Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У жовтні 2014 року Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (далі по тексту - позивач, КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району") звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує належним чином за житлово-комунальні послуги за користування квартирою за адресою: [ADDRESS], в якій проживає та зареєстрована. Неправомірні дії призвели до порушення майнових прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за період з 01.04.2007 року по 01.10.2010 року у розмірі 7 580,31 грн., а саме: суму основного боргу - 3 914,50 грн., інфляційні витрати - 3222,30 грн., 3% річних - 443,51 грн. та судові витрати. Представник позивача Мягка К.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що борг виник з 2007 року, проте відповідно до квитанцій на сплату за житлово-комунальні послуги, відповідач належним чином виконує обов'язки щодо сплати спожитих комунальних послуг. Крім того, вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку позовної давності, у зв'язку з чим просив суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011р. №24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва", перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року. Відповідно до Довідки форми №3, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], зареєстрована та проживає у вказаній квартирі. Згідно із розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку [NUMBER] становить 7580,31 грн., що складається із: сума основного боргу - 3 914,50 грн., інфляційні витрати - 3 222,30 грн., 3% річних - 443,51 грн. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2014 року, судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 25.10.2011 року про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.04.2007 року по 01.08.2011 року скасовано. Відповідно до квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг з травня 2009 року по жовтень 2010 року, відповідач належним чином виконує свої обов'язки щодо сплати спожитих житлово-комунальних послуг з квітня 2007 року. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 66 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України). Таким чином, законодавством покладено обов'язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 р. "Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку за обслуговування і ремонт будинку. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач останні три роки належним чином сплачує за житлово-комунальні послуги, заборгованість виникла за період до 2011 року. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, не приймаються доводи позивача, що у відповідача наявна заборгованість за період з 01.04.2007 року, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, позивач звернувся до суду через сім років, заяви про поновлення строку позивач не надав, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed