Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів та розірвання шлюбу. В заяві вказувала, що 10 березня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Хиноцькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 3. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ніде не працює, позивачці тяжко утримувати дітей власними силами. У зв"язку із наведеним просила суд стягнути на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/2 частини заробітку та на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач позов про розірвання шлюбу не визнав, згідний, щоб справа слухалась у його відсутності. Суд, дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 10 березня 2013 сторони зареєстрували шлюб, про що Хиноцькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 3. Від даного шлюбу мають двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження останніх. Довідкою №330 від 10.03.2016 року, виданою Хиноцькою сільською радою стверджується, що [PERSON] має на утриманні двоє дітей. З довідки №331 від 10.03.2016 року, виданої Хиноцькою сільською радою вбачається, що [PERSON] не працює, підстава трудова книжка [NUMBER], наказ №3-к від 13.01.2015 року. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дітей, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. У статті 184 СК України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов'язок по утриманню дітей, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] не працює, і його щомісячний дохід є мінливим та нестабільним. Вказані обставини суд вважає такими, що істотно впливають на можливість позивача сплачувати аліменти, і достатньою підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року» враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01 січня 2016 року становить - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. І як зазначено в ч. 3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру , передбаченого ч.2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 50 грн. щомісячно, на кожну дитину. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України. Крім того, згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А тому суд рахує за правильне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 100 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Що стосується розірвання шлюбу, частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає, сторони не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання. Ухвалою Володщимирецького районного суду від 08.04.2016 року сторонам надавався строк для примирення, однак це не дало позитивних наслідків. Дітей залишити проживати з матір"ю. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved