Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

03 червня 2020 року до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення звернувся представник КП "Миргородтеплоенерго". В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення. Між сторонами склалися фактичні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Станом на 01.05.2020 року Відповідачі заборгували перед КП "Миргородтеплоенерго" за фактично отримані послуги 24 261,05 грн. за період з 01.02.2017 року по 01.05.2020 року. Представник комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено проведення першого судового засідання (а.с.18). Ухвалою суду від 22.07.2020 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.. Між сторонами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] . Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги, які спрямовані на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. Фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу є споживачем. У відповідності з п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є співвласниками квартири [ADDRESS] , є є [PERSON] та [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , розмір частки кожного у спільному майні складає 1/4. Отже відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як співвласники майна,зобов`язані щомісячно оплачувати комунальні послуги, які надаються позивачем. Відповідно до довідок про нарахування і оплату за опалення та підігрів води станом на 01.05.2020 року за надані за адресою [ADDRESS] , послуги, утворилася заборгуваність перед КП "Миргородтеплоенерго" у розмірі 24 261,05 грн. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергію, теплопостачання) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Позивачем доведено про наявність у власників квартири [ADDRESS] заборгованості перед КП "Миргородтеплоенерго" за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в сумі 24 261,05 грн. Власність зобов`язує (ч.4 ст.319 ЦК України). Оскільки квартира є приватною власністю, то належними відповідачами є співвласники, кожен з яких в силу належності квартири на праві спільної часткової власності відповідає відповідно до своєї частки у спільному майні. З встановлених судом обставин вбачається, що квартира [ADDRESS] належить чотирьом особам на праві спільної часткової власності. До матеріалів позову долучено копію свідоцтва про смерть одного із співласників - [PERSON] (а.с.9). Разом з тим, позивачем не надано доказів, що відповідачі упадкували частку померлої у спільному майні. Про витребування судом підтверджуючих документів, позивач клопотання не заявляв. У відповідності до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, [PERSON] є належним відповідачем в частині заборгованості рівній 1/4 а [PERSON] є належним відповідачем в частині заборгованості рівній 1/4, що відповідає їх часткам в праві спільної часткової власності на квартиру, заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за якою, є предметом даного судового розгляду. Таким чином, з кожного з відповідачів необхідно стягнути по 6 065,26 грн. (24261,05:4=6065,26). В решті позовних вимог необхідно відмовити з огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] , не є належними відповідачами по заборгованості, котра пропорційно перевищує розмір їх часткок у спільному майні. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру стягнутої заборгованості. Враховуючи вищевикладене

Outcome: partial