Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов'язання. Свої вимоги мотивував тим, що 24 грудня 2004 року Господарським судом м. Києва видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19 листопада 2004 року, яке набрало законної сили 05 грудня 2004 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 18 965, 18 грн., пені у розмірі 749,25, витрат по сплаті судового збору у розмірі 197,14 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. За відкритим виконавчим провадженням ВП № 4671722 від 03 березня 2015 року було стягнуто з відповідача борг у розмірі 20 029,57 грн. 04 липня 2015 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу - претензію на виплату інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. 27 травня 2015 року борг був перерахований на рахунок позивача, який міститься в ПАТ КБ "Правекс Банк". Просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 11 577,00 грн., три відсотки річних за час прострочення виконання зобов'язання в сумі 347,31 грн. Під час розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги - просив стягнути інфляційні втрати за період з 25 лютого 2013 року по 27 травня 2015 року у розмірі 11 657,23 грн., три проценти річних за час прострочення виконання зобов'язання за період з 25 лютого 2013 року по 27 травня 2015 року в сумі 349,72 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. До суду надійшли письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено,що відповідно до наказу Господарського суду м. Києва з нього на користь позивача було стягнуто суму боргу у розмірі 20 029,57 грн. В теперішній час проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, тому позовні вимоги пред"явлено до неналежного відповідача-фізичної особи. Просив застосувати строки позовної давності. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 24 грудня 2004 року Господарським судом м. Києва видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19 листопада 2004 року, яке набрало законної сили 05 грудня 2004 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 18 965, 18 грн., пені у розмірі 749,25, витрат по сплаті судового збору у розмірі 197,14 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. (а.с.52). Таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням. Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). 03 березня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 24 грудня 2004 року (а.с.56). Згідно виписки Публічного акціонерного товариства «Правекс-банк» за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] перерахував грошові кошти [PERSON] 27 травня 2015 року у розмірі 20029,57 грн. (а.с.57). 02 червня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського управління юстиції у м. Києві Дардою І.М. закрито виконавче провадження ВП № 46717522 у зв'язку зі сплатою боргу у повному обсязі згідно платіжного доручення № 1881 від 27 травня 2015 року (а.с. 90). Тому суд вважає встановленим, що 27 травня 2015 року відповідачем виконано грошове зобов'язання у сумі 20029,57 грн. 04 липня 2015 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу - претензію на виплату інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання (а.с. 58). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. З урахуванням встановленого індексу інфляції січеньлютийбере зенькві-теньтра-веньчер веньли пеньсер пеньвере сеньжов теньлисто падгру день 2013 рік 99,9100,0100,0100,1100,099,999,3100,0100,4100,2100,5 2014 рік100,2100,6102,2103,3103,8101,0100,4100,8102,9102,4101,9103,0 2015 рік103,1105,3110,8114,0102,2 та суми простроченого грошового зобов'язання за період з 25 лютого 2013 року по 27 травня 2015 року - 20 029,57 грн. х індекс інфляції 1,75 (99,9 х100,0 х100,0 х100,1 х100,0 х99,9 х99,3 х100,0 х100,4 х100,2 х100,5 х100,2 х100,6 х102,2 х103,3 х103,8 х101,0 х100,4 х100,8 х102,9 х102,4 х101,9 х103,0 х103,1 х105,3 х110,8 х114,0 х102,2) - 20029,57 грн. інфляційні втрати складають у сумі 15022,18 грн. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань підлягають задоволенню повністю - стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних нарахувань у розмірі 11 657,23 грн., що є в межах позовних вимог. Позивач просив стягнути три відсотки річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 25 лютого 2013 року по 27 травня 2015 року у розмірі 349,72 грн. Так, з урахуванням прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 20 029,57 грн. та строку прострочки - за період з 25 лютого 2013 року по 27 травня 2015 року (822 днів) три відсотки річних складають: 20 029,57 грн. х 822 дн. х 3%: 365 дн. = 1 353,23 грн. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення 3 відсотків річних підлягають задоволенню повністю - стягнути з відповідача на користь позивача суму трьох відсотків річних у розмірі 349,72 грн., що є в межах позовних вимог. Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). Як роз'яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків,коли позов не доведено,що є самостійною підставою для нього. Виходячи з наведеного, позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову. У разі якщо вимоги позову є необгрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необгрунтованістю. З урахуванням дати звернення до суду з позовом - 25 лютого 2016 року, та змісту позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за період з 25 лютого 2013 року по 27 травня 2015 року у розмірі 11 657,23 грн., три проценти річних за час прострочення виконання зобов'язання за період з 25 лютого 2013 року по 27 травня 2015 року в сумі 349,72 грн., позивач звернувся з вимогами в межах строку позовної давності. Отже, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов'язання в повному обсязі: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у сумі 11 657 (одинадцять тисяч шістсот п'ятдесят сім) грн. 23 коп., три проценти річних у сумі 349 (триста сорок дев'ять) грн. 72 коп., всього 12 006 (дванадцять тисяч шість) грн. 95 коп. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру до суду оплачується ставка судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи (а.с.21). Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп. Тому за подачу позову майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved