Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому, після зміни предмету позову, просить витребувати у відповідача земельну ділянку з кадастровим номером 3522585000:02:000:0971 та скасувати державну реєстрацію за відповідачем права оренди щодо вказаної земельної ділянки. Позов обґрунтовує тим, що 15.08.2012 року між нею та ФГ [PERSON] в письмовій формі укладено договір оренди землі, на підставі якого вона передала відповідачу належну їй земельну ділянку. Згідно умов договору він укладений на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації і договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. У 2018 році вона отримала свій примірник договору, з якого дізналась, що відповідачем 22.12.2017 року зареєстровано право оренди за договором. Договір оренди землі не був зареєстрований в строк до 01.01.2013 року, згідно вимог діючого на той час законодавства. Позивач вважає, що між нею та відповідачем відсутні договірні відносини, оскільки договір не набув чинності, і відповідач не набув прав орендаря за вказаним договором. Після письмового звернення до відповідача щодо повернення їй земельної ділянки відповідач цього не зробив та продовжує володіти належною їй земельною ділянкою за відсутності вчиненого правочину, тому вона звернулась до суду. В судовому засіданні та у відповіді на відзив представник позивача адвокат Романяк М.Я. позовні вимоги зі зміненим предметом позову підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що до 01.01.2013 року передбачалась обов`язкова реєстрація договору, після вказаної дати передбачалась реєстрація речового права. Сторони договору обумовили, що він набирає чинності в момент його державної реєстрації. Відповідач не навів причин, які перешкодили йому зареєструвати договір, який укладений 15.08.2012 року, до 01.01.2013 року. Після змін до законодавства реєстрації підлягає речове право, яке виникло на підставі чинного законодавства. Поняття «реєстрація речового права» та «реєстрація договору оренди» є різними і ототожнювати їх не можна, оскільки вони регламентуються різними нормами закону, а нормативне регулювання реєстрації договору оренди землі діяло певний проміжок часу. Представник позивача вважає, що договір не набув чинності, відповідач безпідставно користується земельною ділянкою позивачки згідно нечинного договору, а реєстрація речового права не спростовує нечинності договору. Представник відповідача у відзиві не спростував обґрунтування позову, а лише зазначив, що реєстрація права оренди легалізує сам договір оренди представника відповідача, що спростовується вищенаведеним. Представники відповідача: голова ФГ Ковалевського В.І. у відзиві на позов, а також адвокат Петренко К.О. в судовому засіданні, позовні вимоги заперечили та зазначили, що сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоди встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямовано волевиявлення сторін при укладанні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Позивач регулярно отримувала орендну плату впродовж 2012-2020 років, що вона визнає, тим самим підтвердила своє право на отримання орендної плати. З претензіями до відповідача раніше не зверталась, що свідчить про визнання позивачем чинності вказаного договору. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.08.2012\~року між\~ [PERSON] \~та ФГ\~ [PERSON] \~укладено договір\~оренди земельної\~ділянки,\~площею 8,23\~га,\~що належить\~ [PERSON] \~на підставі\~державного акта\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії КР\~№ 052262.\~Згідно п.3.1договору договір укладався на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Пунктом 16 договору передбачено, що договір набуває чинності після його укладення, підписання сторонами та державної реєстрації. Даний договір укладений у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один примірник знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря, третій в органі, який здійснив державну реєстрацію. В договорі міститься запис, що договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі. Дата реєстрації договору, реєстраційний номер, підпис та прізвище особи, яка здійснила державну реєстрацію, а також печатка державної установи, - відсутні. У п.9.2 договору зазначено, що орендар зобов`язаний приступити до використання орендної земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору та у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди землі надати його копію відповідному органу державної податкової служби (а.с.16-18). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3512353402021 від 05.02.2021 року 21.10.2017 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3522585000:02:000:0971 (а.с.62-66). Право власності [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522585000:02:000:0971, наданій їй згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 052262, підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 232614010 від 16.11.2020 року (а.с.13). З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 108783049 від 22.12.2017 року, вбачається, що 18.12.2017 року приватним нотаріусом Коваленко Г.Г. здійснено державну реєстрацію речового права права оренди земельної ділянки за орендарем Фермерським господарством Ковалевського В.І., підставою виникнення якого вказано договір оренди землі: б/н від 15.08.2012 року, укладений між [PERSON] та ФГ [PERSON] . Номер запису про інше речове право Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24112055 від 18.12.2017 року (а.с.14, 19). 05.11.2020 року [PERSON] звернулась із заявою про витребування земельної ділянки до Фермерського господарства [PERSON] , в якій зазначила, що вказане товариство не набуло прав оренди за підписаним ними договором оренди землі від 15.08.2012 року, тому вона вимагала негайно повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером 3522585000:02:000:0971. Заяву направила за юридичною адресою відповідача листом з оголошеною цінністю (а.с.20-21). За результатом розгляду вищевказаної заяви 26.11.2020 року ФГ [PERSON] надіслало [PERSON] відповідь, де зазначено, що договір укладений та зареєстрований згідно вимог законодавства та діє, отже підстави для повернення земельної ділянки, що їй належить, відсутні (а.с.61). На запит суду Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] в період з 01.10.2012 року по 31.12.2020 року, з яких вбачається, що кожного четвертого кварталу [PERSON] від ФГ [PERSON] за надання майна в лізинг нараховувались доходи у відповідних розмірах, з яких сплачувались податки (а.с.108-109). Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Статтею 792 ЦК України\~передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. На час підписання вказаного договору оренди ч.4 ст.124 Земельного кодексу України\~передбачала, що передача\~\~в\~\~оренду\~\~земельних\~\~ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних\~\~осіб,\~\~здійснюється\~\~за\~\~договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. При цьому, у\~статті 125 ЗК України\~було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, частиною п`ятою\~статті 126 ЗК України\~було передбачено, що право\~\~оренди\~\~земельної\~\~ділянки\~\~посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 року, зі змінами та доповненнями. \~Відповідно до\~ст.ст.13, 14 Закону № 161-XIV\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально \~Згідно зі\~статтею 17 Закону № 161-XIV\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. \~Як встановлено судом на підставі договору оренди землі від 15.08.2012 року позивач передала спірну земельну ділянку в оренду ФГ [PERSON] строком на 15 років. Цим договором оренди передбачено, що він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. При цьому пунктом 9.2 договору передбачено, що орендар повинен приступити до використання орендної ділянки лише після державної реєстрації договору і після державної реєстрації договору оренди землі він повинен надати його копію до відповідного фіскального органу. Аналіз вказаного пункту договору свідчить, що обов`язок здійснення державної реєстрації договору у місячний термін покладався на орендаря. Як вбачається з відповіді Головного управління ДПС у Кіровоградській області орендарем вимоги п.9.2 договору виконано частково. Отже, момент набрання чинності договору оренди землі сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації. Такі умови договору відповідають\~статті 18 Закону № 161-XIV, чинній на час виникнення спірних правовідносин. З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01 січня 2013 року відповідач не міг зареєструвати спірний правочин. \~Разом з тим, проведення 18.12.2017 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року. Отже, оскільки ФГ [PERSON] не здійснило державну реєстрацію договору оренди землі, договір між позивачем та відповідачем чинності не набрав і, відповідно вказане фермерське господарство не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі. Викладені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року по справі № 696/1693/15-ц, які згідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при вирішенні даного спору. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ст.ст.792 ЦК України, ст.ст.124, 125, 152 ЗК України, ст.ст. 13, 14, 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 15.08.2012 року), ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Outcome: approved