Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер їхній батько [PERSON], а [INFO] померла їхня мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS]. Поряд з тим, зазначили, що ще за життя, а саме 27 липня 1999 року та 16 лютого 2004, померла, на випадок своєї смерті, належне їй майно, заповіла їм та відповідачу [PERSON] в рівних частках. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, свої спадкові права оформити не можуть. А тому, просили суд визнати за кожним із них, право власності на 1/3 частину будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS], як за спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився. В поданій до суду письмовій заяві просив розгляд справи провести у його відсутності та позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві. Відповідач та її представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися, до суду подали заяви, відповідно до яких просили справу слухати у їх відсутності, зазначивши, що позов визнають. Представник третьої особи - Озерянської сільської ради в судове засідання не з"явився, від голови сільської ради Урсуляка В.М. до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести без участі представника відповідача, при цьому вказав, що заперечень щодо позову не має. За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] в с.Озеряни Борщівського району Тернопільської області, що сторонами не оспорювалось, стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], повторно виданого 03 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Після його смерті, [PERSON], спадкових прав на себе не оформила, а тільки вступила в оперативне управління майном. [INFO] в с.Озеряни Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що сторонами не оспорювалось, стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 09 квітня 2008 року Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітні розпорядження, відповідно до яких, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право в тому числі належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходяться в с.Озеряни заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному, окрім цього, земельну частку /пай/ згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ТР №943 та державного акта на право приватної власності на землю серія ІУ-ТР №010252 заповіла теж останнім в рівних долях кожному. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 27.07.1999 року, посвідченого секретарем виконкому Озерянської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за №126 та заповітом від 16.02.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Озерянської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за №55. Також встановлено, що після смерті [PERSON], позивачі по справі у визначеному законом порядку, як спадкоємці за заповітом, заявили про свої спадкові права, отримавши в Борщівській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, проте, оформити право власності на будинковолодіння так і не змогли у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що в ході судового розгляду, було стверджено інформацією завідувача Борщівською державною нотаріальною конторою від 07.08.2013 р. за № 935/02-14, матеріалами спадкової справи за Р№ 1100/2008 від 06.10.2008 р. Поряд з тим, встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], окрім іншого, входило будинковолодіння [ADDRESS], в якому померла проживала та яке відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") [PERSON] та її чоловік [PERSON] були його членами, що стверджено довідкою виконавчого комітету Озерянської сільської ради №835 від 27.08.2013 року. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, на відповідній правовій основі набули право на ? частину колгоспного двору, який був розміщений по [ADDRESS], проте, за життя у визначеному законом порядку своє право власності на вказаний нерухомий об"єкт не оформили та у відповідному органі не зареєстрували. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] є єдиними спадкоємцями щодо майна померлої [INFO] [PERSON] за заповітом, після смерті якої заявили про свої спадкові права. Також встановлено, що інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Поряд з цим встановлено, що рішенням Борщівського районного суду від 20 квітня 2010 року у справі №2-269/10, за відповідачем [PERSON], визнано право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння, що перебувало у власності [PERSON], померлої [INFO] в порядку спадкування за заповітом. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені матеріалами спадкової справи № Р№ 1100/2008 від 06.10.2008 р., відкритої щодо майна померлої [PERSON] Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) ст.ст. 1216-1218 ЦК України,

Outcome: approved