Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

20.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2018 року о 10.40 год. [PERSON] в с.м.т. Єланець по вул. Соборній Миколаївської області, керуючи транспортним засобом "Audi" реєстраційний номер [NUMBER] , при виїзді з двору будинку №148 Г не надав переваги в русі належному йому транспортному засобу "Opel Astra" реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по вул. Шевченка, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого його транспортний засіб отримав механічні пошкодження у результаті чого йому завдано матеріальний збиток у сумі 20252 грн. Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 11.10.2018 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.11.2018 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача 20252 грн. у рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, 1600 грн. витрат на проведення оцінки вартості, завданих йому збитків, 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, його представника, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалі справи та встановлено у судовому засіданні, 13.08.2018 року о 10.40 год. [PERSON] в с.м.т. Єланець по вул. Соборній Миколаївської області, керуючи транспортним засобом "Audi" реєстраційний номер [NUMBER] при виїзді з двору будинку №148Г не надав переваги в русі транспортному засобу "Opel Astra" реєстраційний номер [NUMBER] , належному [PERSON] , який рухався по вул. Шевченка, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 "б", 10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а. с. 4-9, 29). Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 11.10.2018 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.11.2018 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за вищевказаних обставин та накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу (а. с. 4-9). Згідно звіту про належну товарознавчу експертну оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу - легкового автомобіля "Opel Astra OTGF69" реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяна власникові КТЗ, складає 20252 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зношення складових становить 20252 грн. (а. с. 11-33). Так, відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Таким чином, для встановлення обставин, чи є підстави для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні: наявність шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Докази у цивільному процесі мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Так, суд вважає, що факт заподіяння шкоди майну позивача (автомобілю), винна поведінка відповідача (порушення правил дорожнього руху), яка знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди підтверджуються вказаною вище постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 11.10.2018 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.11.2018 року (а. с. 4-9). Розмір збитків, заподіяних позивачу, підтверджується звітом про належну товарознавчу експертну оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу - легкового автомобіля "Opel Astra OTGF69" реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 11-33) та поясненнями спеціаліста [PERSON] , наданими у судовому засіданні. За такого, суд приходить до висновку про доведеність факту заподіяння позивачеві майнової шкоди через пошкодження автомобіля з вини відповідача, а тому вбачає підстави для покладення на відповідача обов`язку із відшкодування шкоди у розмірі 20252 грн. Також позивачем понесено витрати на проведення оцінки вартості збитку вищевказаного транспортного засобу, які, відповідно до квитанції №714470 від 27.08.2018 року, становлять 1600 грн. (а. с. 10). А тому суд вважає за необхідне стягути з відповідача на користь позивача вказані витрати. Крім того, позивач вважає, що протиправними діями відповідача йому завдано моральну шкоду у розмірі 5000 грн. На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; моральна шкода може полягати, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу дійсно завдано моральної шкоди, яка виразилася в спричиненні моральних та фізичних страждань, порушенні його права власності внаслідок пошкодження транспортного засобу, також позивач фактично втратив можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом та змушений був витрачати багато часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів з метою визначення вартості відновлювального ремонту. Неправомірні дії відповідача створили негативні наслідки у житті позивача, а саме: негативні переживання та спогади, тривога, емоційні переживання, фіксованість уваги на проблемі відновлення транспортного засобу, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, напруга, нервозність, почуття образи, обурення. Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає заявлену позивачем моральну шкоду у розмірі 5000 грн. обґрунтованою та такою, що відповідає моральним та фізичним стражданням, завданим позивачу. Оскільки, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1409,60 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved