Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Правда" с. Підгайці Млинівського району Рівненської області, в якому просили розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачем та їньою матір'ю [PERSON] від 3 січня 2010 року. В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що після смерті матері 20 травня 2016 року успадкували належну їй на підставі Державного акта земельну ділянку площею 3,2452 га. з кадастровим номером [NUMBER]. За життя, а саме 3 січня 2010 року мати уклала з ПСП "Правда" договір оренди вказаної земельної ділянки, відповідно до п.2 якого, передала відповідачу земельну ділянку в оренду на 10 років. Проте, всупереч умовам договору оренди землі та ст.25,32 Закону України "Про оренду землі", ПСП "Правда", починаючи з 2015 року, не виконує свої зобов'язання по обробітку земельної ділянки, а також по сплаті орендної плати, чим порушує умови договору. З 17.09.2015 року ПСП "Правда" знаходиться у стані припинення. Водночас зазначену земельну ділянку використовує інше підприємство, а саме ПП "Агро-Експрес-Сервіс", яке й виплачує орендну плату за її використання. З цих підстав, позивачі вважають, що відповідачем порушують умови договору оренди землі, а також ст.ст. 25,32 Закону України "Про оренду землі", що у свою чергу є підставою для розірвання договору у судовому порядку. При цьому, на підтвердження наведених обставин позивачі покликаються на копії письмових договорів: "Про оренду землі"; "Про співпрацю і взаємодію"; письмові відомості про видачу орендної плати за 2015 - 2016 роки, інші документи, а також на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 12 лютого 2014 року по справі в подібних правовідносинах. В судовому засіданні представники позивачів [PERSON] та [PERSON], позов [PERSON] і [PERSON] підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Цимбалюк С.Є. позов не визнав, посилаючись на те, що умови договору оренди землі, укладеного з [PERSON], відповідачем виконуються, незважаючи на те, що підприємство перебуває у стані припинення. Суду пояснив, що підприємство на даний час не ліквідоване, обробіток земельної ділянки [PERSON] здійснюється і орендну плату за 2015- 2016 року підприємство позивачам виплатило в повному обсязі. При цьому, зазначив, що кошти для виплати орендної плати ним, як керівником підприємства, виділялись особисто, хоча й первинних даних бухгалтерського обліку про це не надав, посилаючись на те, що ведення бухгалтерського обліку на підприємстві не відноситься до предмету спору у даній справі. Заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов'язок доказування покладено на сторони у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проаналізувавши представлені сторонами та витребувані за їх клопотанням докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини у даній справі. Так, 03 січня 2010 року між [PERSON] і ПСП "Правда" Млинівського району було укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему в Млинівському районі 03.08.2012 року за № 562388714003740, що підтверджується документально. ( а.с. 7 - 13) Згідно п. 8 Договору, він був укладений строком на 10 років. Отже, строк дії договору встановлено до 03.01.2020 року. До обов'язків орендара по договору належить обов'язок приступити до використання земельної ділянки у строки, встановлені договором. Факт виконання такого обов'язку ПСП "Правда" та початок використання земельної ділянки підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 03.01.2010 року. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після її смерті, зокрема по 1/2 земельної ділянки, яка є предметом згаданого договору оренди землі, прийняли її діти [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5, 6), які набули право спільної часткової власності на земельну ділянку, а також прав і обов'язків орендодавців за спірним договором, що узгоджується з п. 38 Договору. Після набуття прав і обов'язків орендодавця за договором [PERSON] і [PERSON], звертались до ПСП "Правда" з листом- повідомленням про розірвання договору, у зв'язку з порушенням його умов, а саме, припиненням обробітку земельної ділянки самим ПСП "Правда" і її передачею без відома Орендодавця в користування іншій особі. ( а.с.16) При цьому, як видно зі змісту позовної заяви, вказані обставини, позивачі вважають такими, що порушують умови спірного договору, а також положення ст. ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі". Згідно ч.2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов'язаний: - приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; - виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; - дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; - у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Отже, в даному випадку, позивачі вважають, що має місце порушення пункту першого частини другої статті 25 вказаного Закону. Вирішуючи спір на предмет наявності зазначених обставин, як правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, суд виходить з наступного. Так, стороною позивача на підтвердження тих обставин, що ПСП "Правда" передало без відома Орендодавця земельну ділянку в користування іншій особі, представлено суду їхні примірники відомостей на видачу орендної плати за період 2015 і 2016 років ( а.с. 15, 16). На представлених суду відомостях містились відтиски штампу ПП "Агро- Експрес-Сервіс". Водночас з досліджених в суді оригіналів відомостей, які були надані представником відповідача, видно, що такі штампи на оргиніалах відсутні. Отже, оригіналами вказаних документів спростовуються твердження позивачів про видачу орендної плати за обробіток земельної ділянки іншим суб'єктом господарювання. Крім цього, позивачі покликаються на те, що ПСП "Правда" і ПП "Агро- Експрес-Сервіс" уклали договір про співпрацю та взаємодію, за умовами якого, як вважають, і відбулась прихована передача земельної ділянки в користування іншому орендарю ( суборенда). Проте, як видно зі змісту зазначеного договору, цей договір було укладено лише 02.01.2017 року, тобто після виплати орендної плати у 2015-2016 роках, що є додатковим свідченням того, що ПП "Агро-Експрес-Сервіс" не могло здійснювати виплату орендної плати позивачам у 2015-2016 роках, через відсутність на це будь-яких правових підстав. В ході розгляду справи за клопотанням сторони позивача було витребувано ряд доказів на підтвердження посилань позивачів про те, що фактично обробіток земельної ділянки здійснюється не ПСП "Правда", а ПП "Агро-Експрес-Сервіс", зокрема витребувано відомості щодо сплати земельного податку за користування земельною ділянкою по спірному договору, нарахування і сплати прибуткового податку за отримання орендної плати і т.ін. Витребуваними відомостями встановлено, що станом на 01.06.2015 року ПСП "Правда" обробляло певні площі сільськогосподарських угіддь, про що звітувало до органів статистики, проте в подальшому станом на 01.12.2015 року звітності не подавало, у зв'язку з прийняттям засновником у вересні 2015 року рішення про припинення підприємства. На це вказує інформація Управління статистики у Рівненській області. ( а.с. 58) Аналогічні відомості одержано від Державної фіскальної служби України, з яких видно, що ПСП "Правда" у 2015 році включило у відомість про наявність земельних ділянок для розрахунку єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників земельну ділянку по договору оренди землі з [PERSON]. Водночас останній такий розрахунок підприємством було подано за IY кв. 2015 року, оскільки у 2016 -2017 роках ПСП "Правда" податкову звітність не подавало. ( а.с. 59) З цього видно, що ПСП "Правда" здійснювало обробіток земельної ділянки і виплату орендної плати по спірному договору у 2015 році, що у свою чергу спростовує твердження позивачів про порушення умов договору відповідачем за цей період . Твердження позивачів про те, що в силу прийняття засновником рішення про припинення підприємства, останнє після 2015 року фактично припинило також виконання умов договору по обробітку землі , не грунтується на нормах закону та на умовах самого договору. Так, зідно розділу договору "Зміна умов договору і припинення його дії" - дія договору припиняється виключно у разі ліквідації юридичної особи. Однак, з матеріалів справи видно, що на момент пред'явлення позову та розгляду справи відомості про виключення ПСП "Правда" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, відсутні. Разом з тим, як видно з матеріалів справи, підприємство перебуває у стадії припинення. Однак, чинне законодавство, а саме норми ст.ст. 103-104,110-111 ЦК, ст.ст. 59,91 ГК України не визначають конкретних строків припинення юридичної особи, а лише передбачають, що впродовж ліквідаційної процедури має бути затверджений ліквідаційний баланс, чим по суті і завершується виробничий процес. Таким чином, до моменту виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, не виключається можливість виконання орендарем своїх зобов'язань по спірному договору оренди землі. Також відповідно до ст.13 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність звітним періодом підприємства, що ліквідується, є період з початку звітного року до дати прийняття рішення про його ліквідацію. Отже, після прийняття рішення у вересні 2015 року про припинення підприємства, ПСП "Правда" не несе обов'язку щодо ведення бухгалтерського обліку та подання відповідної звітності до органів державної влади. А тому, посилання позивачів на те, що підприємство не подає звітності щодо орендованої земельної ділянки, як твердження того, що земельна ділянка ПСП "Правда" не обробляється, не грунтуються на нормах закону, у зв"язку з чим, судом відхиляються. Водночас достовірних доказів які б підтверджували посилання позивачів, що саме ПП "Агро-Експрес-Сервіс" за 2015-2016 роки обробляло земельну ділянку і оплатило їм орендну плату за оренду земельної ділянки, а також сплатило земельний податок за користування даної землі, стороною позивача суду не представлено, оскільки як вказано вище, надані представником копії відомостей про виплату орендної плати зі штампами ПП "Агро-Експрес-Сервіс" за 2015-2016 роки не відповідають оригіналам, а відтак не можуть бути достовірними. Будь-яких інших доказів про це, суду не надано і в суді, шляхом розгляду клопотань сторін , не здобуто. Що стосується предмету спору і позовних вимог за період з початку 2017 року і до подання позовної заяви, суд відмічає наступне. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Зі змісту позовної заяви видно, що підставою позовних вимог є невиконання відповідачем умов спірного договору, проте конкретного періоду часу, впродовж якого мало місце таке порушення, позивачами не зазначено. В цьому зв'язку, суд розглядає спірні правовідносини за весь період 2015-2016 років та за період з початку 2017 року до моменту з'ясування обставин у справі, так-як після початку з'ясування у справі процесуальним законом не передбачено можливості змінювати підставу і предмет позовних вимог. Як видно з матеріалів справи, розгляд справи по суті розпочато 22 листопада 2017 року, отже на момент з'ясування обставин у справі позовні вимоги не охоплювали весь період 2017 року. Разом з тим, згідно спірного договору оренди землі передбачено, що виконання за цим договором прав і обов'язків, в тому числі і виплати орендної плати, здійснюється кожного календарного року в межаї строку дії договору. Зокрема, згідно п.11 Договору орендна плата вноситься в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, а натуральна до 20 числа останнього у звітному році місяця. А тому, враховуючи, що на початок з'ясування обставин у справі звітний 2017 рік не завершився, а також що договір про співпрацю та взаємодію між ПСП "Правда" і ПП "Агро- Експрес-Сервіс" було укладено лише на початку 2017 року, то встановлення обставин виконання чи невиконання спірного договору оренди землі, в тому числі виплати орендної плати, за 2017 рік є передчасним і таким, що не охоплюється предметом і підставою позовних вимог у цій справі, які були сформульовані на момен пред'явлення зазначеного позову до суду. Відтак, після настання строків виконання зобов'язань по договору оренди землі, за період 2017 року зазначені обставини можуть бути окремою підставою позовних вимог в іншому позові. Враховуючи вище наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт порушення відповідачем умов договору оренди землі за період, що розглядався. Щодо посилань позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 12 лютого 2014 року по справі № 6-166цс13, суд відмічає наступне. Так, встановлені у даній справі обставини і відповідні їм правовідносини мають відмінності від тих правовідносин, які були предметом розгляду по справі № 6-166цс13. Зокрема, Верховним Судом України було встановлено, що земельна ділянка оброблялась іншим сільськогосподарським підприємством, яке й виплачувало орендну плату за спірним договором, на відміну від обставин у даній справі, згідно з якими факту обробітку земельної ділянки по спірному договору і виплати орендної плати іншим суб'єктом господарювання за період 2015-2016 рр., документально не підтверджено і достовірно не встановлено. А тому, за недоведеністю підставності позовних вимог, позов, з тих підстав, які наведені у позовній заяві, до задоволення не підлягає. Враховуючи вище наведен, на підставі ст. 25 Закону України "Про оренду землі",

Outcome: dismissed