Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю Третьої особи що не заявляє самостійних вимог Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 16 березня 2016р. між [PERSON] (Позикодавець), та [PERSON] (Позичальник) був укладений Договір позики грошей, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 498.Згідно п.1 цього Договору Позивач передав, а Позичальник прийняла у приватну власність грошову суму у розмірі 880 880,00 (вісімсот вісімдесят тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 31 460,00 (тридцять одна тисяча чотириста шістдесят) доларів США. Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцю в строк та на умовах,передбачених Договором, позику у вищезазначеному розмірі. Відповідно до п. З Договору позики сторони домовились, що Позичальник зобов'язаний повернути (погасити) суму грошових коштів, зазначену в п.1 цього Договору, в повному обсязі до 16.09.2016 року включно, який може бути продовжено за згодою сторін, однак його не було продовжено. П.12 Договору позики вказується на те, що з метою забезпечення обов'язків за цим договором Сторони домовились укласти іпотечний договір, з накладенням заборони відчуження, та здійсненням державної реєстрації обтяжень прав на нерухоме майно: квартири № 10 (десять), що знаходиться за адресою : м. Одеса, вул. Гайдара, будинок 60 (шістдесят) яка буде предметом іпотеки та яка належить Позичальнику. 16 березня 2016 р. між Позивачем та [PERSON] (Позичальник, Іпотекодавець), був укладений Іпотечний договір (без випуску заставної), посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального за реєстровим №499, а також укладений Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального за реєстровим №501. В строк, встановлений п. З Договору позики, Позичальник, Іпотекодавець свої зобов'язання не виконав, а тому Позивачем було прийнято рішення звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом реєстрації права власності на Предмет іпотеки на своє ім'я, в рахунок виконання зобов'язань за Договором позики, що відповідає вимогам ст. 37 Закону України « Про іпотеку», п.6.7 Іпотечного договору тап.8 Договору про задоволення вимог іпотеко держателя. 03.07.2017 р. державним реєстратором КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" прийнято рішення про реєстрацію права власності та зареєстровано право власності на квартиру № 10, що знаходиться за адресою : м. Одеса , вул. Гайдара (Івана та [PERSON]), будинок 60 за Позивачем, номер запису про право власності 21265249. Право власності зареєстровано на підставі Заяви Позивача, Іпотечного договору та Договору про задоволення вимог іпотекодержателя. За даними Довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію від 20.10.2017 р. в квартирі № 10, що знаходиться за адресою: м. Одеса , вул. Гайдара (Івана та [PERSON]), будинок 60 зареєстрований [PERSON] . Оскільки, в квартирі № 10 (десять), що знаходиться за адресою : м. Одеса , вул. Гайдара, будинок 60, Відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються права Позивача, тому він змушений звернутися за захистом до суду. Позивач та його представник в судові засідання не зявлялися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач на неодноразовий виклик суду в судові засідання не зявлявся без повідомлення причин, відгук на позов не подавав, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином. З огляду на вищевикладене зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2016 р. між [PERSON] (Позикодавець), та [PERSON] (Позичальник) був укладений Договір позики грошей, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 498. Згідно п.1 цього Договору Позивач передав, а Позичальник прийняла у приватну власність грошову суму у розмірі 880 880,00 (вісімсот вісімдесят тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 31 460,00 (тридцять одна тисяча чотириста шістдесят) доларів США. Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцю в строк та на умовах,передбачених Договором, позику у вищезазначеному розмірі. Відповідно до п. З Договору позики сторони домовились, що Позичальник зобов'язаний повернути (погасити) суму грошових коштів, зазначену в п.1 цього Договору, в повному обсязі до 16.09.2016 року включно, який може бути продовжено за згодою сторін, однак його не було продовжено. П.12 Договору позики вказується на те, що з метою забезпечення обов'язків за цим договором Сторони домовились укласти іпотечний договір, з накладенням заборони відчуження, та здійсненням державної реєстрації обтяжень прав на нерухоме майно: квартири № 10 (десять), що знаходиться за адресою : м. Одеса, вул. Гайдара, будинок 60 (шістдесят) яка буде предметом іпотеки та яка належить Позичальнику. 16 березня 2016 р. між Позивачем та [PERSON] (Позичальник, Іпотекодавець), був укладений Іпотечний договір (без випуску заставної), посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального за реєстровим №499, а також укладений Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального за реєстровим №501. В строк, встановлений п. З Договору позики, Позичальник, Іпотекодавець свої зобов'язання не виконав, а тому Позивачем було прийнято рішення звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом реєстрації права власності на Предмет іпотеки на своє ім'я, в рахунок виконання зобов'язань за Договором позики, що відповідає вимогам ст. 37 Закону України « Про іпотеку», п.6.7 Іпотечного договору тап.8 Договору про задоволення вимог іпотеко держателя. 03.07.2017 р. державним реєстратором КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" прийнято рішення про реєстрацію права власності та зареєстровано право власності на квартиру № 10, що знаходиться за адресою : м. Одеса , вул. Гайдара (Івана та [PERSON]), будинок 60 за Позивачем, номер запису про право власності 21265249. Право власності зареєстровано на підставі Заяви Позивача, Іпотечного договору та Договору про задоволення вимог іпотекодержателя. За даними Довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію від 20.10.2017 р. в квартирі № 10, що знаходиться за адресою: м. Одеса , вул. Гайдара (Івана та [PERSON]), будинок 60 зареєстрований [PERSON]. Оскільки, в квартирі № 10 (десять), що знаходиться за адресою : м. Одеса , вул. Гайдара, будинок 60. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За даними Довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію від 20.10.2017 року, виданої на імя [PERSON], в квартирі № 10, що знаходиться за адресою: м. Одеса , вул. Гайдара (Івана та [PERSON]), будинок 60 зареєстрований [PERSON] . Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Також згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Таким чином, права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Права відповідача, який не є власником спірної квартири, на користування житлом були похідними від прав колишнього власника цієї квартири, а з припиненням її права власності припинилося і право користування житлом відповідача. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Outcome: approved