Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. На обґрунтування своїх вимог прокурор в позовній заяві зазначив, що 30.12.2006 між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі, який 27.02.2008 року було зареєстровано за №040800600270 в Державному реєстрі земель. Вказаний договір оренди є строковим та укладеним на 10 років. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] передала в оренду належну їй земельну ділянку розміром 3,07 га відповідачу на оплатних умовах - умовах сплати орендної плати щорічно до 31 грудня поточного року в розмірі 450 грн., але не менше 1,5 % нормативної грошової оцінки землі з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації. Орендну плату за 2013 рік відповідач сплатив з порушенням строків, встановлених договором, - в лютому 2014 року. При цьому, орендну плату за 2014 рік в розмірі 450 грн. відповідачем на час звернення з позовом до суду не було сплачено. Пунктом 14 договору оренди передбачено сплату пені за невнесення орендної плати в передбачений договором строк у розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення, яка за період з 01.01.2015 року по 19.02.2015 року становить 225 грн. Також відповідач в порушення вимог договору не обробляє орендовану ним землю позивача. Внаслідок цих обставин прокурор просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі в сумі 675 грн., розірвати вказаний договір оренди землі та повернути позивачу спірну земельну ділянку. Прокурор в судовому засіданні в частині стягнення боргу по орендній платі відмовився від позову, оскільки від імені відповідача 1020 грн. орендної плати за 2014 рік було сплачено 24.02.2015 року, в іншій частині - підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав відмову прокурора від позовної вимоги про стягнення орендної плати за 2014 рік у зв'язку з її оплатою, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки представник позивача підтримав. Відповідач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, хоча вважається, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений вчасно та належним чином (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач відсутній. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності юридичних осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається, що судовий виклик вручено їм належним чином). Тобто, в даному випадку, відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та відповідач вважається повідомленим належним чином, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення прокурора, представника позивача, свідчення [PERSON], дослідивши наявні в справі матеріали (заяву [PERSON] від 04.02.2015 року про представництво прокурором її інтересів в суді; пояснення [PERSON]; світлокопію посвідчення ветерана війни; світлокопія пенсійного посвідчення; світлокопію договору оренди земельної ділянки від 30.12.2006 року; світлокопію акту про передачу та прийом земельної ділянки від 30.12.2006 року; світлокопію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 744624; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4801271622015 від 10.02.2015 року; Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.02.2015 року № 32-28-0.4-548/2-15; світлокопію повідомлення Баштанського районного управління юстиції від 12.02.2015 року № /02-04/56; світлокопію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; довідку виконкому Старогороженської сільської ради Баштанського району № 127 від 17.02.2015 року; акт обстеження земельної ділянки від 18.02.2015 року; світлокопію повідомлення Баштанської ОДПІ № 572/9/14-11-17-30 від 19.02.2015 року; світлокопію акту Баштанської міжрайонної ДПІ від 14.08.2012 року; відомості про оплату орендної плати за 2014 рік; копію повідомлення Головного управління статистики у Миколаївській області від 13.03.2015 року №46/19-25), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 30.12.2006 уклала з відповідачем ТОВ «Сеймур» договір оренди землі, який 27.02.2008 року було зареєстровано за №040800600270 в Державному реєстрі земель. Вказаний договір оренди є строковим та укладеним на 10 років. Відповідно до умов вказаного договору позивач передала в оренду належну їй земельну ділянку розміром 3,07 га відповідачу на оплатних умовах - умовах сплати орендної плати щорічно до 31 грудня поточного року в розмірі 450 грн., але не менше 1,5 % нормативної грошової оцінки землі з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації. Відповідач приступив до використання отриманої в оренду земельної ділянки. Орендну плату за 2013 рік позивачу сплачено в лютому 2014 року. Орендну плату за 2014 рік від імені відповідача сплачено 24.02.2015 року. Вирішуючи питання про дострокове розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 11 Договору оренди землі, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного звітного року. Згідно з загальним правилом, визначеним ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Але, при цьому, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються земельної ділянки та відповідно до ч.1 ст. 2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, - при вирішенні питання про розірвання договору оренди землі (дострокового припинення земельних відносин) слід враховувати вимоги Земельного кодексу України щодо дострокового припинення права відповідача користуватись орендованою земельною ділянкою. Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. З загальноправового розуміння категорії «систематичність» випливає, що припинити право користування земельною ділянкою (припинити земельні договірні правовідносини) можливо лише в разі, невнесення орендної плати тричі та більше. При цьому, відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання поділяється на його невиконання та неналежне виконання (виконання з порушенням умов). Комплексний аналіз процитованих вище положень дає підстави для висновку, що відповідно до норм Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є не будь-яке порушення зобов'язання по сплаті орендної плати (наприклад повторне неналежне виконання обов'язку у визначений строк), а саме систематичне (не менше трьох разів) невиконання такого обов'язку. У випадку, який є предметом судового розгляду, в діях відповідача є саме повторне неналежне виконання свого обов'язку по своєчасному внесенню орендної плати, але в таких діях немає систематичного невиконання даного обов'язку, - вказане не є підставою для розірвання договору оренди землі. Такі висновки суду підтверджується також і правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постанові ВСУ від 12.12.2012 року по справі № 6-146цс12, яка є для суду обов'язковою. Натомість, як на підставу для розірвання договору оренди землі прокурор посилається на те, що земельна ділянка позивачем не використовується, заросла бур'яном, що підтверджується відповідним актом обстеження. Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". Згідно з приміткою до п.28 договору оренди землі, укладеного між сторонами, обов'язки орендаря визначаються відповідно до Закону України „Про оренду землі", а згідно з п.1 ч.1 ст. 24 Закону України „Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 25 Закону України „Про оренду землі" орендар мав приступити до використання земельної ділянки та самостійно господарювати на ній. За ст. 32 Закону України "Про оренду землі" та п. 38 договору оренди землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує своїх передбачених договором та законом обов'язків по використанню орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням та самостійно не господарює на ній, що підтверджується відповідними відомостями Баштанської ОДПІ, Головного управління статистики у Миколаївській області, Старогороженської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (щодо того, що вказане товариство за юридичною адресою не існує взагалі, відповідач не подавав до контролюючого органу податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за період з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року та не сплачував до бюджету податок на доходи з фізичних осіб за обробіток земельних паїв (орендодавців), та щодо того, що земельна ділянка позивача станом на 18.02.2015 року не оброблена і заросла бур'яном та ТОВ «Сеймур» державну статистичну звітність щодо свого господарювання протягом 2013-2014 років не подавало). Крім того, зі свідчень землевпорядника Старогороженської сільської ради [PERSON] - місцеперебування орендаря невідоме, власної техніки та інших основних засобів для обробітку землі орендар не мав, орендну плату за 2013-2014 роки від імені ТОВ «Сеймур» орендодавцям сплачував саме він ([PERSON]) на прохання [PERSON], який називався представником товариства. При цьому, судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказана особа не входить до числа засновників чи керівництва товариства та її повноваження та правовий зв'язок з ТОВ «Сеймур» нічим не підтверджені. Вказані обставини в своєму комплексі є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі через невиконання орендарем своїх зобов'язань за договором щодо самостійного господарювання та користування орендованою землею позивача. Можливість розірвання договору оренди землі через припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки передбачена правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 квітня 2014 року по справі №6-18цс14, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду. За таких обставин, позовна вимога про розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню через те, що відповідач не здійснює господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки, що підтверджено відповідними доказами. Що ж стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку у стані, в якому її одержано в оренду, то суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, є віндикаційною вимогою матеріального характеру, умовою задоволення якої є підтвердження обставин незаконності володіння річчю, що можливо лише після набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору оренди та підтвердження того, що після цього відповідач продовжує протиправно утримувати земельну ділянку, по-друге, відповідно до умов договору (п. 21) земельна ділянка підлягає поверненню власнику після припинення дії договору, а в даному випадку, договір буде припинений з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили та до того моменту відсутні підстави стверджувати про безпідставне володіння та користування відповідача земельною ділянкою. По-третє, судом встановлено, що відповідач земельною ділянкою не користується та господарську діяльність на ній не здійснює, тому суд вважає, що вимога про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку є необґрунтованою та передчасною. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача боргу по орендній платі за 2014 рік, то ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.03.2015 року провадження в цій частині закрито. Оскільки позов підлягає задоволенню та прокурора звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору відповідно до ставок, визначених п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного, ст.ст. 24,25,32 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 526, 651 ч.2 ЦК України,

Outcome: partial