Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

14.09.2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м. 29.05.2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, зареєстрований в реєстрі № 141, згідно якого все майно яке буде належати їй на час смерті вона заповідає дочкі [PERSON]. Крім неї спадкоємцями першої черги після смерті матері є рідна сестра [PERSON], яка відмовилася від спадщини на її користь. Оформити своє право на спадщину через нотаріальну контору не може, у зв'язку з втратою оригінала правовстановлюючого документа, залишилася лише технічна характеристика БТІ. Тому позивач просила суд визнати за нею право власноті на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з"явилась, просе справу розглянути без її участі, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] праві приватної власності. Згідно заповіту від 29.05.2007 року посвідченому секретарем Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі № 141 [PERSON] усе своє майно на випадок смерті заповідає дочкі [PERSON]. (а.с.6). Згідно свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] виданого 20.02.1963 року Старогнатівською сільським Рагсом Волноваського району її матір"ю є [PERSON]. (а.с.9). З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 11.05.2011 року виконкомом Старгнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької областівбачається, що [PERSON] померла [INFO] року.(а.с.5). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05.09.2016 року відкрита спадкова справа 23.08.2011 року № 265/2011 після смерті [PERSON].(а.с.13). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2016 року виданої державним нотаріусом Тельманівської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] в видачі свідотцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] відмовлено, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа. (а.с.12). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлої. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № ХХХ/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved