Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Радехівський районний відділ Державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) про звільнення майна з - під арешту, в якому просить звільнити нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 81,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» (код:ЄДРПОУ:14360570), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:992923846239, з під-арештів, накладених Відділом державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції (код ЄДРПОУ:34921496) та зареєстрованих: 13.12.2010 року, 15.08.2012 року, 14.04.2014 року, 28.09.2011 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.02.2008 р. [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк», а в подальшому АТ КБ «ПриватБанк» уклали кредитну угоду №E/V3606, відповідно до умов якої Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити передбачені договором платежі. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 20.02.2008 р. Позивач, Позичальник та [PERSON] уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №472. Згідно п. 7 Договору іпотеки в забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, в іпотеку було передано належне Іпотекодавцю на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення [ADDRESS] , загальною площею 81,6 кв.м. 20.02.2008 р. іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі іпотек, за №6630129. 03.08.2016 р. право власності на майно було зареєстроване за банком на підставі Договору іпотеки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:992923846239, номер запису про право власності: 15776185. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відділом ДВС Радехівського РУЮ на майно накладено наступні обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрований 13.12.2010 р.; арешт нерухомого майна, зареєстрований 15.08.2012 р.; арешт нерухомого майна, зареєстрований 14.04.2014 р.; арешт нерухомого майна, зареєстрований 28.09.2011 р.; Зазначає, що право власності Позивача на майно виникло на підставі Договору іпотеки в порядку пріоритетності прав, оскільки іпотека була зареєстрована раніше за накладені арешти. В той же час наявні арешти порушують право власності Позивача, зокрема позбавляють останнього можливості розпоряджатися майном. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 року вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 29.12.2020 р. матеріали позовної заяви залишено без руху. 26.01.2021 р. на виконання ухвали від 29.12.2020 р. надійшла відповідь. 18.02.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 18.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено перше судове засідання на 15.03.2021 р. на 09:00 год. Справа ухвалами суду від 15.03.2021 р., 30.03.2021р. відкладалась через неявку сторін. В судове засідання - 13.04.2021 року представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити (а.с.55-57). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали заяви в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають. Не заперечують щодо задоволення позову (а.с.46-47). Представник третьої особи - Радехівський відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи у відсутності представника 3-ої особи (а.с.36, 48). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 20.02.2008 р. [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», уклали кредитну угоду №E/V3606, відповідно до умов якої Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити передбачені договором платежі (а.с.13-15). Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 20.02.2008 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк», Позичальник - [PERSON] та [PERSON] уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №472 (а.с.16-18). Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.10.2020 р. право власності на нежиле приміщення загальною площею 81,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за номером запиту про право власності: 15776185 на підставі договору іпотеки зареєстроване за ПАТ АТ КБ «ПриватБанк», арешт нерухомого майна зареєстрований: 13.12.2010 р. номер запису про обтяження в реєстрі №15776417; 15.08.2012 р. номер запису про обтяження в реєстрі №15776483; 14.04.2014р. номер запису про обтяження в реєстрі №15776366; 28.09.2011р. номер запису про обтяження в реєстрі №15776455 (а.с.19-21). Як видно із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 р., статуту АТ КБ «ПриватБанк», Банківської ліцензії №22 від 05 жовтня 2011 р. рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 р., ЗАТ КБ «ПриватБанк» було змінено на ПАТ та його найменування на ПАТ КБ «ПриватБанк», наказом Мінфіну від 21.05.2018 р. №519 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» (а.с.9-12). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Із ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. За приписами ст. 12 Закону України від 18.11.2003 року „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Верховний суд у своїй постанові від 15.05.2019р. по справі № 335/12353/17-ц вказав, що виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", статті 1 Закону України "Про іпотеку" і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що обтяження, накладені державними виконавцями в часі відбулися пізніше від реєстрації обтяження згідно договору іпотеки від 20.02.2008р. ЗАТ КБ «ПриватБанк», та наявність таких даних унеможливлює розпорядження позивачем належним йому предметом іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved