Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Представник позивача - Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» Капля А.С. звернувся до Роздільнянського районного суду до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовним вимог вказував, що 21.07.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (далі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») та [PERSON] (далі - страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АО/1753922, забезпечений «ОРЕL», р.н. [NUMBER] . 19.10.2019 року о 18:30 год. на а/д Київ-Одеса на 420 кілометрі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю забезпеченого транспортного засобу «ОРЕL», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - відповідач) та транспортного засобу «ОРЕL», р.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «ОРЕL», р.н. [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «ОРЕL», р.н. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно поліса № АО/1753922. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/1753922, на підставі страхового акту Хз 19.59.1753922-8457-10345 від 09.12.2019 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «ОРЕL, р.н. [NUMBER] , складає 15 485.09 грн., що підтверджується платіжним дорученням X» 4586 від 27.03.2020 року. Винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] , який керував автомобілем «ОРЕL», р.н. [NUMBER] , підтверджується постановами Роздільнянського районного суду Одеської області 511/2044/19 від 11.12.2019 року та № 511/2152/19 від 16.12.2019 року. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", суму сплаченого відшкодування в розмірі 15 485,09 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00грн. У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити такі у повному обсязі. Ухвалою суду від 18.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву та відповідних доказів. Ухвалою суду від 16.06.2021р. клопотання представника позивача Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» Капля А.С. про залучення до участі у справі правонаступника було задоволено у зв`язку з відступленням права вимоги та залучено до участі у справі за позовом Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - правонаступника позивача Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» - Фізичну особу-підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , ел.адреса: igorivasenko@ukr.net.). Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, раніше подавали заяву з проханням проводити судовий розгляд без їх участі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, надав заяву у відповідності до якої з позовними вимогами згоден, просив проводити розгляд без його участі; відзиву на позовну заяву відповідач не подав, строк на подання відзиву закінчився. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Відповідно до постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2019р. та 16.12.2019р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Вищевказаними постановами суду встановлено наступне. 19.10.2019 року о 18:30 год. гр. [PERSON] перебуваючи за адресою: Одеська область Роздільнянський район траса Київ - Одеса (420 км.) та керуючи автомобілем «Опель Кадет» д/н [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей), рухався по смузі зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель виваро», р/н [NUMBER] , який рухався по трасі Київ - Одеса. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями гр. [PERSON] порушив вимоги п.10.5, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП та від проходження згідно з встановленим порядком медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.(а. с. 7,8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так як обставини події встановлені і викладені постановами Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2019р. та 16.12.2019р., такі є обов`язковими та враховуються судом при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ця постанова. Відтак суд прийшов висновку, що факт вчинення ДТП та наявності вини відповідача [PERSON] не підлягає доказуванню. 21.07.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (далі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») та [PERSON] (далі - страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АО/1753922, забезпечений «ОРЕL», р.н. [NUMBER] . Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/1753922, на підставі страхового акту Хз 19.59.1753922-8457-10345 від 09.12.2019 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «ОРЕL», р.н. [NUMBER] , складає 15 485.09 грн., що підтверджується платіжним дорученням X» 4586 від 27.03.2020 року. 19.02.2019 потерпіла [PERSON] звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування (а. с. 11). Крім цього, на підтвердження своїх вимог представник позивача подав копію страхового акту огляду, протокол огляду колісного транспортного засобу, калькуляцію ремонту, які в сукупності підтверджують факт страхового випадку, наявність пошкоджень у автомобіля та розрахунок страхового відшкодування, сума якого складає 15485,09 грн. Згідно платіжного доручення N 4586 від 27.03.2020, на підставі вищенаведених документів, страховик виплатило кошти у розмірі 15485,09 грн. відшкодування за ремонт пошкодженого транспортного засобу (а. с. 12). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з проведенням виплати потерпілому страхового відшкодування та набуттям, у зв`язку із цим, у позивача права зворотної вимоги (регресу) до заподіювача шкоди (відповідача) на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема,Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом "в" підпункту 38.1.1. пункту 38.1.ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він: після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від N 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону N 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення коштів у порядку регресу. Отже, у зв`язку з відступленням права вимоги,суд приходить висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 15485,09 грн., яка виплачена як страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року справа N 2808 цс 15. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 270,00 гривень на користь позивача.

Outcome: approved