Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Заявник, [PERSON], заінтересовані особи: Відділ ДРАЦС реєстраційної служби Зіньківського РУЮ, Великопавлівська сільська рада Зіньківського району, Полтавської області звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві [PERSON] вказала, що [INFO] у віці 90 років померла її мати - [PERSON], про що [INFO] зроблено відповідний актовий запис за № 30 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Великопавлівською сільською радою Зіньківського району, Полтавської області. Спадщину, що залишилася після смерті матері заявниця прийняла, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформила у зв'язку з допущеною помилкою в документі, що підтверджує родинні зв"язки. Ім'я матері заявниці у свідоцтві про смерть та сертифікаті на право на земельну частку (пай) члена КСП ім. «Чапаева» записане «[PERSON]», а у свідоцтві про народження заявниці - «[PERSON]». Вона важає, що таке сталося через те, що її матір в селі звали «[PERSON]», у зв'язку з чим не виключено, що при реєстрації народження заявниці і було записано її ім'я саме так. Зараз виникла необхідність привести даний запис у відповідність для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. З метою поновлення актового запису про народження [PERSON] звернулася до відділу ДРАЦС Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, але їй було відмовлено в задоволенні прохання з тих підстав, що в результаті проведеної перевірки по первинних актових записах про народження по Зіньківському району за період з 1931 по 1937 роки та по поновлених актових записах про народження з 1941 року по теперішній час - актового запису не виявлено. Актові записи про народження по Великопавлівській сільській раді Зіньківського району Полтавської області за вказаний період не збереглися. Родинні відносини заявниці зі спадкодавицею підтверджуються довідкою Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 27.06.2014 р. за №417 про склад сім"ї згідно запису погосподарських книг за 1944-1946, 1947-1949, 1953-1955 рр. по господарстві в [ADDRESS], в якій заявниця, [PERSON] (після шлюбу - [PERSON]), [INFO] значиться - дочкою [PERSON]. Окрім цього, в іншій довідці Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 20.06.2014 р. за №410 про фактичне прийняття спадщини [PERSON], яка також як і [PERSON], проживала за адресою: [ADDRESS] значиться матір"ю [PERSON]. В судовому засіданні представник заявниці, заяву підтримв повністю та просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним в заяві. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, зачитавши заяви заінтересованих осіб, заслухавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № 67 [INFO] народилась [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). 21 травня 1956 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 13 та прийняла його прізвище (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] померла [PERSON] (а.с.4). Спадщину після смерті матері заявниця прийняла шляхом фактичного проживання, що підтверджується довідкою № 410 від 20.06.2014р. Великопавлівської сільської ради Зіньківського району (а.с.7). При зверненні [PERSON] до нотаріуса для документального оформлення права власності, виявилось що вона документально не може підтвердити факт родинних відносин з померлою матір"ю, через розбіжності в написання імені останньої в документах. Згідно відповіді Начальника відділу ДРАСЦ реєстраційної служби Зіньківського РУЮ, [PERSON], за результатами проведеної перевірки по первинних актових записах про народження по Зіньківському району за період з 1931 по 1937 роки та по поновлених актових записах про народження з 1941 року по теперішній час - актового запису про народження [PERSON] не виявлено. Актові записи про народження по Великопавлівській сільській раді Зіньківського району Полтавської області за вказаний період не збереглися (а.с. 9). Відповідно до довідки № 417 від 27.06.2014 року Великопавлівської сільської ради, по записах погосподарських книг за 1944-1946, 1947-1949, 1953-1955 рр. по господарстві в [ADDRESS], заявниця, [PERSON] , [INFO] значиться - дочкою [PERSON] (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] є рідною донькою померлої [INFO] [PERSON].

Outcome: approved