Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

У серпні 2021 року позивач через свого представника - адвоката Бібіка А.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві зазначила, що з 16 жовтня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2016 року. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Після припинення шлюбу дитина залишилася проживати разом з позивачем. Відповідач не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, ніяким чином не піклується про неї, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами [PERSON] , станом її здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання. Останній раз бачив дитину восени 2016 року, коли доньці було п`ять років. Позивач протягом всіх цих років створювала власними силами та за власний кошт всі необхідні умови для проживання, навчання, повноцінного відпочинку, розвитку дитини. Крім того, відповідач з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів жодного разу не сплатив на утримання дитини призначених судом коштів та станом на 01 серпня 2021 року має заборгованість у розмірі 99 434,00 грн. Позивач вважає, що такими діями відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо ними нехтує, що підтверджується і довідками з Снігурівського закладу дошкільної освіти № 7 (ясла-садок) Снігурівської міської ради Миколаївської області, згідно з якою батько дитини контакту із садочком, де виховувалась та навчалась його дитина, не підтримував, із педагогами не спілкувався, в закладі ніколи не з`являвся, та довідкою, виданою Галаганівським навчально-виховним комплексом Снігурівської міської ради Миколаївської області, який дитина відвідувала впродовж трьох років, а батько за час її перебування у закладі не відвідував доньку, не був на жодному святі, не телефонував і не цікавився донькою, не приймав участь у її вихованні. Виховуючи доньку самостійно, позивач вимушена була у 2019 році поїхати на заробітки до Республіки Польща разом із дитиною. У 2019 році [PERSON] , громадянка України, була прийнята до початкової школи № 4 у м. Грифіце Польща та навчатиметься у навчальному році 2021/2022. Батько дитини [PERSON] протягом 13 місяців не цікавився станом здоров`я доньки, ніколи не був присутнім, коли вона хворіла, що встановлено з довідки ТОВ "Холіссмедіка" м. Люблін Польща. На сьогоднішній день, рішеннями Західнопоморського воєводи Республіки Польща від 24 травня та 07 червня 2021 року позивачу та її доньці надано дозвіл на тимчасове проживання та роботу/навчання у Республіці Польща до 23 травня 2024 року. Враховуючи викладене, а також те, що у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачу необхідно через суд брати дозвіл на перетин кордону дитиною, що потребує додаткових значних фінансових та часових зусиль, просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Згідно з довідкою від 27 серпня 2021 року №192, виданої Нововасилівським старостинським округом Снігурівської міської ради Миколаївської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 2013 року не проживає за вказаною адресою (а.с. 51-зворот). Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Представник третьої особи органу опіки та піклування служби у справах дітей Снігурівської міської ради Миколаївської області також надала заяву, в якій просила про проведення судового засідання у її відсутність. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з 16 жовтня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2016 року. Рішення набрало законної сили 04 квітня 2016 року (а.с.15-16). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 03 лютого 2011 року за актовим записом №4, місце державної реєстрації: Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області (а.с.12), а також копією актового запису про народження та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини (а.с.46-48). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року з відповідача на користь позивача на утримання доньки стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 березня 2016 року і до досягнення повноліття. Рішення набрало законної сили 22 березня 2016 року (а.с. 17-18). На примусовому виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з розрахунком, станом на 01 липня 2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів за весь період стягнення складає 99 434,00грн (а.с. 19). Дитина [PERSON] відвідувала Снігурівський заклад дошкільної освіти № 7 (ясла-садок) Снігурівської міської ради. Згідно довідкою в.о. директора ЗДО №7 [PERSON] , дитина регулярно відвідувала садок, завжди була охайна, доглянута. Мати дитини спілкувалась з педагогами та адміністрацією закладу, постійно цікавилась та приймала активну участь у житті дитини у груповому колективі. Батько дитини контакту із садочком не підтримував, із педагогами не спілкувався, в закладі ніколи не з`являвся, дитину до садочка приводила та забирала мати (а.с. 20.) Як вбачається з представленої довідки директора Галаганівського навчально-виховного комплексу Снігурівської міської ради Миколаївської області Коломоєць Г., [PERSON] впродовж трьох років відвідувала дошкільний підрозділ Галаганівського Галаганівського навчально-виховного комплексу. За час перебувала її у закладі, батько дитини [PERSON] не відвідував дівчинку, не був на жодному святі, не телефонував і не цікавився донькою, не приймав участі у її вихованні (а.с. 21). Згідно з довідкою ТОВ "Холіссмедіка" м. Люблін Польща від 22 червня 2021 року м. Грифіце (а.с. 22-23), батько дитини [PERSON] протягом 13 місяців не цікавився станом здоров`я доньки, ніколи не був присутнім, коли вона хворіла. Рішеннями Західнопоморського воєводи Республіки Польща від 24 травня та 07 червня 2021 року позивачу та її доньці надано дозвіл на тимчасове проживання та роботу/навчання у Республіці Польща до 23 травня 2024 року (26-32). Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Херсона зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 2013 року не проживає за вказаною адресою, що підтверджено довідкою від 27 серпня 2021 року №192, виданої Нововасилівським старостинським округом Снігурівської міської ради Миколаївської області (а.с. 51-зворот). У висновку органу опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області № 301 від 22 вересня 2021 року визнано за недоцільне та в інтересах дитини позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , враховуючи неможливість вивчення думки дитини та батька (а.с. 64-67). Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суду не представлено достатньо доказів злісного, свідомого ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, зокрема даних про те, що він є алкоголіком або наркоманом не має, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків жодного разу не притягувався, за повідомленням в.о. директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Снігурівської міської ради Миколаївської області Іваненко Т. від 25 серпня 2021 року №376/06-03, сім`я [PERSON] та [PERSON] на обліку та під соціальним супроводом не перебували (а.с. 57). Будь-яких заходів впливу зі сторони державних установ з приводу невиконання батьківських обов`язків до відповідача не застосовувалося. Сам лише факт несплати аліментів не є підставою для позбавлення його батьківських прав. Те, що відповідач не відвідував дитячий заклад у певний період не свідчить про те, що він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Крім того, дитина проживає в іншій країні, що ускладнює спілкування відповідача з донькою, яка за згодою колишнього подружжя залишилися проживати з матір`ю. Сторона позивача не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення її батька, по відношенню до неї, батьківських прав, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Враховуючи наведене, та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку, що підстави застосування до [PERSON] такого заходу на даний час відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на неї.

Outcome: dismissed