Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

01.12.2016 [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому, просили: - поновити строк звернення до суду з позовними вимогами про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування та права власності на частку майна колгоспного двору, встановлення нікчемності заповітів; - визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за статусом колгоспного двору по вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне (Лантратівська сільська рада) Охтирського району Сумської області, виданого Лантратівською сільською радою Охтирського району 28.09.1994р., за його державною реєстрацією 28.09.1994р. на імя [PERSON], померлої 04.02.1993р., в наслідку виготовлення правовстановлюючого документу та його державної реєстрації за датами їх зазначення на померлу особу, та в наслідку не врахування прав інших членів колгоспного двору; -визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.01.1995р., виготовленого, оформленого та посвідченого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори [PERSON] на імя [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 04.02.1994р., на будинковолодіння за адресою по вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне Охтирського району Сумської області, в наслідку оформлення спадщини на підставі правовстановлюючого документа за датами його зазначення та державної реєстрації на померлу особу, та не врахування прав інших членів колгоспного двору, - визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожною по 1/5 частині на частки у майні колгоспного двору за адресою по вул. Польова (до перейменування - вул. Жовтнева), 34, с. Новопостроєне (Лантратівська сільська рада) Охтирського району Сумської області, зі складовими у виді житлового будинку жилою площею 18 кв.м., з надвірними будовами: сіни с, сарай Б, погріб пг, огорожа №1-4, -встановити нікчемність заповіту від імені [PERSON], датованого 21.02.2002р. за змістом на все майно спадкодавця - заповідача на користь [PERSON], зареєстрованого за № 19 за датою реєстрації 21.02.2002р., та нікчемність заповіту від імені [PERSON], від 07.04.2015р. на користь [PERSON] та [PERSON], посвідченого частково за підписом секретаря виконавчого комітету Лантратівської сільської ради і частково за підписом секретаря Лантратівської сільської ради Охтирського району, із зазначенням про складання заповіту власноручно заповідачем, але при використанні при цьому загальноприйнятих компютерних засобів, із зазначенням про складання та посвідчення заповіту на дому за адресою: с. Новопостроєне по вул. Жовтнева, 34, Охтирського району з причин хвороби заповідача, в наслідку невідповідності заповітів вимогам чинного законодавства України. Свої вимоги мотивує тим, що за життя батьки [PERSON] та [PERSON] мали спільних дітей: дочку [PERSON], 01.09.1958р.н., після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище [PERSON], дочку [PERSON], 08.02.1962р.н., після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище [PERSON], дочку [PERSON], 04.04.1965р.н., після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище [PERSON], дочку [PERSON], 23.07.1967р.н., після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище [PERSON], дочку [PERSON], 21.11.1974р.н., після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище [PERSON], сина [PERSON], 01.02.1960р.н.. [PERSON] має сина [PERSON] За життя батьки [PERSON] та [PERSON] для рідного сина [PERSON] придбали у власність будинковолодіння по вул. Жовтнева, 32, у с. Новопостроєне (Лантратівська сільська рада) Охтирського району Сумської області. 08.10.1993 [PERSON] помер. Спадщину після смерті сина оформив батько [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1994. Після смерті [PERSON], смерть якого настала 20.06.2001, спадщину за законом прийняла дружина [PERSON], яка оформила у нотаріуса три свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2002: на будинковолодіння та земельну ділянку по вул. Жовтнева (Польова), 32, с. Новопостроєне, та земельну ділянку (пай) на території Лантратівської сільської ради. Але зазначені свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] при її житті державною реєстрацією не проведені, тобто право власності в установленому чинним законодавством України порядку [PERSON] не набуто та не зареєстроване, тому після смерті рідного батька [PERSON] спадщина на зазначені обєкти нерухомості відкрилася на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства станом на 20.06.2001р.Таким чином , всі три свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2002р. є нікчемними в силу закону. Житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями по вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне (Лантратівська сільська рада) Охтирського району Сумської області, має статус колгоспного двору, до членів колгоспного двору, які фактично володіли домогосподарством, проживали та користувалися житлом і обєктами нерухомості: [PERSON] - голова колгоспного двору, [PERSON] - дочка [PERSON], [PERSON]- зять [PERSON] (чоловік [PERSON]Ф.), та їх діти: [PERSON], 01.09.1958р.