Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з даним позовом до відповідача ПрАТ страхова компанія «Галицька», [PERSON] в якому просять стягнути з відповідачів на їх користь матеріальну шкоду та моральну шкоду. В підтвердження своїх позовних вимог посилаються на те, що 22.12.2018 року о 18 год. 49 хв. [PERSON] на трасі Львів-Рава-Руськй 5 км + 200м керував транспортним засобом VOLKSVAGEN SPORTER номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з його автомобілем КІА CERATO номерний знак [NUMBER] , який зупинився попереду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження. Також зазначає, що в той час у авто перебувала його вагітна дружина та малолітня дитина у віці 7 років, які перенесли разом з ним значний стрес, моральні страждання та переживання. Вказує, що відповідно до постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 року справа №343/50/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., постанова набрала законної сили 19.02.2019 року. Стверджує, що 26 грудня 2018 року було оформлено письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у ПрАТ компанія «Галицька», оскільки автомобіль винуватця ДТП [PERSON] був застрахований в цій страховій згідно полісу. 22 березня 2019 року він написав заяву про страхове відшкодування в ПрАТ СК «Галицька» до якої долучив копії необхідних документів. У травні 2019 року він звернувся у МТСБУ з проханням вжити заходів реагування та сприяння по відшкодуванню завданої йому внаслідок ДТП шкоди ПрАТ страхова компанія «Галицька». Крім того вказує, що у червні 2019 року він звернувся в черговий раз до генерального директора МТСБУ та не отримавши жодної відповіді звернувся з аналогічним листом у липні 2019 року. У наданій йому відповіді від 03.07.2019 № 4.2-10/20856 у якій було зазначено, що на даний час МСБУ не може застосувати заходи впливу до ПрАТ «Галицька», оскільки членство зазначеного страховика в МТСБУ припинено та лист від 21.05.2019 № 4.2-10/15795, яким йому повідомлено, що звернення доручено юридичному департаменту МТСБУ. Просять їхні позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Ухвалою про передачу справи з одного суду до іншого від 29.11.2019 року Червоноградського міського суду дану справу передано на розгляд Жовківському районному суду. Вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили. Згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. В силу зазначеного положення законодавства дана справа передана Червоноградським районним судом Львівської області прийнята до провадження Жовківського районного суду Львівської області. Ухвалою від 20.01.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч. 6 ст. 19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач, ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений засобами поштового зв`язку та через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений засобами поштового зв`язку та через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання та через оголошення про їх виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України не з`явилися повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подали відзиву, від них не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Позивачу [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб КІА CERATO номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу VOLKSVAGEN SPORTER номерний знак [NUMBER] , застрахована ПрАТ страхова компанія «Галицька», що підтверджується копією полісу № АК/7972487, термін дії якого з 04.01.2018 р. по 03.01.2019 р. Відповідно до постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 року справа №343/50/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., постанова набрала законної сили 19.02.2019 року. 22.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ Страхова компанія «Галицька» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 22.03.2019 року позивач [PERSON] написав заяву про страхове відшкодування в ПрАТ СК «Галицька». Відповідно до акту виконання робіт відновлювального ремонту автомобіля №36 від 03.09.2019 року транспортного засобу КІА CERATO номерний знак [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту становить 49 100,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди судом враховується наступне. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до пп.1.1.,1.2,1.3 п.1 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатнігромадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо- транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Зважаючи на викладене, [PERSON] виступає страхувальником, ПрАТ страхова компанія «Галицька» - страховиком, [PERSON] - потерпілим внаслідок ДТП, яке сталося з вини [PERSON] . Як вбачається станом на момент дії полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00грн.; за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00грн., розмір франшизи 1 000,00 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до 12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15 та 12.12.2018 року у справі № 758/2356/17-ц, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] , як власник автомобіля КІА CERATO номерний знак [NUMBER] , з яким [PERSON] 22.12.2018 року здійснив зіткнення, має право на отримання відшкодування матеріальних збитків, в тому числі і на отримання розміру франшизи, передбаченої полісом страхування № АК/7972487від 04.01.2018 р. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди судом враховується наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності зобов`язання. Таким чином, солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо вказаних в законі або договорі та умовою такої відповідальності є наявність спільних дій. ПрАТ страхова компанія «Галицька» не є учасником ДТП, а законодавство не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» зазначається, що розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Суд вважає за необхідне зазначити, що в даних правовідносинах у відповідачів не виникає обов`язку солідарного відшкодування заподіяної шкоди, оскільки такої шкоди не було заподіяно їхніми спільними діями чи бездіяльність та такий вид відповідальності не передбачений договором цивільно-правової відповідальності згідно полісу № АК/3095404 від 27.03.2017 року (а.с.57), що також зазначено в п.8 Постанови Пленуму ВСС України № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (ч.1 ст.1190, ст.541 ЦК України). Враховуючи викладене вище, в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «Галицька», [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved