Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів учасників справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлено протягом п"яти днів. У Х В А Л И В : Позов Державного агенства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Сумській області (місце знаходження: м. Суми, вул. Першотравнева, 29) до [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ), про стягнення заборгованості, задовольнити. Стягнути із [PERSON] 3 111 (три тисячі сто одинадцять) гривень, як заподіяну шкоду внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, на користь держави на рахунок UA098999980333169331000018490 ГУК Сумська область/Миколаївська СТГ/04062100, код отримувача(ЄДРПОУ) 37970404, Казначейство України (ЕАП). Стягнути із [PERSON] на користь Державного агенства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Сумській області судовий збір у розмірі 2 270 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення суду буде виготовлено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини. Суддя: Справа № 573/1401/21 Номер провадження 2/573/388/21 Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (повний текст ) 16 листопада 2021 року м. Білопілля Білопільський районний суд Сумської області в складі: головуючої судді: Черкашиної М.С., з участю секретаря: Терещенко О.В., відповідача: [PERSON] , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом Державного агенства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Сумській області до [PERSON] про стягнення заборгованості, В С Т А Н О В И В: 17 серпня 2021 року Державне агентство меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства рибного господарства в Сумській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги мотивовані тим, що 16 жовтня 2018 року Сумським районним судом Сумської області по справі № 587/2360/18 ухвалено постанову, якою звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності та обмежено усним зауваженням за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП по факту незаконного вилову водних живих ресурсів (раків) у кількості 122 шт. забороненим знаряддям лову - кімлею, яке мало місце 19 серпня 2018 року на водоймі в с. Яструбене Сумського району Сумської області. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, завдавши вказаними діями збитки рибному господарству України в особі держави, яка діє в інтересах Миколаївської селищної ради на суму 3 111 грн. В порядку вжиття заходів досудового врегулювання спору 16 листопада 2020 управлінням було направлено відповідачу претензію № 1-16-17/1780-20 з вимогою в місячний строк погасити існуючу заборгованість. На даний час відповідач у добровільному порядку заподіяної шкоди не відшкодував, відповіді на претензію не надав. Посилаючись на вищевикладене, Управління ДАРГ у Сумській області просить стягнути з [PERSON] 3 111 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням на користь держави на рахунок Миколаївської СТГ. Ухвалою від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом як малозначної, тобто таку, що потребує швидкого розгляду, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 21-22). Наказом № 412 від 24.09.2021 року Державне агенство меліорації та рибного господарства України внесло зміни до Положення про Управління Державного агентства рибного господарства в Сумській області, змінивши його назву на «Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Сумській області» ( а.с. 26-30). У судове засідання представник позивача Державного агенства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства в Сумській області не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подана заява про розгляд справи без їх участі ( а. с. 49, 51). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що дійсно 19 серпня 2018 року він разом із дітьми ловили раків кімлею на водоймі в с. Яструбене Сумського району Сумської області. Проте він заперечує проти позовних вимог в сумі 3 111 грн., оскільки вважає, що збитків завдано не було, так як виловлені раки були відпущені. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши відповідача [PERSON] , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно із частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16 жовтня 2018 року Сумським районним судом Сумської області по справі № 587/2360/18 ухвалено постанову, якою [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП по факту незаконного вилову водних живих ресурсів (раків) у кількості 122 шт. забороненим знаряддям лову - кімлею, яке мало місце 19 серпня 2018 року на водоймі в с. Яструбене Сумського району Сумської області, чим порушено п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства (а. с. 3). Факт вчинення грубого порушення правил рибальства відповідачем [PERSON] доведений постановою суду від 16 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили 26 жовтня 2018 року і є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні: чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За приписами ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, завдання [PERSON] шкоди рибному господарству України підтверджено постановою Сумського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2018 року, яка набрала законної сили 26 жовтня 2018 року та дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 587/2360/18. Згідно розрахунку, який здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209 збитки, що заподіяні відповідачем незаконним виловом раків (оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги становлять: 25 грн. 50 коп. (коефіцієнт 1,5 х 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян) х 122 шт. = 3 111 грн. (а. с. 6). Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. В порядку вжиття заходів досудового врегулювання спору 16 листопада 2020 управлінням було направлено відповідачу претензію № 1-16-17/1780-20 з вимогою в місячний строк погасити існуючу заборгованість. На даний час відповідач у добровільному порядку заподіяної шкоди не відшкодував, відповіді на претензію не надав (а. с. 4-5). Щодо обставини, яка вказана у постанові суду стосовно випущених до водойми раків у кількості 122 шт., суд виходить із наступного. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У Законі України «Про тваринний світ» передбачено, що: об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3); громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п`ятий частини другої статті 10); відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абзац четвертий частини другої статті 63). Постановою КМ України від 21 листопада 2011 року № 1209 затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Тлумачення вказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Саме до такого висновку прийшов Верховний суд у подібних правовідносинах, який відображений у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 541/307/17, оскільки для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» ч. 1 ст. 37 якою передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (пункт 54 рішення). Із встановлених судом фактичних обставин вбачається наявність правових підстав для відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної незаконним виловом живих ресурсів територіальній громаді. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, а також зважаючи на те, що відповідач своїми неправомірними діями, які полягали в порушенні правил рибальства, завдав шкоду рибному господарству України в особі держави, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, та стягнення з відповідача завданої неправомірними діями шкоди в розмірі 3 111 грн. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам слід також стягнути 2 270 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved