Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Державного підприємства «Сетам», Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В., Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів й акта про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання недійсним і скасування свідоцтва, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що Староміським районним судом м. Вінниці 19 січня 2012 року було видано виконавчий лист № 2-850/11 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу за кредитним договором від 04.09.2006 року станом на 10.05.2011 року в розмірі 424 245,49 грн., а також судові витрати в розмірі 1820 грн. Стягувачем зазначеного виконавчого листа є ПАТ «ДельтаБанк», в зв'язку укладенням 8 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором від 04.09.2006 року. Виконавчий лист був пред'явлений до виконання у Староміський відділ ДВС Вінницького МУЮ, в результаті чого була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Під час здійснення виконавчого провадження було проведено оцінку нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] Так, на підставі звіту про оцінку вартості майна, державним виконавцем було проведено електронні торги реалізації нерухомого майна. Переможцем торгів визнано [PERSON] Однак, в процесуальних документах державним виконавцем було допущено помилку, а саме зазначено недійсний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що було реалізоване на торгах. Відсутнє підтвердження отримання позивачем поштового повідомлення щодо проведення оцінки майна. У звіті про оцінку вартості майна невірно зазначено прізвище боржника; невірно визначено технічні характеристики нерухомого майна та занижена вартість предмета оцінки. Також державним виконавцем не було проведено рецензування звіту про оцінку майна, на підставі заперечення ПАТ «Дельта Банк». Крім того, в документах винесених держаним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження та у рішенні суду, сума боргу є різною. Разом з тим, [PERSON] зазначає, що її, державного виконавця, іпотекодержателя не було повідомлено про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Протокол електронних торгів не був підписаний переможцем. Позивач зазначає, що при винесені державним виконавцем процесуальних документів (зокрема оформлення заявки на реалізацію арештованого майна), підготовки арештованого майна на реалізацію, при проведенні електронних торгів, а також при видачі свідоцтва нотаріусом, були допущені порушення вимог чинного законодавства, здійснено ряд помилок у відповідних документах, не враховано наявні відповідності вихідних даних, чим порушено права та законні інтереси позивача. З огляду на вищевикладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить: - визнати проведення електронних торгів від 10.05.2016 року з реалізації нерухомого майна, нежитлового приміщення яке в цілому складається з приміщень: «літ А» за № 52, загальною площею 35,8 кв.м., та розташованого за адресою: [ADDRESS], в системі «СЕТАМ» - недійсними; - визнати проколом № 4062 від 10.05.2016 року проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, нежитлового приміщення, яке в цілому складається з приміщень: «літ А» за № 52, загальною площею 35,8 кв.м., та розташованого за адресою: [ADDRESS], в системі «СЕТАМ» - недійсним та скасувати; - визнати акт від 30.05.2016 року про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, що є власністю [PERSON], в системі «СЕТАМ» недійсним та скасувати; - визнати недійсним та скасувати свідоцтво, що зареєстроване в реєстрі за № 86, від 28.07.2016 року, яке видане приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В., на ім'я [PERSON], та скасувати його державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 23 серпня 2016 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Староміського відділу ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову та пояснив, що в державному відділі на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження № 47140768 в складі якого знаходилося 7 виконавчих проваджень на загальну суму 465 164,85 грн. Так, в ході проведення виконавчих дій у боржника було виявлено нежитлове приміщення [ADDRESS], яке не перебувало в іпотеці. Сторонам виконавчого провадження було направлено повідомлення про ознайомлення із звітом про експерту оцінку нежитлового приміщення. Щодо призначення рецензування звіту про оцінку майна, то воно не було проведено, в зв'язку з не наданням ПАТ «Дельта Банк» копій правовстановлюючих документів, що характеризують право власності на вищевказані приміщення та не здійснено оплату за рецензування звіту. Таким чином, представник вважає, що процедура реалізації нерухомого майна не була порушена, тому просив відмовити [PERSON] в задоволенні даного позову. Представник відповідача Державного підприємства «Сетам» Писанчин М.М. до судового засідання не з'явився, надав заперечення проти позову та зазначив, що електронні торги були проведені відповідно до вимог чинного законодавства. Також зазначив, що ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів, виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Оскільки дії ДП «Сетам» щодо порядку проведення торгів є правомірними та ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, тому просив відмовити [PERSON] в задоволенні даного позову в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в ході судового розгляду її представник [PERSON], а також в судовому засіданні інший представник - [PERSON] заперечували щодо задоволення вимог позову з підстав зазначених у письмових поясненнях (а.с. 92-95), просили суд відмовити в їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача Староміського відділу ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON], дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 12.08.2010 року, виданого Виконкомом Вінницької міської Ради, об'єкт, який розташований в [ADDRESS] належить на праві приватної власності суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] (а.с. 16). Дане приміщення складається з: приміщення літери «А» - офіс та магазин промислової групи товарів - І поверх - пр. № 52: №1 - торговий зал - 26,0 кв.м.; №2 - вітрина - 6,5 кв.м.; № 3 - туалет - 1,1 кв.м.; №4 - комора - 2,2 кв.м. Однак, з матеріалів справи суд вбачає, що [PERSON] належить на праві власності об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], приміщення № 52, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА № 801320, виданого 30.03.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук І.В. (а.с. 10, 14). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на заміну свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 12.08.2010 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 1680 від 12.08.2010 року. Відповідно до свідоцтва від 28.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 86, [PERSON] належить на праві власності належить на праві власності майно, що складається з приміщень: літери «А» - офіс та магазин промислової групи товарів - І поверх - пр. № 52: №1 - торговий зал - 26,0 кв.м.; №2 - вітрина - 6,5 кв.м.; № 3 - туалет - 1,1 кв.м.; №4 - комора - 2,2 кв.м. Всього по літ. «А» - загальна площа - 35,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 684 266,88 грн., зареєстрованого на підставі Свідоцтва про право власності на нежиле приміщення, виданого виконкомом Вінницької міської ради 12.08.2010 року, на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 12.08.2010 року за № 1680, взамін Договору купівлі-продажу від 01.09.2006 року № 4086 (а.с. 9). Отже, з огляду на вищевказані свідоцтва, суд вбачає, що під час видачі свідоцтва від 28.07.2016 року було допущено помилку в зазначені основного правовстановлюючого документу власника нерухомості. В ході проведення державним виконавцем примусових заходів щодо виконання рішення суду, якщо позивач вважав, що вказаною обставиною було порушено його права, він не був позбавлений можливості на звернення до суду в порядку ст. 383 ЦПК України. Згідно виконавчого листа № 2-850/11, виданого 19.01.2012 року Староміським районним судом м. Вінниці, з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» стягнуто солідарно суму боргу за кредитним договором від 04.09.2006 року станом на 10.05.2011 року в розмірі 424 245,49 грн., а також судові витрати в розмірі 1820 грн. (а.с. 123). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2015 року було замінено сторону стягувача за виконавчим листом № 2-850-2011, а саме ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 124-126). За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Встановлено судом і те, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-850/11, виданого 19.01.2012 року Староміським районним судом м. Вінниці, відкрито старшим державним виконавцем Староміського ВДВС Вінницького МУЮ 24.06.2015 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 15). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у боржника було виявлено нежитлове приміщення № [ADDRESS], яке не перебуває в іпотеці (а.с. 99-106). З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2015 року заступником начальника Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] під час здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-850/11, було призначено ТОВ Експертно-консалтинговий центр експертом, суб'єктом господарської діяльності - суб'єкт господарювання та зобов'язано останнього надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (а.с. 13). Відповідно до Звіту про оцінку вартості майна: нежитлового приміщення «літ А» за № 52, загальною площею 35,8 кв.м., що належить [PERSON], розташованого за адресою: [ADDRESS], станом на 10.11.2015 року ринкова вартість вищевказаного приміщення без урахування ПДВ складає 518 384,00 грн. (а.с. 11). Згідно листа Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ вих.№16076/10-33 від 12.11.2015 року державним виконавцем повідомлено сторін виконавчого провадження про оцінку майна та про право останніх оскаржити зазначену оцінку майна до суду в десятиденний термін відповідно до вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 107). Факт направлення даного листа підтверджується фіскальним чеком (а.с. 108, 110) та реєстром відправки (а.с. 109, 111). Судом встановлено, що 30 листопада 2015 року до Староміського ВДВС Вінницького МУЮ від ПАТ «Дельта Банк» надійшло заперечення проти оцінки майна, виготовленого звітом від 10.11.2015 року. Частинами 1, 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Згідно із Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015 року (далі Порядок), організатором електронних торгів - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. В зв'язку з цим, 1 грудня 2015 року Староміським відділом ДВС Вінницького МУЮ на адресу ПАТ «Дельта Банк» був направлений лист про необхідність надати копії правовстановлюючих документів, що характеризують право власності на дані приміщення, а саме: договір купівлі-продажу, реєстраційне посвідчення та копії технічного паспорта в строк до 10.12.2015 року, які необхідні для проведення рецензії звіту (а.с. 113). Дані вимоги ПАТ «Дельта Банк» виконані не були. Суд критично ставить до твердження позивача про те, що їй не було відомо про факт визначення вартості спірного майна так, як в матеріалах виконавчого провадження міститься заява її представника від 03.12.2015 року про те, що він ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та отримав звіт про оцінку вартості майна (а.с. 114). Таким чином, позивач та її представник були повідомлені про факт оцінки спірного нежитлового приміщення та мали можливість подати заперечення щодо проведеної оцінки. Однак, даним правом вони не скористались. Тому, відповідно до п. 3 розділу ІІ вищевказаного Порядку, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): 1) копією виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідкою державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; 2) копією акта опису й арешту майна; 3) копіями документів, що характеризують майно, та копіями правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном; 4) копіями документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (акт визначення вартості майна або звіт про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»); 5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідкою про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копією повідомлення керівному органу підприємства про накладення арешту на майно такого боржника; 6) у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду; 7) копією акта приймання-передавання майна на зберігання Організатору (за наявності) або копією акта опису майна, якщо майно передається на зберігання боржнику, членам його сім'ї або іншим особам; 8) письмовою згодою стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у разі наявності); 9) іншими необхідними документами, передбаченими Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (зі змінами). З матеріалів справи вбачається, що Староміським ВДВС Вінницького МУЮ було підготовлено заявку на реалізацію арештованого майна ЗВП № 47140768 (а.с. 118-119). Пунктом 4 розділу ІІ вищезазначеного Порядку, начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. З огляду на вищевикладене, суд приходиться до висновку, що відповідач ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів, виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Електронні торги у формі аукціону розпочинаються о 09.00 годині дня, визначеного в інформаційному повідомленні, та закінчуються на третій календарний день о 22.00 годині (п.п. 1,2 розділу V вищевказаного Порядку). З 10.05.2016 року по 12.05.2016 року у даному виконавчому провадженні були проведені електронні торги з реалізації нежитлового приміщення, яке знаходяться у [ADDRESS], та належать на праві власності [PERSON], за результатами яких було складено протокол №165317 проведення електронних торгів від 12.05.2016 року (а.с. 18-19). Згідно п. 5 розділу V вищевказаного Порядку, переможцем електронних торгів у формі аукціону визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу торгів або через особливу ставку). Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною. Зі змісту вищезазначеного протоколу №165317 проведення електронних торгів від 12.05.2016 року вбачається, що в останньому зазначена така інформація: торги відбулися; дата та час початку торгів - 10.05.2016 року 09:00 год.; дата та час завершення торгів - 12.05.2016 року 23:23 год.; ціна продажу - 684 266,88 грн.; сума сплаченого гарантійного внеску - 25 919,20 грн.; переможець торгів - учасник №8 [PERSON]; підстава визначення переможця - найвища цінова пропозиція; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця - 650 053,54 грн.; реквізити для надсилання протоколу ДП «СЕТАМ» (04053, м. Київ, вул. Артема, 73); зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 26.05.2016 року. Відповідно до п.п. 10-14 розділу VІ вищевказаного Порядку, після підтвердження факту оплати вартості лота на Веб-сайті відображаються відомості про завершення торгів. Система автоматично формує протокол торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення реалізації майна на комісійних умовах; реєстраційний номер лота; назва лота; ціна продажу лота; відомості про переможця (унікальний реєстраційний номер учасника, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону. У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, поштова адреса та номер контактного телефону). Протокол розміщується на Веб-сайті та в особистому кабінеті учасника. У протоколі, який розміщується на Веб-сайті, у відомостях про переможця вказується лише унікальний реєстраційний номер учасника. Протокол торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується в особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби. Кошти, отримані від реалізації лота (крім винагороди Організатору), перераховуються Організатором на рахунок відділу державної виконавчої служби не пізніше наступного робочого дня після формування Системою протоколу торгів. Не пізніше наступного робочого дня після дня надходження на рахунок відділу державної виконавчої служби коштів від реалізації лота на підставі протоколу про проведення торгів, який надійшов на електронну адресу, державний виконавець складає акт про проведені торги і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Так, 30 травня 2016 року заступником начальника Староміського ВДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було складено акт про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, що є власністю фізичної особи - [PERSON] (а.с. 120). Ст. 650 ЦК України передбачає, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Прилюдні торги (аукціон) є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір може бути визнаний в судовому порядку недійсним з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року в справі № 6-174цс12 зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Цей висновок узгоджується з нормами ст.ст. 650, 655 та ч.4 ст. 656 ЦК, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч.1- 3 та 6 ст. 203 ЦК (ч.1 с. 215 цього кодексу). Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Таким чином, Цивільним кодексом України передбачені виключні підстави недійсності правочину, тобто результатів електронних торгів. Жодних доказів про те, що ДП «Сетам» своїми діями порушив, не визнав або оспорював права, свободи чи інтереси, позивач не надала. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дії ДП «Сетам» щодо порядку проведення електронних торгів є правомірними та ґрунтуються на положеннях діючого законодавства України. Звертаю увагу на те, що правовою позицією Верховного Суду України, постановленій в справі № 6-1749цс 15, визначено, що з урахуванням норм частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до частини п'ятої статті 58 вказаного Закону, звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті. З огляду на зазначене, можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. З матеріалів справи вбачається, що звіт про оцінку майна на день проведення прилюдних торгів був чинним, тому підстав для визнання торгів недійсними немає. Також, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що спірне нерухоме майно мало бути реалізоване на електронних торгах з врахуванням вимог Закону України «Про іпотеку», з огляду на наступне. Так, позивач зазначає, що спірне нерухоме майно є іпотечним, тому воно має окремий спосіб примусової реалізації. Однак, з виконавчого листа № 2-850/11, виданого 19.01.2012 року Староміським районним судом м. Вінниці, суд вбачає, що з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто солідарно суму боргу за кредитним договором від 04.09.2006 року. Про звернення стягнення на предмет іпотеки, в даному виконавчому листі не зазначено. Також, суд звертає увагу на те, що [PERSON] не було надано жодного доказу, що під час складання державним виконавцем акту опису й арешту майна та здійснення процедури реалізації за нею була зареєстрована однокімнатна квартира № [ADDRESS], загальною площею 30,5 кв.м., яка перебувала у заставі ПАТ «Дельта Банк». Таким чином, спірне арештоване майно, що виставлено на реалізацію шляхом проведення електронних торгів - не є предметом іпотеки, а тому положення Закону України «Про іпотеку» для реалізації такого майна не застосовуються. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості. Щодо твердження позивача про те, що він не отримував повідомлення щодо проведення оцінки майна; звіт проведено з недоліками та порушеннями; не призначено рецензування звіту, то вони не заслуговують на увагу з наступних підстав. Суд зазначає, що відносно порушень вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Така ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12. Слід зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1884цс15, згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину. Отже позивачем не було надано суду жодного доказу існування порушень вимог чинного законодавства під час здійснення процедури реалізації арештованого майна, які б могли вплинути на дійсність проведених торгів. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що права [PERSON] під час проведення електронних торгів порушені не були. Крім того, необхідно звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі [PERSON] проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. З висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові № 3-112гс14 від 23 вересня 2014 року вбачається, що аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV й Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення - статті 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження"), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції). Правила ж проведення прилюдних торгів визначено Тимчасовим положенням. Зокрема, прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення). Тимчасовим положенням передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3) по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4), і по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та частини 4 статті 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до Державного підприємства «Сетам», Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В., Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», [PERSON], про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів й акта про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання недійсним і скасування свідоцтва, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову (ч.6 ст. 154 ЦПК України). Приймаючи до уваги те, що в задоволені позову [PERSON] відмовлено, то суд вважає за необхідне заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 23 серпня 2016 року скасувати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed