Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Оранта-Життя» про захист прав споживача шляхом визнання договорів страхування недійсними. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд визнати недійсним договір страхування життя №1044091 та №1044092 від 30.11.2009 року; визнати недійсними додаткові угоди до полісу страхування життя від 11.10.2010, 11.10.2011 року; стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Оранта-Життя» сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 974 грн. 40 коп. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Згідно заперечень на позовну заяву представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 30.11.2009 року позивач уклав договори страхування із страховою компанією АТ "СК "Оранта-Життя". За умовами цих договорів Страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки І штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору; за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування; не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом; надавати відповідним підрозділам Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, інформацію про укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю. В свою чергу за цими договорами Страхувальник зобов'язаний: своєчасно вносити страхові платежі; при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору; вживати заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку; повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Однак, ПАТ страхова компанія "Оранта-Життя" порушено істотні умови договору страхування зазначені в статті 982 Цивільного кодексу України. А саме зазначаючи адресу страхувальника 52070, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район с. Братське, вул. Запорізька буд. 20 замість Дніпропетровського району і в Договорі страхування і в Полісі вказано Покровський район. Після того, як позивач звернув увагу представника страхової компанії на помилку йому запропонували надати компанії текст договору для виправлення помилки. Як вбачається з матеріалів справи, до сьогодні виправлені договори страхування від 30.11.2009 року № 1044091 та № 1044092 позивачем так і не отримані. Між сторонами укладено лише додаткові угода №1 до полісу страхування життя від 30.11.2009 року, в якому була виправлена вищезазначена помилка з адресою реєстрації Страхувальника. Сам же договір страхування, в якому прописані істотні умови цього правочину з виправленою помилкою позивач так і не отримав. Як встановлено у судовому засіданні, з 30.11.2009 року по теперішній час позивач сумлінно виконує свої обовязки страхувальника, сплачуючи страхові платежі, за договором який позивачу не надають. Відповідно до вже вказаної статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Законом України "Про страхування" від істотні умови договору прописані більш детально. Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. Крім цього, відповідно до норм ч. 2 статті 207 ЦК України щодо вимог письмової форми правочину. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Страховою компанією проведено індексацію страхових виплат без письмової згоди позивача. Додаткові угоди до полісу страхування життя №1044091 від 11.10.2010 року, та 11.10.2011 року позивачем, як страхувальником не підписувалися, а тому є недійсними. Більш того Полісами страхування життя № 1044091, та № 1044092 від 30.11.2009 року не передбачено індексація страхових внесків. А між тим Страхова компанія ігноруючи відсутність договірних зобов'язань за додатковими угодами з мого боку на свій власний розсуд встановив для позивача як страхувальника проіндексовані платежі в сумі 2965,84 грн. щорічно починаючи з 11.10.2010 року. Відповідно до ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про захист прав споживачів" Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Таким чином права споживача страхових послуг були порушені з боку відповідача ПАТ страхова компанія "Оранта-Життя" і тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та законних інтересів. Відповідно до частини 5 статті 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Оскільки позивач проживає у [INFO] за територіальної підсудністю Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області він обрав звернення саме до цього суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ст. 16 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Оранта-Життя» на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позову судовий збір у сумі 974 грн. 40 коп.

Outcome: approved