Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до кредитного договору від 11 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банка виконати зобов`язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Однак, [PERSON] в порушення умов вказаного кредитного договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України належним чином не виконала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 19 липня 2018 року становить 149723 грн. 87 коп., з яких 7272 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 138213 грн. 45 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4238 грн. 18 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача частину суми заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2013 року в розмірі 112647 грн. 28 коп., з яких 7272 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 105375 грн. 04 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом з 11.12.2013 р. по 01.04.2018 р., а також судові витрати. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочена назва - АТ КБ "ПриватБанк") (а.с. 56). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк до суду не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовому клопотанні, яке міститься в матеріалах справи, просить справу розглядати у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.43). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача, суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.54, 55), до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено договір від 11 грудня 2013 року, який складається з анкети - заяви, пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, що становлять кредитний договір (а.с. 7, 8, 9-32). Відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона була ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодилась з його умовами. Відповідач зобов`язалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 7). Відповідно до укладеного кредитного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яку було формлено на її ім`я. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві, отже, факт наявності кредитних правовідносин між сторонами у справі доведений належним чином. Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-32) передбачено, що за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачене п.2.1.1.12.13 даних Умов. Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати позичальника, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від позичальника про незгоду зі змінами, то вважається, що позичальник приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення позичальника. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Зміни до Умов та правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в однобічному порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє позичальника про внесення змін шляхом використання різних каналів зв`язку (п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань по договору, на вимогу банка виконати зобов`язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.5 та п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком частці в разі невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг і разі незгоди зі зміною правил та/або тарифів банку відповідач зобов`язався звернутись в банк для розірвання укладеного договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 11 грудня 2013 року, таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 11 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 19 липня 2018 року становить становить 149723 грн. 87 коп., з яких 7272 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 138213 грн. 45 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4238 грн. 18 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Заборгованість до стягнення становить 112647 грн. 28 коп., з яких 7272 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 105375 грн. 04 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом з 11.12.2013 р. по 01.04.2018 р. (а.с.5-6). Таким чином, факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, знайшов своє підтвердження у суді. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювала договір позики, укладений між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ "ПриватБанк"), не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надала відзиву на позов та доказів того, що вона договір не укладала, не отримувала кредитний ліміт на платіжну картку, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань [PERSON] , вбачається, що остання не погасила взятий нею кредит та не сплатила відсотків за користування кредитом. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2013 року у розмірі 112647 грн. 28 коп., з яких 7272 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 105375 грн. 04 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом з 11.12.2013 р. по 01.04.2018 р. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором від 11 грудня 2013 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 112647 грн. 28 коп., яка заявлена позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. (а.с.40), понесені позивачем на сплату судового збору. Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 536, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved