Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду 06.03.2018 року з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 8\~035 грн. 94 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.07.2017 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 7062890, згідно умов якого страховик зобовязався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Chery А15 Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 14.09.2017 року в м. Ужгород сталася порожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Chery А15 Amulet під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ Lanos , державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2017 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. На виконання умов страхового договору на підставі заяви про настання страхового випадку від 14.09.2017 року та страхового акту № UA 2017091800007/L01/01 від 03.10.2017 року ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатила на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 8\~035 грн. 94 коп. гривень. Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Зазначив, що заяву про настання страхового випадку подав вчасно, а саме 18.09.2017 року та підвердив ту обставину, що самовільно залишив місце ДТП. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, встановив наступне. 14.09.2017 року в м. Ужгород сталася порожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Chery А15 Amulet під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ Lanos, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у вчиненні ДТП у відповідності до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2017 року у справі № 308/9260/17 визнано [PERSON] Крім того, згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2017 року у справі № 308/9258/17, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме що після вчинення 14.09.2017 року ДТП, [PERSON] залишив місце ДТП. Постанови набули законної сили. Згідно п. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON]М встановлена постановами суду та не підлягає доказуванню. На момент вчинення ДТП цивільно-правову відповідальність [PERSON] згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 7062890 від 13.07.2017 року було застраховано в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» . На виконання умов страхового договору № АК 7062890 від 13.07.2017 року та на підставі заяви про настання страхового випадку від 14.09.2017 року та страхового акту № UA 2017091800007/L01/01 від 03.10.2017 року ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатила на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 8\~035 грн. 94 коп. \~ \~ \~ \~Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 6475 від 04.10.2017 року. Положеннями ст. 27 ЗУ «Про страхування»\~визначено, що до страховика, який виплатив страхове\~\~відшкодування\~\~за договором\~\~майнового\~\~страхування,\~\~в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до абз. "г" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов"язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних прични не мав змоги виконати зазначений обов"язок, він має підтвердити це документально. Згідно абз. "в" пп. 38.1.1 п.п. 38.1 ст. 38 ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричнив ДТП, якщо останній після ДТП самовільно залишив місце події. Стаття 993 ЦК України\~передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки». За\~ст. 1191 ЦК України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України: «Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Згідно\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, на підставі пункту 3 частини 2 статті\~11,\~22,\~386, частини 1 статті\~1166, частини 2 статті\~1187, пункту 1 частини 1 статті\~1188 ЦК України, пп. 38.2.1 п. 38.2\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ПрАТ СК «ПЗУ Україна» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. В суді встановлено, що ДТП відбулася 14.09.2017 року, заява [PERSON] подана в порушення строків визначених підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме 18.09.2017 року, причин поважності пропуску даного строку, відповідачем не надано. Крім того, встановлено, що [PERSON] після ДТП самовільно залишив місце події, що підтвердив в суді сам відповідач. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечив проти задоволення даного позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Узагальнюючи все вищенаведене, враховуючи також те, що чинним законодавством передбачено право страховика після виплати відшкодування звернутись до суду з регресним позовом до особи, відповідальної за завдані збитки, суд приходить до висновку, що позов ПрАТ СК «ПЗУ Україна» до [PERSON]М про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved