Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

В виконуючий обов`язки керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та Державної екологічної інспекції Центрального округу з позовом до [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Шишацької сільської ради Хорольськогорайону Полтавської області, визнання незаконним та скасування державного акту та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням 31 сесії 5 скликання Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області від 16.09.2009 року «про затвердження технічної документації та зміну рішення «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам»: - затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] на території с. Рибченки Шишацької сільської ради Хорольського району; - внесено зміни в рішення Шишацької сільської ради « Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок громадянам» від 29.01.2009 року, виходячи із фактичних меж і розмірів земельних ділянок [PERSON] ; - безоплатно передано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки, зокрема земельну ділянку площею 0.6407 га ріллі. У подальшому [PERSON] виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324887007:07:001:0011 серія та номер ЯИ 508257. Позивач вважає, що спірна земельна ділянка була сформована за рахунок земель водного фонду, та була передана у приватну власність всупереч вимог закону, виходячи з наступного. Прибережна захисна смуга може перебувати лише в державній чи комунальній власності та використовуватися лише відповідно до її цільового призначення з урахуванням законодавчих обмежень щодо ведення господарської діяльності. До складу земель водного фонду України віднесено землі прибережної захисної смуги, а також землі, зайняті водотоками (річки, струмки), болотами на які поширюється окремий порядок надання, використання. Виділення земель водного фонду у власність громадян для ведення фермерського господарства, не передбачено законодавством України. Відповідно до листа ДНВП «Картографія» від 02.08.2019 року № 689 земельна ділянка кадастровий номер 5324887007:07:001:0011 накладаться на межі прибережної захисної смуги водного об`єкта (ставка). Згідно листа Державного агентства водних ресурсів України від 07.08.2020 року № 2024/01.05 вбачається, що із спірною земельною ділянкою знаходиться водний об`єкт - ставок, розташований за межами с. Шишаки Хорольськго району, площа водного дзеркала 27.6000 га та загальним об`ємом 603.998 тис. м.куб. Виходячи з того, що спірна земельна ділянка незаконно вибула з володіння власника (держави) поза його волею шляхом перевищення повноважень органом виконавчої влади, тому вона підлягає витребуванню з приватної власності [PERSON] та поверненню у власність держави. Позивач вважає, що на дані правовідносини строк позовної давності не поширюється. Органи державної влади, в інтересах яких подано даний позов, мають відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертаються та самостійно порушення не усувають, що і є нездійсненням захисту органами, які повинні його здійснювати. Враховуючи викладене, для відновлення порушених інтересів держави з даним позовом до суду звертається прокурор. Вказав, що правонаступником Шишацької сільської ради Хорольського району єКлепачівська сільська рада Хорольського району Полтавської області, прокурором подається позов саме в інтересах цієї сільської ради. Ухвалою суду від 22.02.2021 року закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.05.2021 року залучено Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області як правонаступника Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та змінено найменування позивача на Лубенську окружну прокуратуру Полтавської області. В судовому засіданні прокурор Лобач Е.В. позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Представник Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про своє відношення до позову суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Її представник - адвокат Удовікова І.М. направила суду відзив на позов згідно якого в його задоволенні прохає відмовити. Вважає подану позовну заяву прокурора необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. В судовому засідання просила відмовити в задоволенні позову. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідачки [PERSON] - адвоката Удовікової І.М., суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, рішенням 31 сесії 5 скликання Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області від 16.09.2009 року «про затвердження технічної документації та зміну рішення «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам»: - затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] на території с. Рибченки Шишацької сільської ради Хорольського району; - внесено зміни в рішення Шишацької сільської ради « Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок громадянам» від 29.01.2009 року, виходячи із фактичних меж і розмірів земельних ділянок [PERSON] ; - безоплатно передано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки, зокрема земельну ділянку площею 0.6407 га ріллі. У подальшому [PERSON] виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324887007:07:001:0011 серія та номер ЯИ 508257. Із аналізу змісту позовної заяви та доданих до неї документів суд робить висновок, про те, що в дійсності обґрунтування позову прокурором базуються лише на інформації, яка міститься у копії відповіді № 689 Державного науково-виробничого підприємства "Картографія" від 02.08.2019 року за підписом в.о. директора О.В. Неживого, наданої на запит прокурора, який до позову не додається. У зазначеній відповіді повідомляється, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 5324887000:00:006:0011 накладається на землі водного фонду. На підтвердження цьому до відповіді додаються: - "викопіювання з топографічної карти масштабу 1 : 10 000" (згідно змісту відповіді на запит - за 1995 рік); - "викопіювання з матеріалів космічної зйомки станом на 2005 рік". (п`ятий абзац сторінки шостої позовної заяви; додатки до позовної заяву) Водночас у цивільному процесі доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року Державний земельний кадастр є єдиною державною геоінформаційною системою відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Відомості Державного земельного кадастру є офіційними (ст. 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року). Частиною 1 статті 28 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року встановлено, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель здійснюється у формі: державної реєстрації обмежень у використанні земель; внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі обмежень у використанні земель, безпосередньо встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, містобудівною документацією. Статтею 36 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року передбачено, що на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, оприлюднюються картографічна основа, індексні кадастрові карти (плани) та всі відомості Державного земельного кадастру, передбачені статтями 12-15 цього Закону, в тому числі у векторному вигляді, без права їх зміни (редагування). Нормативно-правову та методичну основу формування водоохоронних обмежень у використанні земель у даний час складають: Водний кодекс України; Земельний кодекс України; постанова Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них"; ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень"; СОУ 00032632-005:2009 "Землеустрій. Проекти землеустрою щодо створення водоохоронних зон. Правила розроблення" (затверджений наказом Держкомзему від 17.07.2009 № 375); Методика упорядкування водоохоронних зон річок України; ВБН 33-4759129-03-05-92 "Проектування, упорядкування та експлуатація водоохоронних зон водосховищ". Застосування ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень"; СОУ 00032632-005:2009 "Землеустрій. Проекти землеустрою щодо створення водоохоронних зон. Правила розроблення"; Методики упорядкування водоохоронних зон річок України; ВБН 33-4759129-03-05-92 "Проектування, упорядкування та експлуатація водоохоронних зон водосховищ". Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною. Частиною 2 статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року встановлені види документації із землеустрою: а) схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць; б) проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць; б-1) містобудівна документація, яка одночасно є документацією із землеустрою (комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій); в) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; д) проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб; е) проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь; є) проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів; ж) проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); з) робочі проекти землеустрою; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); ї) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту; й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок; к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель; л) технічна документація із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів. Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Розробники документації із землеустрою - це відповідні юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких за основним місцем роботи працюють не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою, та фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою (абзац другий пункту 1.2 розділу I Вимоги до технічного і технологічного забезпечення виконавців (розробників) робіт із землеустрою, затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 11 квітня .2013 р. № 255). З огляду на викладене, допустимими доказами у даній справі можуть бути: акти органів влади; проекти землеустрою, виготовлені компетентними особами; містобудівна документація, розроблена та затверджена компетентними особами; технічна документація на землю, схеми водоохоронних земель, обмінні файли, виготовлені компетентними особами; дані з Державного земельного кадастру, дані з Публічної кадастрової карти та інші офіційні документи із землеустрою. Зі статуту Державного науково-виробничого підприємства "Картографія", відповідь якого на запит прокурора фактично покладена в обґрунтування позовної заяви, вбачається, що воно не є компетентним органом влади у сфері землеустрою, йому не надано право складати проекти землеустрою, містобудівну документацію, технічну документацію на землю, створювати обмінні файли, схеми водоохоронних земель на певній території, вносити дані до Державного земельного кадастру, та створювати інші офіційні документи із землеустрою. Державне науково-виробниче підприємство "Картографія" було створено за наказом Ради народних комісарів СРСР № 4788 від 3 березня 1944 року як Київська державна картографічна фабрика Головного управління геодезії та картографії СРСР. Основними видами діяльності фабрики було друкування картографічної продукції, а розроблення та видання тематичних картографічних творів; створення цифрових і електронних карт, географічних інформаційних систем; проведення науково-дослідницької діяльності у сферах тематичного картографування; реалізація картографічної продукції. Головними структурними підрозділами ДНВП "Картографія" є: редакція атласів та карт світу; редакція довідкових тематичних атласів та карт України; редакція атласів, карт міст та історичних атласів і карт; відділ геоінформаційних систем і цифрового картографування; відділ маркетингу; відділ збуту; відділ матеріально-технічного постачання; довідково-інформаційний картографогеодезичний відділ. Наведені дані є відкритими, розміщені на сайти ДНВП "Картографія", а, одже, не потребують доказуванню. Рішення суду може базуватися тільки на доказах, які є належними, допустимими та достовірними. У зв`язку з вищенаведеним суд вважає вважаю, що дані, відображені у копії відповіді ДНВП "Картографія" на запит прокурора не можуть бути розцінені як допустимі докази накладення частини земельної ділянки на землі водного фонду. Крім того, зазначені дані не можуть бути розцінені і як достовірні докази. Згідно із ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Доказ визнається судом достовірним, якщо в результаті його дослідження та оцінки з`ясовується, що в ньому містяться відомості, що відповідають дійсності. Поняття "достовірність" у тлумачному словнику з української мови визначається як "те, що не викликає сумнівів, цілком вірне, точне". Достовірним доказом, буде той доказ, який характеризується точністю та не викликає сумнівів щодо визначення наявності або відсутності фактів (обставин), що входять до предмету доказування. Відомості ж, що містяться у доданій до позовної заяви копії відповіді № 689 ДНВП "Картографія" від 02.08.2019 р. на запит прокурора та у додатках до неї суперечать, у числі іншого, даним, які містяться у землевпорядній документації, а саме у: 1) технічній документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] (земельної ділянки, кадастровий номер 53248870:07:07:001:0011), на яку в 2009 році ДП "Лубнигеодезія" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території с. Рибченки Хорольського району Полтавської області, який у подальшому був затверджений рішенням № 31 сесії 5 скликання від 16 вересня 2009 року Шишацької селищної ради Хорольського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Зокрема, дані відповіді ДНВП "Картографія" від 02.08.2019 року на запит прокурора щодо накладення належної [PERSON] земельної ділянки на землі водного фонду суперечать даним, відображеним: - в Акті про встановлення, узгодження меж в натурі земельних ділянок, переданих у власність від 26.06.2009 року; - в Абрисі польових вимірів кутів поворотів межі земельної ділянки; - в Описі меж земельної ділянки кадастровий номер 53248870:07:07:001:0011; - у Збірному кадастровому плану суміжних землевласників і землекористувачів на земельні ділянки гр. [PERSON] (завірені копії зазначених документів, які є складовими технічної документації із землеустрою, що посвідчують право [PERSON] на земельну ділянку, додаються до відзиву); 2) Технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування із встановленням сервітутів прибережними захисними смугами навколо орендованого ТОВ "КЕРАМІТЕК" водного об`єкту на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області (із цільовим призначенням для водогосподарських підприємств, кадастровий номер 5324887000:00:006:0036). Зокрема, дані відповіді ДНВП "Картографія" від 02.08.2019 року на запит прокурора щодо накладення належної [PERSON] земельної ділянки на землі водного фонду суперечать даним, відображеним: - у Розпорядженні голови Хорольської районної державної адміністрації № 333 від 18.11.2010 року "Про надання дозволу ТОВ "КЕРАМІТЕК" на виготовлення технічної документації; - у Розпорядженні голови Хорольської районної державної адміністрації № 477 від 21 грудня 2012 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування із встановленням сервітутів прибережними захисними смугами"; - у Викопіюванні прибережної водоохоронної зони водного об`єкту "Лісничанське", який знаходиться на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області; - в Акті визначення меж земельної ділянки в натурі, переданих у користування на правах оренди ТОВ "КЕРАМІТЕК"; - у Каталозі координат кутів зовнішніх меж землекористування; - в Описі меж земельної ділянки, яка надавалася в оренду ТОВ "КЕРАМІТЕК" (експлікація земель у формі 6зем) 3) даним щодо земельних ділянок 53248870:07:07:001:0011 і 5324887000:00:006:0036, розміщеним на офіційному та загальнодоступному ресурсі "Публічна кадастрова карта" (згідно цим даним накладення земельної ділянки [PERSON] на землі водного фонду не існує) - викопіювання з Публічної кадастрової карти з нанесенням земельної ділянки, кадастровий номер 53248870:07:07:001:0011, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та земельною ділянкою, кадастровий номер 5324887000:00:006:0036, із цільовим призначенням для водогосподарських підприємств, а також захисних прибережних смуг додається до відзиву. Також слід зазначити, що у копії відповіді № 689 Державного науково-виробничого підприємства "Картографія" від 02.08.2019 року на запит прокурора зазначено: "ДНВП "Картографія" на запит Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області від № 01/06-7304 вих.18 направляє викопіювання з наявних в Картографо-геодичному фонді України топографічних матеріалів, а саме з топографічних карт масштабу 1:10000 номенклатурні листи М-36-79-А-г-4 та М-36-79-Б-в-3, станом місцевості на 1995 рік та викопіювання з матеріалів космічної зйомки станом на 2005 р. з відображенням водних об`єктів і їх прибережної захисної смуги та нанесенням земельних ділянок с кадастровими номерами…". Таким чином, інформація відображена у відповіді за запит прокурора, стосується даних станом на 1995 рік та 2005 рік. Водночас у пункті 1.11 Основних положень створення та оновлення топографічних карт масштабів 1:10000, 1:25000, 1:50000, 1:100000, 1:200000, 1:500000, 1:1000000, затверджених наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру України № 156 від 31.12.1999 року, і погоджені з Воєнно-топографічним управлінням Генерального штабу Збройних сил України, які є обов`язковими для всіх підприємств, організацій та установ, які виконують топографо-геодезичні та картографічні роботи, незалежно від форм власності та їхньої відомчої залежності, зазначено, що для створення та оновлення топографічних карт використовуються такі основні матеріали: каталоги (списки) координат і висот пунктів геодезичної та зйомочної мереж; матеріали найбільш сучасних аерокосмічних зйомок; сучасні картографічні матеріали на райони зйомочних робіт (видавничі оригінали, тиражні відбитки тощо); формуляри карт, матеріали планово-висотної прив`язки аерознімків та матеріали фотограмметричних робіт, за якими створювалась карта, що оновлюється; спеціальні, тематичні та інші картографічні матеріали; офіційні статистичні, довідкові, енциклопедичні та інші джерела. Порядок збору, систематизації та використання перелічених вихідних матеріалів регламентується відповідними нормативно-технічними документами. Очевидно, що матеріали двадцяти шестирічної та шістнадцятирічної давності, не можуть розцінюватися як "найбільш сучасні" чи просто "сучасні". Також вважаю за необхідне відмітити, що правильність відомостей, відображених у додатках до листа ДНВП "Картографія" від 02.08.2019 року, а саме: 1) у схемі накладення земельних ділянок з кадастровими номерами згідно запиту на землі водного фонду (викопіювання з топографічної карти масштабу 1 : 10 000) та 2) у схемі накладення земельних ділянок з кадастровими номерами згідно запиту на землі водного фонду (викопіювання з матеріалів космічної зйомки станом на 2005 рік) викликає сумнів і в частині нанесення на схемах прибережних захисних смуг, які у порівнянні із даними Публічної кадастрової карти України у кілька разів більші (викопіювання з публічної кадастрової карти а.с. 176). Таким чином, інформація, що міститься у схемах, доданих до відповіді № 689 ДНВП "Картографія" від 02.08.2019 року на запит прокурора, суперечить інформації, що є у документації із землеустрою. Крім того, інформація, зазначена у відповіді на запит прокурора, в силу діючого законодавства є застарілою та нікчемною для даної справи, що не може не викликати сумніву у її достовірності. Прокурором до справи не додано висновку експерта з наданням точних розрахунків щодо розміщення спірної земельної ділянки із яких суд міг би зробити висновок про накладення земельної ділянки наданої позивачці у власність на землі, що відносяться до земель прибережної захисної смуги навколо ставка поблизу с. Шишаки Лубенського району Полтавської області. В зв`язку з недоведеням прокурором обставин зазначених у позові, суд вважає за доцільне відмовити в його задоволенні.

Outcome: dismissed