Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації (надалі - Департамент) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення автомобіля. В обґрунтування заявленого позову посилається на ту обставину, що у головному управлінні праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи облдержадміністрації перебував на обліку для забезпечення спецавтотранспортом інвалід війни 1 групи [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Згідно із розпорядженням голови облдержадміністрації від 29 жовтня 2012 року № 450 "Про упорядкування структури Волинської обласної державної адміністрації" з 1 січня 2013 року головне управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи облдержадміністрації перейменоване у департамент соціального захисту населення облдержадміністрації. Відповідно до Закону України "Про гуманітарну допомогу", постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1997 року № 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", рішення Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України (протокол від 02 березня 2006 року № 26/ГД-10782) та митної декларації головним управлінням підготовлено наказ від 17 березня 2006 року № 31, згідно з яким було видано в користування інваліду [PERSON] позачергово безкоштовно, автомобіль Сеат, 2001 року випуску, з об'ємом двигуна - 1390 куб. см., кузов № [NUMBER], який надійшов як гуманітарна допомога з Польщі цільовим призначенням головному управлінню (Акт дарування від 17.02.2006) для подальшої передачі інваліду війни першої групи [PERSON] На виконання вищезгаданого наказу головним управлінням підготовлено лист від 17.03.2006 № 16/5 для реєстрації автомобіля з правом керування членам його сім»ї. [INFO] [PERSON]помер. Просить зобов'язати [PERSON], члена сім»ї померлого інваліда [PERSON], повернути Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації легковий автомобіль Сеат, 2001 року випуску, з об'ємом двигуна - 1390 куб. см., кузов № [NUMBER], в повному комплекті, отриманий інвалідом безкоштовно. Представник позивача Попко О.І. в судовому засіданні позов підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона особисто, як онука інваліда війни 1 групи [PERSON] придбала даний автомобіль на території Польщі та заплатила за нього кошти його попередньому власнику для того, щоб згодом його можна було передати інваліду війни 1 групи [PERSON] Вважає, що позивач безпідставно заявив даний позов з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований та проживає за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше, ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суму для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому випадку автомобіль строк експлуатації якого менше, ніж 10 років повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Волинської ОДА № 31 від 17 березня 2006 року було видано в користування інваліду [PERSON] позачергово безкоштовно, автомобіль Сеат, 2001 року випуску, з об'ємом двигуна - 1390 куб. см., кузов № [NUMBER], який надійшов як гуманітарна допомога з Польщі цільовим призначенням головному управлінню (Акт дарування від 17.02.2006) для подальшої передачі інваліду війни першої групи [PERSON] Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON]помер, після його смерті спірний автомобіль залишився у користуванні відповідача [PERSON] Дана обставина стверджується копією свідоцтва про смерть та не заперечується представником відповідача. Як вбачається з наявних у справі повідомлень, позивач неодноразово направляв відповідачу [PERSON], а також [PERSON] повідомлення, у яких доводить до відома цих осіб, що їм необхідно в найкоротший термін сплатити мито та усі митні платежі, які не були сплачені при розмитненні спірного автомобіля або повернути автомобіль для видачі його в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. В матеріалах справи відсутні відомості про вручення відповідачу цих повідомлень, а так само відсутні відомості про те, що вона у встановленому порядку відмовилась від реалізації свого права як члена сім»ї померлого інваліда щодо можливості розпорядитись автомобілем відповідно до існуючого порядку. Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Судом встановлено, що позивач у своїх повідомленнях до відповідача вимагає вчинити вказані дії в найкоротший термін. При цьому закінчення строку позивачем не обумовлено як визначено ст. 254 ЦПК України. А тому суд вважає, що відповідач не могла виконати вимоги, вказані позивачем у своїх повідомленнях, оскільки у повідомленнях відсутній строк їх виконання. Приймаючи до уваги що позивачем не обумовлено закінчення строку, як визначено ст. 254 ЦПК України, коли відповідачу необхідно вчинити дії в найкоротший термін, що позбавило можливості відповідача реалізувати своє право як члена сім»ї померлого інваліда щодо можливості розпорядитись автомобілем відповідно до існуючого порядку, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Інші доводи позивача не дають підстав суду для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed