Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з такого на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 1377,25 грн.; на користь [PERSON] 3855,95 грн. індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 3855,95; на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 3364,99 грн.; на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 1525,40 грн.; на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 2531,96 грн.; на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 3342,60 грн.; на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 2293,70 грн.; на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 3375,95 грн.; на користь [PERSON] індексацію заробітної плати, за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 2841,25 грн. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що працюють у відповідача. Починаючи з 01 січня 2015 року і по 30 листопада 2015 року, відповідач не виплачував індексацію заробітної плати. В грудні 2015 року їм нарахували та виплатили частину поточної індексації заробітної плати. Решту невиплаченої індексації в добровільному порядку виплатити відмовляється, пояснюючи відмову відсутністю коштів. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачі подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю, просять такий задоволити. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі та просив прийняти рішення за наявними матеріалами справи, враховуючи розрахунок індексації, складений відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч.2 цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Матеріалами справи встановлено та сторонами не оспорюється, що позивачі працюють у Комунальному некомерційному підприємстві «Дрогобицька міська поліклініка». З Довідки, виданої Дрогобицькою міською поліклінікою про невиплату індексації, перебування працівників у черговій відпустці, на лікарняних листах та дні без збереження заробітної плати за 2015 рік вбачається, що сума невиплачених індексацій за період серпень листопад 2015 року становить: [PERSON] 850,26 грн., [PERSON] 1758,21 грн., [PERSON] 1912,73 грн., [PERSON] 2874,36 грн., [PERSON] 602,59 грн., [PERSON] 1296,47 грн., [PERSON] 1951,17 грн., [PERSON] 1489,05 грн., [PERSON] 2803,72 грн. Відповідно до ст. 95 КЗпП України та ст. 34 Закону України „Про оплату праці заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. На підставі п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Беручи до уваги все вище викладене, суд вважає вірним розрахунок (довідку) індексації складений представником відповідача, без врахування податків, яку необхідно нарахувати та виплатити, тому позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно ж до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Outcome: approved