Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хустського районного суду з позовом до ПрАТ страхова компанія «Галицька» про стягнення суми страхового відшкодування. Позов обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2014 року, біля 21 годині 55 хвилин, на 122 км.- 400 м. автодороги Хуст-Долина, поза населеними пунктами між с.Липча та с.Іза Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес-Спрінтер», д.н.з [NUMBER] , не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, у зв`язку з чим не впорався з керуванням транспортного засобу, допустив занос свого автомобіля, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та з`їхав з проїзної частини дороги в поле, де здійснив наїзд на сироростуче дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири вказаного автомобіля - її малолітня донька [PERSON] , 2008 року народження, отримала тілесні ушкодження, від яких померла під час транспортування до Хустської РЛ, а вона та її малолітній син [PERSON] отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. За вироком Хустського районного суду від 11 березня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Галицька» відповідно до договору страхування АС №9291976 від 24.04.2014 року, згідно якого страхова сума відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, встановлена 100000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. 20 березня 2015 р. нею до СК «Галицька» було подано заяву про страхове відшкодування збитків у розмірі: 100000 грн. - за шкоду, заподіяну її життю та здоров`ю; 5667,90 грн. - витрати пов`язані з її лікуванням; 100000 грн. - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю її малолітньому сину [PERSON] ; 100000 грн. - за шкоду, заподіяну смертю її доньки [PERSON] ; 14616 грн. - за моральну шкоду, заподіяну їй смертю доньки; 5000 грн. - за моральну шкоду, заподіяну їй у зв`язку з ушкодженням здоров`я; 5000 грн. - за моральну шкоду, заподіяну їй у зв`язку з ушкодженням здоров`я її малолітнього сина. Оскільки вина застрахованого [PERSON] за полісом АС №9291976 від 24 квітня 2014 року визнана судом, то дорожньо-транспортна пригода, що сталась 14.10.2014 року відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /далі Закон/ - є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування. Виплата страхового відшкодування мала бути здійснена відповідачем не пізніше 19.06.2015 року, але станом на 11 серпня 2015 року виплати страхового відшкодування відповідачем здійснено не було. Посилаючись на наведене та з огляду на прострочення виконання зобов`язання страховика з виплати страхового відшкодування, що є підставою для стягнення пені, індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, просила стягнути з ПрАТ СК «Галицька» 364371,01 грн., в тому числі неоплаченої суми страхового відшкодування - 330283,90 грн., пені - 29318,35 грн., збитків від інфляції - 3302,84 грн., три проценти річних - 1465,92 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. До суду подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з ПрАТ СК «Галицька» на її користь: на підставі п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) - 16268 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з її лікуванням; на підставі п.26.2 ст.26 Закону - 21924 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з стійкою втратою нею працездатності; на підставі ст.26-1 Закону - 1909 грн. 60 коп. у рахунок відшкодування, заподіяної їй, як потерпілій моральної шкоди; на підставі п.27.3 ст.27 Закону - 14616 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її доньки [PERSON] ; на підставі п.27.4 ст.27 Закону - 14616 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування витрат на поховання та надгробного пам`ятника; на підставі п.36.5 ст.36 Закону - 6154 грн. 54 коп. пені з розрахунку подвійної облікової ставки національного банку України; 693 грн. 34 коп. - втрати від інфляції; 307 грн. 73 коп. - три проценти річних; 4008 грн. 08 коп. сплаченого судового збору та 1981 грн. 80 коп. понесених судових витрат за проведення судової експертизи. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності та відсутності позивачки, зменшені позовні вимоги підтримав, просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ СК «Галицька» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2014 року [PERSON] уклав з відповідачем - ПрАТ СК «Галицька» договір /поліс/ обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АС/9291976, в якому вказаний забезпечений транспортний засіб: «Тип В3, номерний знак [NUMBER] , марка, модель DAIMLER, VIN /номер кузова, шасі, рами/ [NUMBER] . Строк дії цього договору з 00 часу 24 квітня 2014 року по 23 квітня 2015 року /л.с.11,87/. Вироком Хустського районного суду від 11 березня 2015 року [PERSON] визнано винним в тому, що: «14 жовтня 2014 року, близько 21 години 55хвилин, в нічний час доби, керуючи технічно справним мікроавтобусом марки «Мерседес», д/н [NUMBER] , разом із пасажирами: дружиною [PERSON] та малолітніми дітьми: [PERSON] і [PERSON] , рухаючись зі швидкістю 100 км/год., яка була більшою за допустиму в 90 км/год., по а/д Хуст-Долина, поза населеним пунктом між с.Липча та с.Іза Хустського району в напрямку міста Хуст на 122 км. - 400 м., не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п.1.10, 1.3 1.4, 1.5, 11.3 та 12.1 ПДР України, а також не врахував стан транспортного засобу та дорожню обстановку, у зв`язку з чим не впорався з керуванням транспортного засобу, що призвело до заносу автомобіля, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та з`їхав з проїзної частини дорогим в поле, де здійснив наїзд на сироростуче дерево, від чого автомобіль розірвало навпіл. [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, йому призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка [PERSON] , 2008 року народження, отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці ДТП, малолітній [PERSON] та потерпіла [PERSON] отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вказані тілесні ушкодження характерні для ДТП, вкладаються у час пригоди та знаходяться у причинному зв`язку з фактом даної ДТП.» (а.с.15-17). Позивачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка отримала при ДТП 14 жовтня 2014 року тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких [INFO] настала її смерть (а.с.18,24-25). Позивачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , який отримав при ДТП 14 жовтня 2014 року тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.с.20,23). Позивачка [PERSON] отримала при ДТП 14 жовтня 2014 року тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.с.19), у зв`язку з чим з 14 жовтня по 03 листопада 2014 року знаходилася на лікуванні в травматологічному відділенні Хустської районної лікарні (а.с.26), де нею було витрачено на лікування 5667 грн. 90 коп. (а.с.27-28). Як вбачається з полісу №АС/79291976 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23 квітня 2014 року в ПрАТ СК «Галицька» [PERSON] була застрахована цивільно-правова відповідальність транспортного засобу: «Тип В3, номерний знак [NUMBER] , марка, модель DAIMLER, VIN (номер кузова, шасі, рами) [NUMBER] » (а.с. 11). Довідкою про ДТП від 17 березня 2016 року № 9450299 (а.с. 109) та висновком № 129/11 судової автотехнічної експертизи щодо дослідження технічного стану автомобіля за матеріалами досудового розслідування №12014070000000241 від 07.11.2014 року (матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] , справа № 309/268/15-к, а.с. 73-79) остаточно підтверджено той факт, що учасником ДТП, яка мала місце 14 жовтня 2014 року, був забезпечений полісом від 23 квітня 2014 року №АС/79291976 транспортний засіб марки DAIMLER, номерний знак [NUMBER] , 2001 року випуску, VIN (номер кузова, шасі, рами) [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , а тому зазначена ДТП, є страховим випадком. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за вищевказаним полісом становить 100000 гривень за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю та 50000 гривень за шкоду, заподіяну майну. 20 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до ПАТ СК «Галицька» з заявою про страхове відшкодування, посилаючись на договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/79291976 від 23.04.2014 року (а.с. 8-10). Станом на момент звернення до суду страхове відшкодування позивачці не виплачене. Спірні правовідносини охоплюються сферою обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також нормами цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. За змістом пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина перша статті 990 ЦК України). Відповідно до змісту статті 6 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом абзацу першого пункту 22.1 статті 22 цього Закону, страховик відшкодовує у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі у встановленому цим Законом порядку шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: - шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; - шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; - шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; - моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; - шкода, пов`язана з смертю потерпілого. Відповідно до статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Пунктами 26.1 та 26.3 статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України. Пунктом 26.2. статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. У випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, страховик (МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Крім того, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (пункти 27.3, 27.4 та 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно пункту 27.3. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Пункт 27.4. статті 27 цього Закону передбачає, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Одночасно з пункту 27.5. статті 27 Закону вбачається, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком відповідних документів. Частиною 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимоги заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та здійснити його. Статтею 992 ЦК України передбачено, якщо в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У полісі № АС/9291976 від 23.04.2014 р. розмір неустойки не встановлений, а згідно з вимогами п.36.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі). Отже, за фактичних обставин справи, суд вважає, що ПрАТ СК «Галицька» порушила право [PERSON] на отримання страхового відшкодування з усіма правовими наслідками нездійснення такої виплати, внаслідок чого це право підлягає судовому захисту. У розрахунку розміру страхового відшкодування, наданого позивачкою [PERSON] до суду в заяві про зменшення позовних вимог, зазначено наступне: - на підставі п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням позивачки [PERSON] становить 16268 грн. 00 коп.; - на підставі п.26.2 ст.26 Закону відшкодування шкоди, пов`язаної з стійкою втратою працездатності [PERSON] , становить 21924 грн. 00 коп.; - на підставі ст.26-1 Закону відшкодування, заподіяної [PERSON] , як потерпілій моральної шкоди становить 1909 грн. 60 коп.; - на підставі п.27.3 ст.27 Закону відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її доньки [PERSON] становить 14616 грн.; - на підставі п.27.4 ст.27 Закону відшкодування витрат на поховання та надгробного пам`ятника становить 14616 грн. 00 коп.; - на підставі п.36.5 ст.36 Закону пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України становить 6154 грн. 54 коп.; - втрати від інфляції - 693 грн. 34 коп.; - три проценти річних - 307 грн. 73 коп. Зазначений розрахунок страхового відшкодування, пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд вважає правильним, обґрунтованим правовими підставами та доведеним в ході розгляду справи. Відповідачем ПрАТ СК «Галицька» не надано суду доказів, які б спростовували правильність визначеного позивачкою [PERSON] розміру страхового відшкодування (регламентованої виплати) з урахуванням правових наслідків нездійснення такої виплати (пені, інфляційних витрат, трьох процентів річних) та не наведено підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування, передбачених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з посиланням на допустимі докази. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, стягнувши на її користь з відповідача СК «Галицька» розмір страхового відшкодування та відповідно пеню, інфляційні витрати і три проценти річних, згідно заяви про зменшення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплачених [PERSON] 4008 грн. 08 коп. судового збору та 1981 грн. 80 коп. за проведення судової трасологічної експертизи підлягають стягненню з відповідача на корить позивачки.

Outcome: approved