Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 липня 2014 року. Від спільного життя в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Позивач не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненя нею трирічного віку, та єдиним її доходом є виплата на дитину у розмірі 860 грн. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, а тому просить стягувати аліменти на її користь, на утримання дочки [PERSON] у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з"явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вимоги викладені у відзиві підтримала, незаперечила щодо їх задоволення.Відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив, що перебував на лікуванні у Чеській Республіці, офіційно не працевлаштований, меє мінливий не регулярний дохід, а тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 30-32, 34). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що сторини перебувають у шлюбі з 19 липня 2014 року (а.с. 5) Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) Матеріалами справи встановлено, що дочка [PERSON] на даний час проживає з позивачем [PERSON] (а.с. 7-8). За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За правилами ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За роз"ясненнями п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справа щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України , кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію відповідача та визнання ним позову частково, суд доходить висновку, що аліменти слід встановити у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Доказів на підтвердження обгрунтувань розміру аліментів, який заявлено позивачем в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі, позивачем не надано. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: partial