Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У квітні 2021 року Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО"(далі АТ «СК "ІНГО") звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути на свою користь з відповідача 132 546,47 грн майнової шкоди в порядку регресу (суброгації) та 2 102,00 грн судового збору. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.12.2016 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, предметом якого є страхування автомобіля марки Toyota Rav-4, реєстраційний номер [NUMBER] . 01.09.2017 о 21 годині 30 хвилин [PERSON] в м. Києві, на вул. Старонаводницька, 59, керуючи автомобілем марки «Ауді», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосувано адміністративне стягнення у виді штрафу. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль марки Toyota Rav-4, реєстраційний номер [NUMBER] . ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» складено страховий акт №1536698 від 12.09.2017 року на суму 132 546,47 грн. На підставі заяви власника автомобіля марки Toyota Rav-4, реєстраційний номер [NUMBER] та 21.09.2017 року здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 7440. Враховуючи, що винуватцем ДТП було визнано [PERSON] , цивільно - правова відповідальність якого не була застрахована на момент ДТП, просять позов задовольнити в повному обсязі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.08.2021 року головуючим у справі визначено суддю Твердохліб Ю.О (а.с. 38). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено розглядати справу з викликом (повідомленням) учасників справи (а.с. 40). Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, з підстав, викладених у позові. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дія попереднього договору страхування закінчилася за два дні до ДТП, новий договір обов`язкового страхування укласти не встиг. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, важає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 19.03.2020 року назву ПрАТ «Акціонерна страхова компанія Інго Україна», було змінено на Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», що підтверджується копією Статуту АТ «Страхова компанія «Інго», що доданого позивачем до матеріалів справи. 29.12.2016 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, предметом якого є страхування автомобіля марки Toyota Rav-4, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.3-6). 01.09.2017 о 21 годині 30 хвилин [PERSON] в м. Києві по вул. Старонаводницькій, 59, керуючи автомобілем марки «Ауді», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосувано адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до страхового акту №1536698 від 12.09.2017 року ПрАТ АСК «ІНГО Україна» визнала подію що мала місце 01.09.2017 року із застрахованим автомобілем Toyota Rav-4, реєстраційний номер [NUMBER] страховим випадком та визначено розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля у сумі 132 546,47 грн. На підставі заяви власника автомобіля марки Toyota Rav-4, реєстраційний номер [NUMBER] ПрАТ АСК «ІНГО Україна» 21.09.2017 року здійснено виплату [PERSON] страхової виплати у розмірі 132 546,47 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7440 (а.с. 30 зворотня сторона). З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Ауді», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про страхування"). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України "Про страхування". До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 132 546,47 грн. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 38 Закону України "Про страхування", АТ «СК "ІНГО" після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України потерпіла особа має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням викладеного, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягненню з відповідача на користь позивача 132 546,47 грн на відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 2 102,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved