Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій зазначає, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Згідно із договором страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП завдані збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути виплачені ним як страхувальником кошти з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Судові повідомлення двічі повертались до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 31.08.2014 року о 19 год. 55 хв. в м. Українка, Обухівського району Київської області, по пр. Дніпровський,17, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «OPEL OMEGA», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач, та автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 01.10.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки він порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем. Таким чином, вина відповідача у спричиненні шкоди автомобілю «VOLKSWAGEN» підтверджується письмовими доказами та ним не оспорюється. Внаслідок зіткнення автомобілю «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 37 199 грн. 91 коп., що підтверджується страховим актом № 11694 від 23.03.2015 року. На виконання укладеного 23.06.2014 року з власником пошкодженого автомобіля [PERSON] договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, на підставі страхового акту, згідно із статтями 6, 8 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем було здійснено страхове відшкодування та виплачено потерпілому суму понесених збитків в розмірі 37 199 грн. 91 коп., що підтверджується страховим актом № 11694 від 23.03.2015 року, заяви про виплату страхового відшкодування № СУ/00124/3 від 06.02.2015 року та відповідним платіжним дорученням № 967 від 25.03.2015 року. Відповідно до п.п. "ґ" п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно із ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає правомірним звернення позивача із вказаним позовом, оскільки до нього як страховика перейшло право вимоги до відповідача як до винного у ДТП щодо відшкодування заподіяної шкоди. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Сплачені позивачем судові витрати повинні бути відшкодовані йому відповідачем оскільки вони підтверджені квитанцією.

Outcome: approved