Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

15 серпня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2009 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхнього сина в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що аліменти у вказаному розмірі стали недостатніми для забезпечення потреб сина, оскільки син хворіє, перебуває під наглядом лікаря, та повністю знаходиться на її утриманні. В зв'язку цим позивач вважає, що розмір аліментів, визначений в рішенні Піщанського районного суду від 30 жовтня 2009 року потрібно змінити та стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в ромірі 1 500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач просить суд стягнути на її користь понесені нею витрати за надання правової допомоги в розмірі 500 гривень згідно квитанції № 15 від 24 липня 2018 року. Від відповідача по справі [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він позовні вимоги визнає частково та згоден сплачувати аліменти у мінімально визначеному законом розмірі в сумі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки аліменти в більшому розмірі посталять його в скрутне матеріальне становище, так як на даний час він ніде не працює та не має постійного заробітку. Також заперечує проти стягнення з нього на користь позивача 500 гривень за надання їй юридичної допомоги, оскільки надана позивачем квитанція № 15 від 24 липня 2018 року не відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України, оскільки не містить детальний опис робіт, виконаних адвокатом [PERSON], та з неї не зрозуміло за які юридичні послуги було сплачено [PERSON], а тому дана квитанція не може слугувати належним доказом витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні, 27 грудня 2018 року, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 24700 0037650 0, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача, в тому числі, про відкладення розгляду справи, на адресу суду не надходило. А тому, на підставі положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 101488 (а.с.3). Прізвище позивача з "Гончар" на "Єрмохіну" було змінено після уладення шлюбу 29 квітня 2013 року з [PERSON], що підтверджується копією сторінки паспорта громадянина [PERSON] № 11, з штампом про реєстрацію шлюбу (а.с.2). Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2009 року з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.4). Відповідно до довідки Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 610 від 14 травня 2018 року, [PERSON] проживає за адресою : с. Студена Піщанського рйаону Вінницької області, вул. Макаренка, 8, біля неї проживає та повністю знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Виходячи з\~системного аналізу\~наведених вище\~норм чинного\~законодавства,\~беручи до\~уваги,\~що факт\~того,\~що відповідач\~ніде не\~працює \~та не\~має \~у власності\~ рухомого\~чи нерухомого\~майна жодними\~доказами не\~підтверджено,\~враховуючи,\~ \~що відповідач\~є особою\~працездатного віку,\~може працювати,\~отримувати дохід,\~частину якого\~віддавати на\~утримання свого\~неповнолітнього сина,\~ керучись\~мінімально визначеним\~розміром аліментів\~для дитини\~відповідного віку\~та рівний\~обов'язок\~батьків утримувати\~дитину до\~досягнення повноліття,\~суд \~приходить до\~висновку про\~часткове \~задоволення позову\~ та\~стягнення із\~відповідача [PERSON]\~ на\~користь позивача\~ [PERSON]\~аліментів \~на утримання\~їхнього неповнолітнього\~сина [PERSON],\~[INFO],\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~1100\~гривень щомісячно.\~Стягнення аліментів\~в даному\~розмірі суд,\~вважає,\~розумним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Також, суд враховує, що вказаний розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", тобто мінімальний розмір аліментів, який з 01 грудня 2018 року становить 1013 гривень 50 копійок. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в збільшеному розмірі з дня подачі позову до суд задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно доп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, а також мінімальний розмір судового збору, який становить не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який має бути сплачений фізичною особою при поданні до суду позовної заяви майнового характеру та відповідно положень п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" складає 704 гривні 80 копійок, а також те, що позивача звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом пов'язаного із стягненням аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачау дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок. При вирішенні питання про розподіл судових витра пов'язаних з наднням правничої допомоги, суд виходить з насутпного. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно положень ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 3 ст. 137 ЦПК УКраїни передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, на підтвердження витрат, понесених у зв'язку із наданням правничої допомоги адвокатом [PERSON] позивачем було надано квитанцію № 15 від 27 липня 2018 року "За надання юридичної допомоги", проте детальний опис робіт, виконаних адвокатом чи послуг наданих ним до даної квитанції не долучено, а тому вимога про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат в розмірі 500 гривень за надання юридичної допомоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial