Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь прострочену суму боргу по кредиту за серпень 2015 року - травень 2016 року в сумі 5233,31 грн., суму заборгованості по відсотках за серпень 2015 року - травень 2016 року в сумі 1772,33 грн., сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., а всього - 8383,64 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначають, що 29.05.2014 року між [PERSON] та Кредитною спілкою був укладений договір споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10000,00 грн. під 54% річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов'язком погасити кредит до 29.05.2016 року. Згідно п.4.2 Договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобов'язується отримувати пенсію у відділенні АТ « Ощадбанк» м.Лозова та щомісячно сплачувати кредит в сумі 690 грн. з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку протягом 24 місяці. Але відповідач дану домовленість порушив, кредит не сплачував. Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки "Лозівський взаємний кредит" прострочену суму боргу по кредиту за серпень 2015 року - травень 2016 року в сумі 5233 гривні 31 копійку; заборгованість по відсотках за серпень 2015 року - травень 2016 року в сумі 1772 гривні 33 копійки. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. За цим рішенням було видано виконавчий лист, за яким було відкрито виконавче провадження. 27.10.2016 року на адресу КС «ЛВК» надійшла постанова державного виконавця від 21.10.2016 року про закінчення виконавчого провадження в зв'язку зі смертю боржника. 02.12.2016 року КС "ЛВК" направила на адресу Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області вимогу кредитора до спадкоємців боржника. З відповіді нотаріуса Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області від 24.02.2017 року позивачу стало відомо, що 08 грудня 2016 року заведено спадкову справу за № 304/2016 на підставі їхньої претензії та в разі звернення спадкоємців претензія буде доведена до їх відома. Позивач вказує, що [PERSON] на момент укладення кредитного договору мешкала з адресою: [ADDRESS]. Згідно з даними Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області разом з померлою був зареєстрований [PERSON]. Крім того померла [PERSON] згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є власником будинку, який знаходиться з адресою: Харківська область, Близнюківсьий район, смт. Близнюки, вул. Куйбишева (тепер вул. Виноградна), буд. 28. Отже, позивач зазначає, що [PERSON] успадкував будинок померлої, вартість якого значно перевищує вимоги Кредитодавця. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог абзаців 4,5 ч.5 ст. 74 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29.05.2014 року між [PERSON] та Кредитною спілкою був укладений договір споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 10000,00 грн. під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов'язком погасити кредит до 29.05.2016 року. Згідно п.4.2 Договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобов'язувався отримувати пенсію у відділенні АТ «Ощадбанк» м.Лозова та щомісячно сплачувати кредит в сумі 690 грн. з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку протягом 24 місяців. Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки "Лозівський взаємний кредит" прострочену суму боргу по кредиту за серпень 2015 року - травень 2016 року в сумі 5233 гривні 31 копійку; заборгованість по відсотках за серпень 2015 року - травень 2016 року в сумі 1772 гривні 33 копійки. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. За цим рішенням було видано виконавчий лист, за яким було відкрито виконавче провадження. Згідно постанови державного виконавця Близнюківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 21.10.2016 року виконавче провадження закінчено, у зв'язку зі смертю боржника. 02.12.2016 року КС "ЛВК" направила на адресу Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області вимогу кредитора до спадкоємців боржника. З відповіді нотаріуса Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області від 24.02.2017 року вбачається, що 08 грудня 2016 року заведено спадкову справу за № 304/2016 на підставі претензії позивача та в разі звернення спадкоємців претензія буде доведена до їх відома. З листа Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області від 14.03.2017 року вбачається, що на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, за адресою: [ADDRESS] разом з померлою був зареєстрований чоловік [PERSON]. Копією спадкової справи № 304/2016 та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 08.12.2016 підтверджується, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] не видавались. Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав-це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у зазначені строки позбавляється права вимоги. Стаття 1282 ЦК України передбачає, такий обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора: 1. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 2. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Крім того, оскільки зі смертю боржника відносини між кредитором Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» і боржником кредитного договору [PERSON] припинилися, а її спадкоємці сторонами кредитного договору не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов'язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за договором кредиту. Зобов'язання по поверненню кредиту у даному випадку включається до складу спадщини, тому у даному випадку застосовуються не умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи його сплати, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті, а саме: суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одностороннього платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Виходячи з наведених норм матеріального права, оскільки у даному випадку боржник помер і у нього є спадкоємці, то належним способом захисту порушеного права є звернення Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» - кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину, - про накладення стягнення на спадкове майно, й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог банку шляхом сплати одноразового платежу, а не з позовом про стягнення заборгованості за кредитом. Тому заявлений в цій справі позов про стягнення заборгованості відповідно до ст. 16 ЦК України не може вважатися належним способом захисту порушеного права. У зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог. Суд роз'яснює позивачу, що він не позбавлений права звернутись до суду з позовом, обравши правильний спосіб захисту свого права. Питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішує згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed