Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.04.2017року звернувся до суду із позовом до відповідача, просить зобов"язати [PERSON] районну державну адміністрацію Дніпропетровської області виділити йому в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай), розміром 11,09 умовних кадастрових гектар з категорії земель державної власності, земель запасу або багаторічних насаджень в межах території Поперечнянської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.\~\~\~\~ В обгрунтування позовних вимог вказав, що рішенням Павлоградського міськрайонного\~\~суду\~\~ Дніпропетровської\~\~області від 05 березня 2013 року, яке набрало законної сили, за ним визнано право на земельну частку (пай), розміром 11,09 умовних кадастрових гектар, із земель Поперечнянської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради № 667-33/VI\~ від 14.08.2015 року була утворена Вербківська сільська територіальна громада з центром у селі Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області. До обєднаної Вербківської сільської територіальної громади увійшли села [PERSON], [PERSON], Морозівське Вербківської сільської ради, села Вязівок, [PERSON] сільської ради, села Кочережки, Жолобок, Підлісне Кочережківської сільської ради та села Поперечне, Степ, Новомиколаївське, Свідівок Поперечнянської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. 07 квітня 2017 року позивач звернувся до голови Вербківської сільської територіальної громади з заявою щодо виділення йому земельної ділянки (паю) із земель запасу, земель багаторічних насаджень чи резервного фонду на території Поперечнянської сільської ради Павлоградського району, які належали колгоспу імені Щорса, розташованого у с. Степ Павлоградського району Дніпропетровської області, правонаступником якого було АВАТ «Степове», на теперішній час - ТОВ Агрофірма «Степове», однак листом голови Вербківської сільської ради за № 385 від 11.04.2017 року позивачу у виділенні земельної ділянки було відмовлено з тих підстав, що згідно роз'яснень Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, повноваження щодо виділення земельних ділянок, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, належать районним державним адміністраціям в межах їх повноважень. 12 квітня 2017року позивач звернувся з аналогічною заявою до [PERSON] державної адміністрації про виділення йому земельної ділянки у розмірі його земельної частки (паю), розміром 11,09 умовних кадастрових гектар, однак листом голови [PERSON] районної державної адміністрації за №01-17-678/0/334-17 від 18.04.2017 року йому було відмовлено з підстав, що землі колективної власності АВАТ «Степове» розпайовані в повному обсязі, землі запасу, створені під час передачі землі у колективну власність, також розпайовані за рішеннями суду, тому земельні ділянки нерозподіленого пайового фонду, які можливо було б запропонувати, відсутні. Позивач вважає вказану відмову неправомірною, оскільки він є власником права на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності АВАТ «Степове», на теперішній час ТОВ Агрофірма «Степове» с. Степ Павлоградського району Дніпропетровської області, розміром 11,09 в умовних кадастрових гектарах, а відповідно до п.3\~постанови Кабінету Міністрів України №122 від 04.02.2004 року "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)"\~у разі виявлення після розробки проекту землеустрою факту невключения одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація\~може прийняти\~рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору);\~надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). Також статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003р. № 899-1У, визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв), які, зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натрі (на місцевості), про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). При цьому передбачено, що сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації\~за межами населених пунктів. Позивач зазначає, що він набув право власності на земельну ділянку, проте не може реалізувати своє право на виділення її в натурі, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду щодо виділення йому в натурі земельної ділянки із резервного фонду на території Поперечнянської селищної ради Павлоградського району. Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Від третіх осіб Вербківської сільської ради [PERSON] районуДніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач набув право на земельну частку (пай), розміром 11,09 умовних кадастрових гектар, із земель Поперечнянської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного\~\~суду\~\~ Дніпропетровської\~\~області від 05 березня 2013 року, яке набрало законної сили ( а.с.9). Відповідно до ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Відповідно до вимог статті 2 \~Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є зокрема рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); Згідно вимог статті 3 цього закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації; Позивач, як особа, яка має право на земельну частку (пай), у встановленому законом порядку звернувся до [PERSON] районної державної адміністрації із заявою про виділення йому у натурі (на місцевості) земельної ділянки відповідно у розмірі його земельної частки (паю). Як зазначив Пленум Верховного суду України в абзаці 3 п. 24\~постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) вимоги щодо земельних часток (паїв) можуть задовольнятись за рахунок земель резервного фонду на підставі положень пункту 7\~ Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95м «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.\~Позови громадян, повязані з паюванням земель(зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до пункту "б" частини 3\~ст. 116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Частиною 11\~ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що\~у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність чи користування або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Пунктом 147 рішення Європейського суду з прав людини "Броньовський проти Польщі" від 22 квітня 2004 року, визначено, що згідно з принципом законності, чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні, а згідно з пунктом 184 вказаного Рішення принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов'язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя. В порушення вимог вищезазначеного законодавства, рішення про виділення позивачу в натурі земельної частки (паю) розміром 11,09 умовних кадастрових гектар із земель, які належали колгоспу ім..Щорса, АВАТ «Степове», на теперішній час ТОВ «Агрофірма «Степове» на території Поперечнянської сільської ради, із земель запасу, резервного фонду, [PERSON] районною державною адміністрацією, не було прийнято. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved