Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у виді земельної частки (паю). Померлій за життя вказана частка була виділена в натурі, проте державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Будучи спадкоємицею померлої, вона спадщину прийняла та має перешкоди у оформленні спадкових прав. Просила визнати за нею право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 4,7444 га, кадастровий номер 3222984300:02:018:0002, розташовану на території Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області, ДП 4, пай №201, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Миронівської районної державної адміністрації Київської області Савелюк М.А. в судове засідання не з'явилася. В надісланій до суду заяві просить слухати справу у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Подолянець Н.М. просила слухати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи відділу Держземагентства у Миронівському районі Київської області Мироненко К.В. в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Представник третьої особи КСП «Маслівське» в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві голова правління Бондаренко М.С. просить слухати справу у відсутності представника підприємства, позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 31 липня 2012 року виконавчим комітетом Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є дочкою померлої [PERSON] та її спадкоємицею за законом. Вказані обставини підтверджені свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13 серпня 1977 року Маслівською сільською радою Миронівського району Київської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 30 квітня 1977 року Маслівським сіль РАГС Миронівського району Київської області. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №297/2012 /а.с. 62-96/ позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] Також із матеріалів спадкової справи №297/2012 встановлено, що [PERSON] у встановлений шестимісячний строк спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Паювання земель колишніх сільськогосподарських підприємств (колгоспів, радгоспів) повинно було здійснюватися після їх реформування у колективні сільськогосподарські підприємства (Указ № 666/94), передачі цим підприємствам земель у колективну власність, видачі державного акта на право колективної власності на землю. Коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), встановлено Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям ". Статтею 1 цього Указу передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до ст. 2 Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Указом передбачено, що паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. За положеннями ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» згідно державних актів на право постійного користування земельною ділянкою, виданих Миронівською РДА Київської області 23 грудня 2009 року, набуло права постійного користування земельним ділянками, призначеними для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованими на території Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області. КСП «Маслівське» є правонаступником Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське», що підтверджуються копією статуту КСП «Маслівське». У статуті КСП «Маслівське» [PERSON] зазначена як засновник, колишнього Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» та інших прирівняних до них осіб, під номером 249. Померла [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у КСП «Маслівське». Рішенням загальних зборів членів КСП «Маслівське» від 07.02.2013 було затверджено список членів КСП «Маслівське» та пенсіонерів з їх числа, які мають право на отримання земельних часток (паїв) із земель підприємства. Вказані обставини підтверджені протоколом № 1 загальних зборів членів КСП «Маслівське». У даному списку [PERSON] значиться під номером 272. До протоколу № 5 загальних зборів членів КСП «Маслівське» від 27.08.2013 додано загальний список осіб, які мають право на отримання земельних часток (паїв) при розпаюванні земель КСП «Маслівське», в якому [PERSON] також значиться під номером 271. Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Розпорядженням голови Миронівської райдержадміністрації № 331 від 11.09.2013 було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних ділянок, земельних часток (паїв) КСП «Маслівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області. Даним розпорядженням було затверджено список громадян-членів підприємства та пенсіонерів з їх числа КСП «Маслівське» щодо виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маслівської сільської ради Миронівського району (додаток №1). Під номером 271 у даному списку значиться [PERSON] із земельною ділянкою під номером 201 площею 4,7443 га. Розпорядженням голови Миронівської райдержадміністрації № 419 від 29.10.2013 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі членам підприємства КСП «Маслівське» та громадянам - працівникам соціальної сфери і пенсіонерам з їх числа для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маслівської сільської ради Миронівського району. В списку - додатку до розпорядження під номером 271 значиться [PERSON], вказаний кадастровий номер земельної ділянки та її площу. Земельна частка (пай) була виділена в натурі. Мало місце формування земельної ділянки, яке передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.10.2013 земельна ділянка [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7444 має кадастровий номер 3222984300:02:018:0002. За життя [PERSON] розпочала процедуру виготовлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 4,7443 га, розташовану на території Маслівської сільської ради, пай № 201, кадастровий номер 3222984300:02:018:0002, проте померла, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Пунктом 4.20 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Вказана обставина підтверджуються листом державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області № 346/02-14 від 10.04.2014 року та матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] № 297/2013. За положеннями ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельної ділянки у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємицєю померлої за заповітом. Враховуючи ті обставини, що позивач успадкувала право на одержання земельної ділянки у власність, яке мала спадкодавець, та в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до Законів України "Про державний земельний кадастр" та Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за позивачем в порядку захисту її спадкових прав необхідно визнати право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, ст.ст. 373, 1216, 1218, 1223, 1225, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 25, 79-1, 125, 152, 158 ЗК України,Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям ", ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі»,

Outcome: approved