Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області. Позивач просить визнати за ним право власності на гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування спадщини після смерті батька [PERSON] , 1941 р.н., який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Вказує, що спадкоємцями першої черги, які своєчасно звернулись із заявами про прийняття спадщини є син померлого позивач [PERSON] та дружина померлого (мати позивача) [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь сина. 15.11.2021 [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний гараж. Однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Позивач зазначає, що на момент будівництва спірного гаражу як новоствореного об`єкта нерухомого майна (1975 рік), власник набував право власності на новостворений об`єкт нерухомого майна не з моменту державної реєстрації прав на нього, а з моменту завершення будівництва об`єкта відповідно до діючого на той час законодавства. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 02.12.2021 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, а також витребувано у приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 20.12.2021 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що спірний гараж був власністю його батька. На момент будівництва гаражу батько набув право власності на нього з моменту завершення будівництва. Відповідач у судове засідання не з`явився. Від представника Виконавчого комітету Кам`янської міської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності відповідача, який бере участь у справі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт родинних зв`язків позивача [PERSON] та померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.03.1971. Згідно даного свідоцтва [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №188 (а.с. 10). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66595486 від 27.09.2021 вбачається, що приватним нотаріусом Бойко Л.В. була зареєстрована спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.10.1965 вбачається, що [PERSON] , 1941 р.н., та [PERSON] , 1945 р.н., одружились 26.10.1965, після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловікові та дружині [PERSON] (а.с. 14). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2021 вбачається, що приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, [PERSON] , на гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на гараж, і відсутністю інформації щодо суб`єкта права власності та інформації про зареєстроване право власності (а.с. 15). Згідно рішення виконкому Кам`янської міської Ради депутатів трудящих Черкаської області №141 від 16.04.1975, беручи до уваги згоду адміністрації музшколи про переобладнання частини сараю під гараж для автомобіля вчителю музшколи [PERSON] , останньому було дозволено переобладнати частину сараю музшколи під гараж для автомобіля. Після знесення сараю дозволити [PERSON] побудувати гараж на цьому місці (а.с. 16). У матеріалах справи наявний Дозвіл №75 районного архітектора Виконкому Кам`янської районної ради депутатів трудящих на право виконання будівельних робіт, згідно якого [PERSON] дозволено приступити до будівництва гаражу для автомобіля на території дитячої консультації м.Кам`янка, на підставі рішення виконкому Кам`янської Ради депутатів трудящих від 16.04.1975 №141. Дата початку будівельних робіт 16.04.1975, дата закінчення 16.04.1976 (а.с. 17). Також наявний план забудови земельної ділянки, затверджений архітектором Кам`янського району 1975 року, адреса ділянки м.Кам`янка Черкаська обл., територія дитячої консультації, забудовник [PERSON] , причина будівництва рішення виконкому Кам`янської міської Ради депутатів трудящих від 16.04.1975 №141 (а.с. 18). З витягу з рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради Чекаської області від 28.09.2021 №227 вбачається, що було вирішено присвоїти адресу об`єкту нерухомого майна (гаражу) [PERSON] , який знаходиться в [ADDRESS] (у дворі) та вважати його за адресою: [ADDRESS] (у дворі) гараж № [NUMBER] (а.с. 19). У матеріалах міститься технічний паспорт гаражу (машино-місце) від 11.10.2021, адреса об`єкта: [ADDRESS] (у дворі) гараж № [NUMBER] , план даного гаража, експлікація приміщень гаража (а.с. 20-21). Із заданої копії спадкової справи [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після померлого, про що 27.09.2021 подала відповідну заяву (а.с. 32). Отже позивач є єдиним спадкоємцем після смерті Відповідно до заяви [PERSON] від 27.09.2021 №457 вбачається, що він приймає спадщину, яка залишилась після смерті батька [PERSON] (а.с. 34). Згідно заяви [PERSON] від 15.11.2021 №530 вбачається, що останній просив видати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] , а саме: гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та транспортний засіб модель ЗАЗ-DAEWOO модель Т13110, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований Смілянським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській обл., 25.09.2012 (а.с. 39). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2021 вбачається, що [PERSON] видано свідоцтво на спадщину на транспортний засіб модель ЗАЗ-DAEWOO модель Т13110, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований Смілянським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській обл., 25.09.2012 (а.с. 43). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Норми ЦК УРСР, які діяли на час побудови гаража, не пов`язували виникнення права власності на гараж із його державною реєстрацією. Питання набуття права власності на той час регулювалося наступними правовими актами, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом СРСР "Про власність в СРСР"; Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків"; прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва; Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п"яти як у місті, так і поза містом. Таким чином, за змістом вказаних нормативних актів підставою виникнення у громадянина права власності на нерухоме майно був сам факт збудування ним його з додержанням вимог вказаного законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України, ухваливши на засіданні судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року постанову у справі № 6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. До 05 серпня 1992 року Закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». Враховуюче зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Право на будівництво спірного гаражу було отримане спадкодавцем [PERSON] . Дане підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами. Підставою для побудови вказаного гаража було рішення виконавчого комітету Кам`янської міської Ради депутатів трудящих №141 від 16 квітня 1975 року та дозвіл № [NUMBER] , виданий виконкомом Кам`янської районної ради депутатів трудящих районним архітектором. Вказане свідчить, що спадкодавець збудував гараж, який став його власністю про що свідчить технічний паспорт, наданий стороною позивача. Таким чином, будівництво гаражу було погоджено з виконавчим комітетом міської ради, а тогочасне законодавство визначало підставою виникнення у громадянина права власності на нерухоме майно сам факт збудування ним його з додержанням вимог вказаного законодавства, діючі в той час акти не пов`язували виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації, не встановлювали для громадян процедури здачі об`єкту в експлуатацію та не містили обов`язку у її проходженні, а отже спадкодавець правомірно набув на нього право власності, в порядку встановленому, діючим на момент закінчення будівництва, законодавством. Суд вважає, що спірний гараж, на який спадкодавець набув право власності за життя, увійшов до складу спадщини. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створена та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що свідчить постанова від 15.11.2021 року у зв`язку з відсутністю у спадкодавців правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до 01 січня 2013 року, визначаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визначення державою такого права, а не підставою його виникнення. Оскільки спірний гараж, який побудований спадкодавцем, є предметом спадкування, а отже з огляду на відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця на право власності на спірне спадкове майно, позивач, як спадкоємиць померлого, який прийняв спадщину, може заявляти вимоги щодо визнання за ним права власності на гараж. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Суд переконався, що спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на спірний гараж, тому це майно входить до складу спадщини. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця за законом, права на це спадкове майно. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» та пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови спірного гаража, те, що спадкодавець не оформив право власності на такий, однак про належність йому гаражу свідчать обставини встановленні при розгляді справи, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved