Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Вишгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про стягнення суми безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є пенсіонером та перебуває на обліку в Вишгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію за віком. З 11.04.2002 року зареєстрований фізичною особою підприємцем, а з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування. Зазначив, що в період з червня по жовтень 2014 року відповідач всупереч вимогам чинного законодавства нарахував йому борг (недоїмку) зі сплати єдиного внеску не врахувавши, що позивач здійснює підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування та є пенсіонером за віком і звільнений від сплати єдиного внеску в силу положень статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Не погодившись із цим позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) та стягнути з відповідача 5064,66 грн. які були утримані з пенсії. Постановою суду від 18.04.2017 року його позовні вимоги було задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), а в частині позовних вимог про стягнення з відповідача коштів, які були утримані з пенсії закрито, так як ці позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. У звязку із чим позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства та просить суд стягнути з Вишгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на його користь незаконно утриману суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 4\~572,42 грн. Крім того, просив звільнити його від сплати судового збору, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також не зявився в судове засідання, надав подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 135150 від 05.01.1993 року (а.с. 9). Відповідно до пенсійного посвідчення від 16.05.2013 року серія ААЄ № 951808 [PERSON] є пенсіонером за віком та термін дії посвідчення довічно (а.с. 8). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] з 11.04.2002 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Як вбачається з витягу з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2012 року позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку ІІІ групи) (а.с. 5). Управлінням ПФУ у Іванківському районі у Київській області на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" сформовано корінець вимоги від 03.05.2013 №Ф-123У, відповідно до якої позивачу визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4572,42 грн. (а.с. 13). 10.02.2017 [PERSON] звернувся з заявою до управління ПФУ у Іванківському районі у Київській області в якій зазначає, що протягом 2014 року отримував пенсію не в повному обсязі, у звязку з чим, просить повідомити підстави та на основі яких документів він недотримував пенсію. На що 15.02.2017 року отримав від останнього лист №23/1-і1 в якому було зазначено, що впродовж з червня по жовтень 2014 року включно з пенсії на користь УПФУ у Іванківському районі проводились утримання згідно вимоги № Ф-123У від 03.05.2013 в сумі 4572,42 грн. по 10% щомісяця по погашенню суми боргу. Після утримання виконавчого збору та витрат утримання проводиться у розмірі 20%. У червні 2014 року проводились утримання згідно вимоги № Ф-123У від 03.05.2013 року у розмірі 10% до погашення суми 457,24 грн. виконавчого збору. У червні 2014 року також проводилось одноразове утримання згідно вимоги № Ф-123У від 03.05.2013 у розмірі 35 грн. на проведення виконавчих дій (а.с. 14). Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2017 року визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), а в частині позовних вимог про стягнення з відповідача коштів, які були утримані з пенсії закрито, так як ці позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с. 10-12). Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (редакція, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2464-VI) встановлено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 цього ж Закону, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Згідно Закону України від 07.07.2011 № 3609-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України", яким статтю 4 Закону № 2464-VI доповнено частиною четвертою, і відповідно до якої, фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. [PERSON] є пенсіонером за віком в розумінні положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), оскільки, йому призначена і виплачується пенсія за віком, як щомісячна пенсійна виплата в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом (абз.22 ст.1 Закону №1058-IV). За приписами абзацу 1 статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII), особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV. Отже, особи, яким призначені пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, є пенсіонерами за віком. Таким чином, фізичні особи-підприємці, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону №2464-VI, проте, не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем суду не надано жодних доказів того, що позивач уклав з Пенсійним фондом договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Аналізуючи викладене, судом зазначається, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та таким, що ґрунтуються на вимогах закону, а відповідач неправомірно та безпідставно звужує коло осіб, які звільняються від сплати єдиного внеску. Для захисту порушеного права позивача суд приходить до висновку про стягнення з Вишгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь [PERSON] незаконно утриману суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 4 572,42 грн. Також з відповідача, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved