)\~проводить державну\~реєстрацію припинення\~речових прав\~відповідно до\~цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Беручи до уваги вказані норми законодавства, обставини справи, суд вважає такими, що підлягають задоволенню уточнені позовні вимоги прокурора щодо скасування державної реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 1221888200:04:001:0526, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Агрофірма імені Мельника» на вказану земельну ділянку. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки· або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Відповідно до п. 19 цієї ж постанови застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. Також згідно ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. У зв`язку з тим, що гр. [PERSON] незаконно набула права власності на спірну земельну ділянку, про що їй було відомо, остання не мала права нею розпоряджатися. Крім того, відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та право - користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що 17.11.2017 проведено державну реєстрацію, укладання договору оренди, з цього моменту земельна ділянка вважається переданою в користування ТОВ «Агрофірма імені Мельника». Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові. Згідно із нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Статтею 1213 ЦК України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала ( такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18). Користування ТОВ «Агрофірма імені Мельника» земельною ділянкою на підставі договору оренди від 14.11.2017, укладеного із [PERSON] , не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а отже, є безпідставним, у зв`язку з чим з урахуванням ст. ст. 1212, 1213 ЦК України воно повинно повернути спірну землю державі в особі Новопільської сільської ради. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про незаконність набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку та безпідставність укладення у подальшому договору оренди земельної ділянки, попри волю її власника, у зв`язку із чим договір оренди земельної ділянки від 14.11.2017, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма імені Мельника», підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація права (в державному реєстрі прав) Комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» за номером 23447718 від 17.11.2017 про реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,0842 га, кадастровий номер 12218888200:04:001:0526, що розташована на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.11.2017 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма імені Мельника» - підлягає скасуванню, з одночасним припиненням речового права ТОВ «Агрофірма імені Мельника» на вказану земельну ділянку. Крім того, у зв`язку із незаконністю набуття права користування земельною ділянкою, суд приходить до висновку про необхідність витребування останньої із незаконного володіння та користування товариства «Агрофірма імені Мельника» на користь держави в особі Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Широківської сільської ради Криворізького району. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: approved