н., [PERSON], 08.02.1962р.н., [PERSON], 04.04.1965р.н., [PERSON], 23.07.1967р.н., [PERSON], 21.11.1974р.н., , син [PERSON], 01.02.1960р.н., який помер 08.10.1993р. При умові рівності часток членів колгоспного двору за кожним з них належить по 1/8 частки. Складовими колгоспного двору являються житловий будинок жилою площею 18 кв.м., з надвірними будовами сіни с, сарай Б, погріб пг, огорожа №1-4, розташованих на земельній ділянці Лантратівської сільської ради, у с. Новопостроєне по вул. Жовтнева, 34. При умові смерті [PERSON] 04.02.1993р., виготовлення та видача свідоцтва по право власності на жилий будинок (колгоспний двір) від 28.09.1994р. з його державною реєстрацією 28.09.1994р. є незаконним в наслідку виготовлення правовстановлюючого документа на житловий будинок та реєстрацію права власності за часом вчинення таких дій на померлу особу., що є підставою для його скасування. Спадщину на домоволодіння по вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне Охтирського району, після смерті матері за законом прийняла дочка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.1995. Спадщина оформлена на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (колгоспний двір) за адресою по вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне (Лантратівська сільська рада) Охтирського району Сумської області, від 28.09.1994 , яке з зазначених вище підстав є недійсним. [PERSON] при її житті розпорядженням голови Охтирської РДА від 22.01.2003р. №24 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження №361 від 29.08.1993р.» з додатком передані у власність земельні ділянки (паї) по списку за № 320 - 3.56га, за № 321 - 3.17га, аправо власності на які [PERSON] зареєструвала та отримала державні акти. При житті [PERSON] постійно проживала у будинковолодінні по вул. Жовтнева, 32, с. Новопостроєне, Охтирського району та залишила заповіт від 07.04.2015, згідно якого заповіла житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне, та земельну ділянку (пай) площею 3.56 га - дочці [PERSON], а житловий будинок по вул. Жовтнева, 32, с. Новопостроєне, - онуку [PERSON]. З урахуванням вищенаведених обставин будинковолодіння №32 та №34 по вул. Жовтнева у с.Новопостроєне Охтирського району не мають належних правовстановлюючих документів саме на [PERSON]. Крім того, до заповіту від 07.04.2015 виникають певні зауваження: зазначено, що «На прохання заповідача цей заповіт записаний власноручно секретарем сільської ради в двох примірниках, один з яких у Лантратівскій сільській раді, а другий виданий заповідачу», але фактично заповіт виготовлений за допомогою компютерних технічних засобів з внесенням вручну секретарем записів щодо розподілу спадкового майна за заповітом; зазначено, що заповіт оформлено секретарем виконавчого комітету Лантратівської сільської ради, а підписується секретарем Лантратівської сільської ради, що свідчить про порушення порядку вчинення нотаріальних дій; до останнього [PERSON] була здатною особисто пересуватися, тому посвідчення заповіту на дому суперечить вимогам та положенням порядку вчинення нотаріальних дій. Ухвалою суду від 15 травня 2017року позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] в частині визнання нікчемним заповіту від імені [PERSON], датованого 21.02.2002р., залишено без розгляду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та пояснила, що народилася на вул. Жовтнева, 34, в с. Новопостроєне, з села виїхала в 1977 році, з реєстрації не знімалась, так як навчалась. В період з 1981 по 1997 виїхала на північ. Потім приїхала в м. Охтирка, купила будинок, який оформила на матір. В село більше не поверталася. Приїздили до матері, відвідували її, допомагали по господарству. Мати хворіла, але ходила до останнього дня. Між собою вирішили, що [PERSON], як найменша, забере собі будинок по вул. Жовтнева, 34, а пай будемо ділити. Спір виник, коли дізналися що [PERSON] оформила пай весь на себе і на її імя є заповіт. Пай батька хотіли поділити між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON], а пай матері племіннику [PERSON] та [PERSON]. Про заповіт стало відомо в 2016 році. Про те, що житловий будинок мав статус колгоспного двору взагалі не знали. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, та пояснила, що народилася на вул. Жовтнева, 34, в с. Новопостроєне , після школи з 1980 по 1983 навчалась в технікумі та була тимчасова прописка в гуртожитку в м. Суми. З 1983 по 1984 рік прописана була вдома, потім вийшла заміж та проживала в м. Суми. В 1987 року переїхали в м. Охтирка, де придбали будинок. Повідомила, що мати хворіла, але ходила сама, сама себе обслуговувала та по господарству все робила сама. Необхідності виїжджати до неї для складання та підписання заповіту не було. Підтвердила, що домовлялися пай ділили порівну. Про свідоцтво за 1994 р. не знали та не цікавилися, так як не було спору, про заповіт стало відомо в 2016 році. Про те, що житловий будинок мав статус колгоспного двору взагалі не знали. [PERSON], [INFO], помер в 1993 році, народився на вул. Жовтнева, 34, в с. Новопостроєне, закінчив школу, вивчився на тракториста, потім пішов в армію, після армії проживав з батьками, працював в сільгосптехніці, потім в 1983-1986 роках поїхав працювати на північ де прожив приблизно10 років, там і помер. Поховали його тут втрьох. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити з підстав, викладених у позові та пояснив, що даний спір виник з 2016 року коли померла мати позивачів. Додатково пояснив, що до секретаря сільської ради звернулася [PERSON] щодо оформлення заповіту [PERSON] та привезли вже готовий надрукований текст на підпис та поставили час підпису - 11:30год, час був надрукований, отже не відповідає дійсному. Підстав для виїзду і посвідчення заповіту вдома не було. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що в 1989 році закінчила школу та пішла навчатися один рік до 1990 році, в 1990 році виїжджала на північ на один рік, з будинку не виписувалася, в 1990 році повернулася в село, реєстрація в паспорті була вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне. Потім вийшла заміж 26.09.1991 році та переїхала в м. Охтирка. З сестрами була домовленість про прийняття спадщини, але мати вирішила інакше. З сестрами домовилися, що будинок за № 34, вул. Жовтнева, залишиться відповідачці [PERSON], а № 32 вул. Жовтнева - племіннику, про пай питання не вирішували. Заповіт був виключно волевиявленням матері. Позивачі жодного разу за останні роки матері не зателефонували та не питали як вона. Доглядала за нею [PERSON], викликала їй лікаря, швидку допомогу. Про розбіжність в датах в свідоцтві та дату смерті бабусі не звертала увагу та не знала. Після смерті батька, через півроку сестра [PERSON] переоформляла документи разом з матірю на [PERSON], про що позивачі знали. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що позивачі та [PERSON] виїхали з житлового будинку в середині 80-х роках та не брали участі у веденні спільного господарства колгоспного двору. Щодо недійсності правочину, зазначив, що підстав визнання правочину недійсним не має, форма відповідає вимогам, можливо є якісь недоліки, але це дрібні помарки, що не впливає на волю особи, яка вчиняла правочин, та не залежить від недосвідченості особи яка його складала та не є підставою визнання його нікчемним. Можливо на момент оформлення свідоцтва про права власності [PERSON] на житловий будинок була допущена описка, але минув строк позовної давності. До цього часу, позивачі не цікавилися 20 років хто власник будинку. З 1993 року в позивачів не було жодних перешкод дізнатися про будинок і у кого у власності він знаходиться. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що виїхала з села та знялась з реєстрації в 1980 році. Позивачі навідувалися в село дуже рідко. Будинок за № 32 по вул. Жовтнева повинен був залишитися брату, який помер, тому після смерті батька спадщину прийняла мати і відразу переоформила на онука [PERSON]. Коли дізналася про спір написала заяву про відмову від спадщини. Заповіт існував 14 років, і про нього всі знали. Після прийняття спадщини від бабусі [PERSON] в будинку проживали батьки вдвох, діти на той час вже всі порозїжджалися. Від Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, в якій зазначено, що заперечень проти позову не має. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно запису погосподарських книг, домогосподарство за адресою вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне, Охтирського району Сумської області, мало статус колгоспного двору, та станом на 01.01.1971р. головою колгоспного двору була [PERSON], разом з нею проживали: [PERSON] - дочка, [PERSON]- зять, онуки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У період з 1983 по 1985р проживали: голова колгоспного двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], онуки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] У період з 1986 по 1990р проживали: голова колгоспного двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], онуки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] У період з 1991 по 1995р проживали: голова колгоспного двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями сторінок погосподарської книги. (а.с.139-152) Встановлено, що [PERSON] померла 04.02.1993р., на час смерті була головою колгоспного двору та проживала в [INFO], яке з часу його існування мало статус колгоспного двору до часу його припинення у законодавчому порядку. Станом на 15.04.1991р. позивачі [PERSON] та [PERSON] більш ніж за 3 роки до вказаної дати вибули з господарства. Відповідно до ст.ст. 17, 18 Закону України "Про власність" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно із роз'ясненнями, які містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, в тому числі, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Враховуючи пояснення позивачів та досліджені в судовому засіданні копії сторінок погосподарських книг, суд дійшов висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] втратили право на частку в майні колгоспного двору , а саме: будинку № 34 по вул. Жовтнева, с. Новопостроєне, оскільки більш ніж за 3 роки до 15.04.1991р. вибули з господарства, а доказів, які б підтверджували, що вони в цей період брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, до суду не подано, тому позовні вимоги в частині визнання за кожною з позивачів по 1/5 частині у майні колгоспного двору за адресою по вул. Польова (до перейменування - вул. Жовтнева), 34, с. Новопостроєне (Лантратівська сільська рада) Охтирського району Сумської області,є безпідставними та не підлягають задоволенню. Встановлено, що 28.09.1994р. видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яким посвідчено, що жилий будинок, розміщений в с. Новопостроєне, вул. Жовтнева, 34, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Свідоцтво видане на основі рішення виконкому Охтирської районної ради народних депутатів від 27.10.1988р. № 198. Реєстраційний напис на документі про право особистої власності здійснено 28.09.1994р., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України Враховуючи висновки суду про те, що позивачі втратили право на частку колгоспного двору, тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок за статусом колгоспного двору по вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне Охтирського району Сумської області, виданого 28.09.1994р. на імя [PERSON], та визнання незаконним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.1995р., виданого на імя [PERSON] після смерті [PERSON], на це будинковолодіння, з підстав його видачі на підставі правовстановлюючого документа за датами його зазначення та державної реєстрації на померлу особу, та не врахування прав інших членів колгоспного двору. Позовні вимоги про встановлення нікчемним заповіту від 07.04.2015р. також не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.04.2015 [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у спадковому реєстрі 21.04.2015р. за реєстровим № 18, відповідно до якого заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою, за адресою вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне, земельні ділянки площею 3,17 га та 3,56 га -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лантратівської сільської ради - дочці [PERSON], а житловий будинок з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою по вул. Жовтнева, 32, с. Новопостроєне - онуку [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 07.04.2015. (т. 1 а.с.132, т.2 а.с. 26а) Встановлено, що згідно виписки із амбулаторної картки № 0182 за період з 2014-2015рік [PERSON] встановлений діагноз: кардіосклероз дифузний, фібриляція передсердь постійна форма СН ІІ А ФК 3. Гепертонічна хвороба ІІ ст. 2ст. ризик 4. Ожиріння ІІ ст.аліментарно- конституціного типу, Церебральний атерослероз ІІ ст. ХПМК ІІ ст. Стан після інфаркту мозку(грудень 2007) Грудний кіфоз. Варикозне розширення підшкірних вен нижніх кінцівок. Лімфостаз (слоновость) нижніх кінцівок.(а.с.186) Відповідно до рішення Лантратівської сільської ради від 12.11.2010 обрано секретарем сільської ради [PERSON] та покласти здійснення повноважень секретаря виконкому на секретаря сільської ради. (т. 1 а.с.210 ) Рішенням виконавчого комітету Лантратівської сільської ради № 8 від 29.01.2015 обовязки по вчиненню нотаріальних дій покладено на секретаря сільської ради [PERSON]Ф.(а.с.211) Відповідно до п.3.1 (б1) розділу ІІІ посадової інструкції секретаря Лантратівської сільської ради, на секретаря сільської ради поширюються обовязки, повязані з вчиненням нотаріальних дій, подання заяв на реєстрацію посвідчення заповітів та заяв про скасування заповітів до районної нотаріальної контори. (а.с.207-208) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з грудня 1985 року і по теперішній час працює секретарем Лантратівської сільської ради. До неї в сільраду приїхала [PERSON] та повідомила, що [PERSON] бажає скласти заповіт та зазначила на яке саме майно. Повідомила, що за станом здоровя [PERSON] не зможе прибути до приміщення сільської ради, тому просила приїхати до них додому: вул. Жовтнева, 34, с. Новопостроєне. Домовившись про дату вчинення дії, вона підготувала текст заповіту, та 07.04.2015 приїхали до дому до [PERSON]. Вона лежала в ліжку, потім піднялася, з зусиллям перейшла на диван, у неї були хворі ноги. [PERSON] говорила, яке майно і кому заповідає, тому в пункти, де вказане конкретне майно, дописали імена. Потім вголос зачитала їй текст заповіту. Підпис [PERSON] поставила власноруч. Говорила, що найчастіше до неї приїжджає [PERSON]. Потім вона (свідок) поїхала до сільради та зареєструвала заповіт. Під час складання заповіту [PERSON] не була під впливом, перебувала в свідомості, було видно, що в неї дуже болять ноги, а тому не змогла прийти до сільради. Згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до норм ст. 1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є складення заповіту в письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними в ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу. Вимоги до форми заповіту, передбачені нормами ст. 1247 ЦК України, названі загальними, тому що вони стосуються як випадків посвідчення заповіту нотаріусом, так і іншими особами, яким законом надані такі повноваження. Специфіка ж посвідчення заповітів установлюється в нотаріальній процедурі, тобто Законом України «Про нотаріат», а іншими посадовими особами, в даному випадку секретарем сільської ради, Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування (далі Порядок), затвердженої Наказом Міністра юстиції України від 11.11.2011 року N 3306/5, який діяв на час посвідчення оспорюваного правочину. Названі в указаній статті вимоги мінімально необхідні, а їх недотримання є підставою для визнання заповіту нікчемним. Пунктом 1.2. Порядку передбачено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. У відповідності до п. 2.1. Порядку нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування (наприклад: "У зв'язку з хворобою заповідача заповіт посвідчено за адресою: [ADDRESS]"). Пунктом 2.12. Порядку встановлено, що усі нотаріальні дії, які вчиняються посадовою особою органу місцевого самоврядування, реєструються в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування (додаток 15) у порядку, передбаченому статтею 52 Закону України "Про нотаріат" ( 3425-12 ), та Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 N 3253/5 ( z1318-10 ), зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за N 1318/18613 (далі - Правила). Розділом ІІІ вказаного порядку визначені спеціальні вимоги при посвідченні заповітів, в тому числі, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти; заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем; посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів; посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом; при посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається, крім випадків посвідчення заповіту подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний заповіт відповідає встановленим ст. 1247 ЦК України вимогам, а саме: він складений у письмовій формі, в ньому зазначено місце та час його складення, заповіт особисто підписаний заповідачем та посвідчений секретарем Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON], яка виконувала обовязки секретаря виконавчого комітету Лантратівської сільської ради, тому мала відповідні повноваження на вчинення таких нотаріальних дій. При посвідченні заповіту було встановлено особу заповідача на підставі його паспортних даних та перевірено дієздатність. Заповіт зареєстровано в реєстрі. Суд вважає, що написання тексту заповіту частково зі слів заповідача власноручно посадовою особою, та частково за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, не може бути підставою для визнання заповіту нікчемним, так як заповіт до підписання був прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний, про що мається відповідне застереження, яке ніким не спростовано. Зазначення у заповіті посад відповідальної особи [PERSON] як секретаря сільської ради та секретаря виконавчого комітету сільської ради також не може свідчити про його нікчемність чи недотримання процедури посвідчення, оскільки після змісту самого заповіту міститься вказівка про його посвідчення відповідальною особою, яка має повноваження на вчинення нотаріальних дій, що і є посвідчувальним написом, підпис заповідача міститься в заповіті перед підписом секретаря сільради, що вказує на підписання заповіту заповідачем в присутності секретаря сільської ради, а дієздатність заповідача була перевірена при встановленні особи та перевірці його справжньої волі на зазначене у заповіті розпорядження. З огляду на викладене, суд дійшов висноку, що посвідчений секретарем Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON] 07.04.2015р. заповіт на імя [PERSON], складений у відповідності до вимог закону та із дотриманням процедури його посвідчення, передбаченої для такого виду правочинів, а тому підстави для встановлення нікчемності вказаного заповіту відсутн, отже позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed