Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

14.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 18.02.2017 року з вини відповідача, яка підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення № 520/2361/17 від 27.03.2017 року, було пошкоджено автомобіль «Toyota Land Cruiser», яким керував позивач. 22.11.2018 року позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог у зв`язку з проведенням автотоварознавчої експертизи та просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальних збитків у сумі 55794,34 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. та витрат на проведення експертизи у сумі 2500 грн. Представник позивача позов підтримав. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 лютого 2017 р., о 18 годині 10 хвилин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем „Chevrolet Aveo", р/н [NUMBER] , рухаючись у м. Одесі, на пл. Толбухіна виїхав на пе\-рехрестя з вул. Академіка Філатова на червоний сигнал світлофору, який забороняє рух, та скоїв зіткнення з автомобілем „Toyota Land Cruiser", р/н [NUMBER] ., під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Академіка Філатова на зелений сигнал світлофору, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення № 520/2361/17 від 27.03.2017 року. Розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «ToyotaLandCruiser», р/н ВН [NUMBER] становить суму 55794,34 грн., що підтверджується висновком експерта №6205 від 30.09.2018 року, згідно з проведеною авто товарознавчою експертизою для визначення вартості матеріальних збитків в результаті ДТП. За проведення експертного дослідження було сплачено 2500 грн., що підтверджується копією квитанції №0.0.1087540678.1 від 21.11.2018 року. Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п.13 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", враховуючи, що відповідно до статей 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 "Правил дорожнього руху України" (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Згідно з п.4 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2.2 «Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу має право передавати його у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За таких обставин підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 2500 грн. збитків, понесених позивачем у зв`язку з оплатою вартості експертного дослідження пошкодженого автомобіля, що підтверджується копією платіжного доручення. Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 3 ст. 386 ЦК України, передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем адміністративним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз. Оскільки, майнову шкоду відповідач заподіяв умисно, не вчинив жодних заходів щодо її відшкодування, та, виходячи із засад виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. слід задовольнити. Враховуючи, що розмір матеріальних збитків доведений експертним дослідженням, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 55794,34 грн. та 2500 грн. понесених позивачем витрат, у зв`язку з оплатою вартості експертного дослідження пошкодженого автомобіля. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1275 грн.

Outcome: approved