Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 50000,00 грн у вигляді відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 23.12.2018 приблизно 06:50 год. [PERSON] керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. [NUMBER] та рухався по вул. Полтавський шлях м. Харкова зі сторони вул. Ярославської зі швидкістю 50 км/год. Під час руху по вказаній вулиці, в районі буд. 5 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові грубо порушив п. 18.1 ПДР України і допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який в цей час рухався по нерегульованому пішохідному переході зліва на право по ходу його руху. [PERSON] внаслідок даної ДТП отримав середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження по ознаці тривалості розладу здоров`я: уламковий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зсувом, закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки із зсувом, уламковий перелом діафіза верхньої третини великогомілкової кістки із зсувом. Таким чином, [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України. Завдані тілесні ушкодження призвели до інвалідності позивача, у зв`язку з чим останньому завдано моральної шкоди. Крім цього, позивач тимчасово, з моменту лікування - 23.12.2018 та на момент звернення з цивільним позовом в рамках кримінальної справи № 639/681/19 (провадження № 1-кп/639/275/19) до суду - 22.02.2019 втратив працездатність. 20.03.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 33-38). 15.05.2020 ухвалою суду відповідно до ст.223 ЦПК України відкладено судове засідання до 02.06.2020 (а.с. 50-51). 02.06.2020 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням відповідача у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні його представника. 19.06.2020 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву у зв`язку з витребуванням з канцелярії суду матеріалів кримінальної справи № 639/681/19 . 06.11.20 у судовому засіданні ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, на підставі статті 49 ЦПК України відмовлено позивачеві у прийнятті уточненої позовної заяви від 28.08.2020 (а.с. 100-106 ) у зв`язку з пропуском строку, встановленого для подання заяви про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову. Суд не приймає до уваги відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду від ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 14.09.2020 (а.с. 119-120), оскільки його подано саме на вказану вище заяву, у прийнятті якої ухвалою суду від 06.11.2020 відмовлено. Позивач та представник позивача - адвокат Плугатирьова Н. В., що діє на підставі ордеру, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити їх, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Зябкін В. В., що діє на підставі ордеру, у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, яки долучений до матеріалів кримінальної справи № 639/681/19 (провадження № 1-кп/639/275/19) - а.с. 64-65. У відзиві зазначено, що вимоги, заявлені позивачем, є необґрунтованими, а доводи та обставини, викладені у заяві, не підтверджені жодним належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом. Відповідач не погоджується з доводами позовної заяви у повному обсязі і заперечує проти задоволення позовних вимог. Так, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відтак відшкодування завданої шкоди покладено на страхову компанію. Крім того, вимога щодо відшкодування моральної шкоди, на думку відповідача [PERSON] не обгрунтована. [PERSON] у судове засідання не з`явився, представником відповідача - адвокатом Зябкіним В. В. 04.06.2020 подано до суду заяву щодо розгляду справи без участі відповідача (а.с. 66). Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Судом встановлено, що 23.12.2018 близько 06 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Полтавський шлях зі сторони вул. Ярославської в м. Харкові, в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», діючи необережно, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу в районі будинку № 5 по вул. Полтавський шлях м. Харкова, по якому рухався пішохід [PERSON] зліва на право по ходу руху автомобіля, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу [PERSON] , внаслідок чого допустив наїзд на [PERSON] , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зсувом, закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки із зсувом (уламковий перелом діафіза верхньої третини великогомілкової кістки із зсувом, перелом головки малогомілкової кістки із зсувом, перелом діафіза малогомілкової кістки в середній третині із зсувом). Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/6-А/19 від 18.01.2019 вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.06.2019 по справі № 639/681/19, який залишено без змін в частині пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 04.03.2020 (а.с. 28-31, аркуш кримінальної справи № 639/681/19 (провадження № 1-кп/639/275/19) - 247-248, 249-256), [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на [PERSON] наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.с. 22-24, аркуш кримінальної справи № 639/681/19 (провадження № 1-кп/639/275/19) - 141-146). Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із завданими ушкодженнями здоров`ю позивача останній проходив курси стаціонарного лікування в період з 23.12.2018 по 19.01.2019, поніс матеріальні затрати, та внаслідок лікарняного не отримував заробітну плату за місцем роботи згідно штатного розкладу, що підтверджується як матеріалами даної цивільної справи (а.с. 8, 9, 10-18, 19, 20, 21), так і матеріалами кримінальної справи № 639/681/19 (провадження № 1-кп/639/275/19). За довідкою МСЕК серії 12 ААА № 962125 від 16.04.2019 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності (аркуш кримінальної справи № 639/681/19 (провадження № 1-кп/639/275/19) - 127). Вказаний факт перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із скоєною 23.12.2018 [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою. Як вбачається з вищевказаного вироку суду, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23.12.2018, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5895272, який укладений на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (зі змінами та доповненнями). Відповідно до пункту 4 Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 200 тисяч гривень на одного потерпілого. З листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», адресованого [PERSON] , вбачається, що в результаті розгляду отриманих документів по справі № 48918, відносно події, яка мала місце 23.12.2018 за участю забезпеченого транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER] , страховою компанію прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на загальну суму 102479,22 грн, до якої зокрема враховано відшкодування моральної шкоди (5%) у розмірі 1688,96 грн (а.с. 90). У відповідності до положень п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями статті 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала у випадку якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п. 3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні доведено, що з вини відповідача заподіяна шкода здоров`ю позивача та його майну. Внаслідок дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, які полягають у душевних переживаннях, болі та страху за своє життя, оскільки внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які в подальшому призвели до інвалідності. Фактично позивач з моменту ДТП позбавлений можливості рухатися і вести нормальний, активний спосіб життя здорової і працездатної людини, забезпечувати і допомагати своїй сім`ї, вести домашнє господарство, що не може не відбитися на його маральному стані, що спричинило суттєві зміни в звичайному укладі життя, оскільки [PERSON] змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і лікуванні у закладах охорони здоров`я. Для позивача вся ця ситуаціє є досить складною та нервовою. Такий аргумент представника відповідача, як недоведеність розміру завданої моральної шкоди суд вважає безпідставним, оскільки на час розгляду спору законодавцем не затверджено жодної єдиної методики визначення розміру завданої моральної шкоди, яка б мала загальне обов`язкове значення. Тому розмір відшкодування моральної шкоди має визначатись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням особливостей конкретного правопорушення. Узагальнюючи вимоги закону, рекомендації Пленуму ВСУ, можна виділити критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; тривалість негативних наслідків (короткочасні, тривалі, довічні); істотність вимушених змін у способі життя потерпілого (неістотні, істотні). Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має становити 40000 грн. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, судом також враховано, що законодавство про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає відшкодування страховою компанією особі, яка отримала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Проте, позивачем вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не заявлено (а.с. 1-4). Отже, [PERSON] не позбавлений можливості звернутися до страховика - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з відповідною вимогою щодо відшкодування несплаченої частини коштів за завдану моральну шкоду в розмірі 8311,04 грн (10000 - 1688,96 грн = 8311,04 грн; де 10000 грн - 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка визначена полісом в розмірі 200000 грн; 1688,96 грн - сума, яка вже виплачена позивачеві страховою компанією на відшкодування моральної шкоди). За таких обставин, позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 672,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial