Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 18.06.2015 року [PERSON] був працевлаштований на роботу у Львівську філію ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія. Перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, відповідач неодноразово перебував в добових відрядженнях в межах України та закордоном і мав в наявності пластикову картку ТзОВ «Вог-Рітейл» для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання завдань пов"язаних з умовами праці. Під час виконання перевезення на"Рено" [NUMBER] з напівпричепом MERKER [NUMBER] за маршрутом Україна-Нідерланди-Україна згідно подорожнього листа №526437 від 14.09.2015 року при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках такого було 189 літрів дизельного палива. В подальшому відповідачем було придбано ще 1 924 літри дизельного палива. При поверненні автомобіля в дане підприємство залишок палива в паливних баках становив 184 літри. Однак, як вбачається з норм витрат палива вищевказаний автомобіль при виконанні даного перевезення повинен був використати 1 748 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровок до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 1 929 літрів. Отже перевитрата по даному перевезенню склала 181 літру дизельного палива на загальну суму 3 339 грн 11 коп.. Жодних документів на обгрунтування витрати палива відповідач не надав. Наказом Львівської філії ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» №147-кф від 15.12.2015 року відповідач був звільнений із займаної посади за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» заборгованість в розмірі 3 339 грн. 11 коп. та судові витрати в розмірі 1 378 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], однак рекомендоване повідомлення про виклик його в судове засідання не вручено і повернуто за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, згідно ч.4 ст. 169, ст.224 ЦПК України, постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до наказу №73-кф від 18.06.2015 року Львівської філії ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» був прийнятий з 18.06.2015 року по 17.07.2015 року в автоколону №1 на посаду водія автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні на вантажні автомобілі всіх марок з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, з оплатою праці згідно відпрацьованого часу. Згідно подорожнього листа №526437 серії 12ААБ виданого водію вантажного автомобіля міжнародного сполучення від 14.09.2015 року "Рено" [NUMBER] з напівпричепом MERKER [NUMBER] [PERSON]. Маршрут перевезення значиться Україна-Нідерланди,а саме, виїзд з України в Нідерланди 14.09.2015року, повернення автомобіля в гараж 02.10.2015року. При виїзді автомобіля "Рено" [NUMBER] з напівпричепом MERKER [NUMBER] [PERSON] з гаража в рейс в паливних баках було 189 літрів дизельного палива. В подальшому під час перевезення [PERSON] придбав ще 1 924 літри такого. При поверненні даного автомобіля в гараж залишок палива в паливних баках склав 184 літри. Однак, зважаючи на норми витрат палива даний, автомобіль при виконанні такого перевезення повинен використати 1 748 літрів палива, згідно подорожнього листа та розшифровки до нього, що містяться в матеріалах справи, витрата палива склала 1 929 літрів, що є на 181 літру вище встановленої норми на загальну суму. Наказом Львівської філії ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» №147-кф від 15.12.2015 року відповідача [PERSON] 16.10.2015 року звільнено з посади водія автотранспортних засобів колони автомобільної колони №1 за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітк у. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно п.6 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Беручи до уваги пункт 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 року « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціями їх працівниками» встановлено, що відповідно до п. 6 ст. 134 КЗпП України матеріальна відповідальність у повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. Отже, чинним законодавством передбачено, що матеріальна відповідальність повністю може бути покладена на працівника за шкоду заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей, тощо. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті. Наказом від 11.08.2010 року № 45 директора Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» Куцяби Т.Р. були затверджені базові лінійні норми витрат палива та коефіцієнт на виконання транспортної роботи для вантажних автомобілів, зокрема для автомобілів марок "SCANIA та RENAULT PREMIUM" . Відповідно до п/п. «д» п. 20 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» водій зобов'язаний виконувати обов'язки, визначені посадовими інструкціями і положеннями, затверджених в установленому порядку. Проте, відповідачем у порушення вищевказаних норм, закріплених у Правилах внутрішнього трудового розпорядку та вищезазначених наказах були допущенні перевитрати пального на автомобільному транспорті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач заподіяв позивачу шкоду в зв'язку з перевитратою пального на загальну суму 3 339,11 грн. (189+1924-1748-184 = 181 грн.), які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved