Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділення №1702 ПАТ «КБ «Надра», ПАТ «КБ «Надра» про стягнення незаконно привласнених коштів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.10.2013 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № 1733607 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ Базовий +», відповідно до умов якого банк зобов'язався прийняти від нього на депозитний рахунок 2500 доларів США на період до 17.10.2014 року з виплатою 10,5% річних. Після закінчення строку дії Договору, він звернувся до відділення з проханням повернути суму вкладу та сплатити нараховані проценти згідно умов укладеного договору. Однак банк задовільнив прохання позивача в досудовому порядку лише частково повернувши 21.10.2015 року лише 100 доларів США, решту коштів так і не було повернуто разом із нарахованими відсотками. Позивач вказує, що банк порушує його права як власника грошових коштів, а тому просить суд стягнути з ПАТ «КБ «Надра» суму вкладу та проценти розраховані за умовами вищевказаного договору борг у сумі 40631 грн., та 10000 грн. моральної шкоди. Окрім того позивач просить суд стягнути з ПАТ «КБ «Надра» витрати пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн. У ході розгляді справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з ПАТ «КБ «Надра» на його користь суму вкладу і процентів, розрахованих за умовами Договору в сумі 71516 грн., що є еквівалентом суми боргу в гривнях згідно курсу НБУ та просив стягнути 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 846 грн. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали на підставах викладених у позові та у заяві про збільшення позовних вимог, просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. При цьому вказував, що 17.10.2014 року сума вкладу та проценти в повному обсязі були повернуті позивачеві, шляхом перерахування з вкладного рахунку на поточний рахунок позивача у банку, з подальшою видачею грошових коштів з поточного рахунку, з дотриманням положень чинного законодавства. Разом з цим представник відповідача повністю заперечував відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу вказуючи, що дані вимоги не законні та необґрунтовані. Крім цього, представник зауважила, що на виконання постанови Правління НБУ від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 року в ПАТ «КБ «Надра» з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, під час якої не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Суд, заслухавши позицію позивача та його представника, враховуючи заперечення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 16.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Договір №1733607 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» (далі-договір), відповідно до умов якого позивачем було внесено на депозитний рахунок №1733607, відкритий у банку, грошові кошти у розмірі 2500 доларів США, строком на 12 місяців+1 день, з датою повернення вкладу - 17.10.2014 року зі сплатою 10,5 % річних (а.с.8). Пунктом 4.4. договору сплата нарахованих процентів за користування вкладом здійснюється в останній день строку дії вкладу. Відповідно до п.3.4.5. договору банк зобов'язується повернути вкладнику вклад в кінці строку дії вкладу шляхом перерахування коштів на рахунок, відкритий у банку. Згідно п.3.1.4. договору вкладник має право в будь-який день строку дії вкладу звернутися до банку з письмовою заявою про відмову від подовження строку дії вкладу на новий термін. У відповідності до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ, зі змінами та доповненнями, вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. На підставі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника), або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З квитанції № 2870 від 16.10.2013 року вбачається, що позивач свої зобов'язання по договору депозиту виконав та передав банку грошові кошти в сумі 2500 доларів США (а.с.9). Як зазначив позивач у позовній заяві та в судовому засіданні, у жовтні 2014 року, по закінченню строку дії вкладу, він звернувся до відповідача Відділення №1702 ПАТ «КБ «Надра» із вимогою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, однак йому було відмовлено у повноцінному виконанні умов договору по поверхню депозиту мотивуючи це тим, що постанови Правління НБУ України №540 від 29.08.2014 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошового, кредитного та валютних ринків України» обмежено видачу готівкових коштів в іноземній валюті в межах 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. 21.10.2014 року після повторного звернення із заявою до Відділення №1702 ПАТ «КБ «Надра» було частково повернуто кошти по депозитному договорі, а саме виплачено 100 доларів США, однак в подальшому відбулося повне припинення виплат коштів [PERSON] по договору депозиту. З поточного звіту за операціями по поточному (картковому) рахунку відкритому ПАТ «КБ «Надра» [PERSON] вбачається, що кошти по депозиту були перераховані на його поточний рахунок у банку № [NUMBER], про що також свідчить копія звіту по депозиту №1733607, відкритому в рамках Пакету послуг Новий ПУ «Базовий +» станом на дату 25.02.2015 року (а.с.109-110). Доводи представника відповідача ПАТ «КБ «Надра» про те, що після перерахування банком вкладу та нарахованих процентів на рахунок № [NUMBER], зобов'язання банку за договором депозиту вважаються виконаними належним чином, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать умовам самого договору депозиту та нормам законодавства України. Як вбачається зі звіту по депозиту №1733607, відкритому в рамках Пакету послуг Новий ПУ «Базовий +», станом на 25.02.2015 року, відповідачем здійснено часткове повернення позивачу депозитного вкладу в сімі 100 Доларів США, тоді як, частина вкладу саме та проценти нараїховані на суму депозиту, що не була повернута вкладнику знаходиться на рахунку саме в ПАТ «КБ «Надра»(а.с.110). Таким чином, з досліджених матеріалів справи, вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» не повернуто [PERSON] вклад (депозит) у розмірі 2400 доларів США (а.с.109) та проценти нараховані на нього на умовах та в порядку, встановлених договором у розмірі 260,50 доларів США (а.с111). Так, ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, конституційні права не можуть бути обмежені. Згідно з ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. За ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи положення закону та умови договору банківського вкладу, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми вкладу та процентів нарахованих на них підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума за договором №1733607 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» у розмірі 2400 доларів США, в тому числі проценти за вкладом у розмірі 260, 50 доларів США. При цьому, посилання відповідача щодо запровадження з 06.02.2015 року по 05.05.2015 року, тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», під час якої не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, судом не приймається до уваги, оскільки, із вимогою про повернення суми вкладу за депозитним договором, що була перерахована на його поточний рахунок №81067723, позивач звертався ще у жовтні 2014 року. Разом з тим, згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Вирішуючи спір про стягнення боргу за депозитним договором в іноземній валюті, суд встановивши наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, вважає за вірне стягнути грошову суму з ПАТ «КБ «Надра» в іноземній валюті без визначення грошого еквіваленту в гривні, що не суперечить вимогам ст. 553 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що зобов'язання по договору №1733607 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» від 16.10.2013 року виражений в іноземній валюті, суд вважає за вірне відмовити позивачу у позовній вимозі, щодо стягнення з відповідача ПАТ «КБ «Надра» відшкодування збитків завданих останнім за не виконання вказаного договору, адже за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування та нарахування 3 % річних від простроченої суми здійснюється лише за порушення зобов'язань вираженого в національній валюті. Разом з тим, не визнає суд такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині відшкодування завданої моральної шкоди. Як на правову підставу позовних вимог в цій частині, позивач посилається на Закон України "Про захист прав споживачів". Разом з тим, п. 5 ч.1 ст.4 Закон України "Про захист прав споживачів" вказаного закону передбачає право споживача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством, а тому вимоги цього закону не можуть поширюватись на спірні договірні відносини сторін. При цьому суд також враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довів ні самого факту заподіяння йому моральної шкоди, ні обставин які визначають її характер та обсяг. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу . Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ". Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно зазначених норм склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги від 10.11.2014 року та додаток до договору від 10.11.2014 року, укладеного між ним та адвокатом Стецюком М.Ю., акт здачі-прийняття виконаних адвокатських послуг від 18.11.2014 року, довідки №11-2 про сплату [PERSON] грошової суми за здійснення правової допомоги у розмірі 3000 грн. (а.с.10-12, 13, 15). Відповідачем не надано доказів на спростування доказів позивача щодо розміру витрат на правову допомогу, тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з ПАТ «КБ «Надра» на корить позивача витрат понесенні останнім на оплату правової допомоги у розмірі 3000 грн.. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи, на той факт, що частина позовних вимоги позивача задоволена у доларах США, а саме в сумі 2660, 50 доларів США, суд вважає за необхідне для правильного визначення суми судового збору, вирахувати дану суму у еквіваленті до гривні станом на дань винесення рішення. Згідно інформації Національного банку України, станом на 23 березня 2015 року, офіційний курс гривні до долара США становить 2314.9873 гривень за 100 доларів США. Таким чином, враховуючи наведене з відповідача ПАТ "КБ "Надра" слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 615 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved