Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди, вказуючи, що 01 січня 2006 року між [PERSON] та Приватним Підприємством АгроДон" був укладений договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 4820685300:06:000:083 загальною площею 7,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області строком на п`ять років. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відповідно до виданого позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом - [PERSON] дочка померлого є спадкоємницею спадщини за законом. У зв`язку з цим, позивачка є спадкоємницею земельної ділянки, яка є предметом договору оренди земельної ділянки від 01.01.2006 року. Далі 14.02.2109 року вона направила повідомлення щодо розірвання Договору оренди землі 01.01.2006 до керівника ПП "АгроДон" Яковлеву В.А. у зв`язку з невиконанням останніми умов зазначеного договору, а саме заборгованості по сплаті орендної плати за 2017, 2018 рік. 15.08.2019 року позивачем було знову направлено повідомлення про припинення оброблення зазначеної раніше земельної ділянки. Пізніше [PERSON] отримала відповідь про відмову у розірванні договору оренди земельної ділянки, пояснюючи це тим, що між нею та ПП "АгроДон" було укладено договір оренди землі за кадастровим номером 4820685300:06:000:083 строком на 15 років, який відповідно до Земельного кодексу України та закону України "Про оренду землі" було зареєстровано у відповідному реєстрі 25.04.2016 року. Відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2017,2018 році. Станом, на 05.11.2019 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2017, 2018 році належною позивачці земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. На неодноразові звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за договором оренди останній відповідав відмовою. На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 27 000 грн., відповідач систематично не вносить орендну плату та порушує умови договору. В судове засідання позивач не з`явилася, від представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору оренди землі від 01.01.2006р., копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію свідоцтва про право на спадщину за законом, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію договору оренди землі від 13.07.2013р., копію рішення від 28.12.2011р., повідомлення від 14.02.2019р., 15.08.2019р., рекомендоване повідомлення, відповідь позивачці, інформацію з Державного рестру речових прав на нерухоме майно) суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Згідно зі статтею 2 Закону України Про оренду землі (далі Закон) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до положень статті 1 Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями статті 24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом статті 32 Закону на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. За правилами статті 651 ЦК України умовою розірвання договору в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Вказані правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18. Матеріалами справи підтверджується, що мали місце неодноразові випадки несплати відповідачем орендної плати у визначений договором строк за 2017 та 2018 роки, зазначене свідчить про систематичне невиконання відповідачем обов`язків передбачених договором оренди, та є підставою для розірвання договору оренди землі укладеного між сторонами, та відповідно припинення права оренди відповідача зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість відповідач належних доказів на спростування тверджень позивачки про несплату орендної плати не надав. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved