Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Одеської міської ради про встановлення факту реєстрації, перебування у шлюбі та прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом. У своїй позовній заяві позивачі просили суд встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , факт перебування у шлюбних відносинах [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] [INFO] року та факт прийняття спадщини [PERSON] за її померлим чоловіком - [PERSON] ; а також просили визнати за кожним з них право власності на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за [PERSON] , який помер [INFO] та який є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 26 липня 2018 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 80). Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 201). В судове засідання позивачі не прибули, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином, представник позивачів [PERSON] надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем знаходження, а саме: [ADDRESS] Представник відповідача, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших клопотань не надав. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] Спадковим майном після померлого [PERSON] є житловий будинок за [ADDRESS] ). Дане майно [PERSON] отримав у спадщину, яку він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, за заповітом від 16 жовтня 1984 року за реєстровим № 3-16591 від [PERSON] (що є бабою [PERSON] ), яка померла [INFO] , 1/2 частини спадщини якої складалась з майна, що було прийнято нею у спадщину, але не оформлено своїх спадкових справ, від свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Факт прийняття спадщини померлим [PERSON] після померлої [PERSON] підтверджується довідкою № 425 від 09.01.2018 року, виданої органом самоорганізації населення мікрорайону "Крива Балка" про приживання [PERSON] по день смерті за адресою: [ADDRESS] та довідкою № 2 від 01.08.2008 року виданої ОСОН "Крива Балка" про проживання [PERSON] по день смерті за адресою: [ADDRESS] Факт прийняття спадщини померлою [PERSON] після померлого [PERSON] підтверджується довідками № 424 та 425 від 09 січня 2018 року, виданих органом самоорганізації населення мікрорайону "Крива Балка" про приживання [PERSON] по день смерті за адресою: [ADDRESS] та про проживання [PERSON] по день смерті за адресою: [ADDRESS] , відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Спадкоємцями після [PERSON] є позивачі: його дружина [PERSON] та син [PERSON] 12 січня 2018 року та 04 червня 2018 року відповідно, позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андріадіса Віктора Юрійовича з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно (житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) [PERSON] . Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадісом Віктором Юрійовичем було заведено спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі: 61852615. Для підтвердження або спростування спадкового майна, 12 січня 2018 року приватний нотаріус Андріадіс В.Ю. звернувся із нотаріальними запитами: -№ 7/02-14 до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в якому просив надати інформацію про те: за ким, коли та на підставі якого документа зареєстроване право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] -№ 8/02-14 до Комунального підприємства «Право» Одеської міської ради, в якому просив надати інформацію про відповідність назви вулиці та номеру будинку за адресою: [ADDRESS], назві вулиці та номеру будинку за адресою: [ADDRESS] -№ 9/02-14 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив надати копію актових запитів: про смерть [INFO] року [PERSON] ; про смерть [INFO] року [PERSON] ; про шлюб орієнтовно у 1927-1931 роках між [PERSON] та [PERSON] . 18 січня 2018 року Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надало відповідь на запит нотаріуса № 491590, в якій зазначило, що право власності на зазначений житловий будинок зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . 16 лютого 2018 року, Комунальне підприємство «Право» Одеської міської ради на запит нотаріуса видало Довідку з Адресного реєстру міста Одеси № 376587/2 про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна, у якій зазначено що назви вулиці та номеру будинку за адресою: [ADDRESS] відповідає назві вулиці та номеру будинку за адресою: [ADDRESS] 19 березня 2018 року Державний архів Одеської області направив відповідь на запит нотаріуса в якому зазначив, що в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів про шлюб відділів ЗАГС м. Одеси за 1927-1931 роки запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] немає. 4 червня 2018 року приватний нотаріус Андріадіс В.Ю. видав [PERSON] Свідоцтво про спадщину за законом № 480 на 1/4 частку житлового будинку та [PERSON] Свідоцтво про спадщину за законом № 482 на 1/4 частку житлового будинку. Щодо іншої частини спадкового майна, приватний нотаріус Андріадіс В.Ю. дійшов висновку про неможливість видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину, та 4 червня 2018 року по даній спадковій справі видав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, якою відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину по 1/4 частці спадкового майна у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні стосунки між померлим [PERSON] та померлою [PERSON] . У зв`язку з неможливістю захистити свої права іншим чином, ніж зверненням з позовною заявою до суду, позивачі звернулась з цією позовною заявою до суду та просили встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , факт перебування у шлюбних відносинах [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] [INFO] року та факт прийняття спадщини [PERSON] за її померлим чоловіком - [PERSON] ; а також просили визнати за кожним з них право власності на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за [PERSON] . На підтвердження зазначених фактів, сторона позивачів надала до суду копію рішення Виконкому Ленінської райради депутатів трудящих № 298 від 25 квітня 1958 року. Відповідно до даного рішення у 1931 році [PERSON] та [PERSON] сільрада виділила земельну ділянку для будівництва житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] В даному рішенні також зазначено, що належність домоволодіння за [PERSON] та [PERSON] підтверджується Актом огляду Міськінвентарбюро від 20.02.1958 року, домовою книгою та квитанціями про сплату податків за 1937-1940 р.р. та за період після 1944 року. А тому, з контексту зазначеного документа випливає те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом в будинку (що є спадковим майном в цій справі), в період щонайменше з 1937 року по 1957 року, тобто 20 (двадцять) років, і після смерті [PERSON] залишилась проживати в цьому будинку. Далі, позивачами було надано до суду копію Акту огляду домоволодіння від 20 лютого 1958 року, який згадується в вищезазначеному Рішенні № 298 від 25 квітня 1958 року. В даному документі неодноразово зазначається, зокрема і в письмових показаннях опитаних сусідів, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком і дружиною, разом проживали в зазначеному будинку, аж до моменту смерті [PERSON] , а саме до [INFO] року і після чого [PERSON] продовжила проживати в зазначеному будинку. Також в даному документі містяться письмові показання опитаного сусіда - [PERSON], який зазначив, що в 1957 року [PERSON] помер саме в своєму будинку ( [ADDRESS]). Також на підтвердження вищезазначених фактів, стороною позивачів було надано до суду сімейні фотографії [PERSON] та [PERSON] , а саме: весільне фото [PERSON] та [PERSON] , а також фото, на якому [PERSON] та [PERSON] з іншими членами своєї сім`ї та близькими родичами. У судове засідання на 19 грудня 2018 року була викликана та допитана в якості свідка [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] родичкою [PERSON] , а саме її племінницею. [PERSON] в судовому засідання підтвердила те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі; в 30-х роках 20 століття побудували житловий будинок, що наразі має адресу: [ADDRESS] ; проживали в даному будинку як чоловік і дружина до моменту смерті [PERSON] у 1957 році, після чого [PERSON] залишилась і надалі проживати в цьому будинку аж до своєї смерті в 1984 році. Також свідок підтвердила, що на вищезазначених фотографіях, що були надані стороною Позивачів в якості доказів, зображені саме [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, на вищезазначеному родинному фото зображена і сама [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , факту перебування у шлюбних відносинах [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] [INFO] року та факту прийняття спадщини [PERSON] за її померлим чоловіком - [PERSON] І відповідно, право власності у розмірі 1/4 частки цього житлового будинку належить кожному з позивачів в порядку спадкування. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ч. 1 ст. 1218 ЦК України зазначається, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержуються право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд встановлює справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно із ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення На підставі викладеного та

Outcome: approved