Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 грудня 2013 року [PERSON] цього ж дня отримав кредит в розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Оскільки, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому станом на 20 червня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 13179 гривень 43 копійки, яку ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути на свою користь з [PERSON] Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О., який діє згідно довіреності від 14 червня 2017 року (а.с. 4), в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 30 березня 2018 року (а.с. 65), однак подав до суду письмову заяву про те, що просить позов задовольнити, провести розгляд справи у відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видана Войнашівською сільською радою Барського району Вінницької області від 17 серпня 2017 року, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 42). За вказаною адресою [PERSON] надсилалися судові повістки про виклик у суд. Зокрема, [PERSON] було надіслано судову повістку про виклик у судове засідання на 4 грудня 2018 року, яку він отримав 27 листопада 2017 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на вказану дату (а.с. 55), однак [PERSON], не прибув у судове засідання та не повідомив суд про причини неприбуття, а тому не з'явився без поважних причин. Крім того, [PERSON] було надіслано судову повістку про виклик у судове засідання на 7 лютого 2018 року, яку він отримав 22 січня 2018 року (а.с. 58), однак справу у вказаний день не було розглянуто у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному. [PERSON] надіслано повторну судову повістку про виклик у судове засідання на 30 березня 2018 року, однак до суду повернувся конверт з рекомендованим поштовим повідомленням з відміткою поштового відділення про неможливість вручення повістки відповідачу з зазначенням причини невручення (а.с. 66-68). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За підстав, зазначених вище, відповідачеві [PERSON] відомо про те, що в Барському районному суді Вінницької області перебуває на розгляді вказана справа. З урахуванням викладеного, відповідач [PERSON] вважається належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Ураховуючи вимоги, передбачені ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Враховуючи заяву позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є юридичною особою (а.с. 7). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. 5 жовтня 2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк", який внесений до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за номером 92, видано банківську ліцензію № 22 на право здійснення банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с. 6). Рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства було змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", що підтверджується копією статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (а.с. 8). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк під процент. Встановлено, що 11 грудня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] на підставі особистої заяви відповідача укладено кредитний договір № б/н (а.с. 10), за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний кредитний договір № б/н від 11 грудня 2013 року складається із заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 10, 11-34 ). ПАТ КБ "ПриватБанк" було змінено суму кредитного ліміту відповідачу: 11 грудня 2013 року до 300 гривень, 11 грудня 2013 року до 1500 гривень. Строк дії кредитної карти - серпень 2017 року. Це підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с. 47). Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № б/н від 2 березня 2012 року розмір заборгованості станом на 20 червня 2017 року складає 13179 гривень 43 копійки, із якої заборгованість за кредитом становить 1496 гривень 1 копійка, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 10579 гривень 64 копійки, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 603 гривні 78 копійок - штраф (процента складова). Це підтверджується проведеним позивачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 11 грудня 2013 року, укладений між сторонами, станом на 20 червня 2017 року (а.с. 36). Відповідно до Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" відповідачу необхідно було сплачувати заборгованість по кредиту до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості (а.с. 35). Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, в частині першій якої зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 грудня 2013 року в розмірі 13179 гривень 43 копійки, із якої заборгованість за кредитом становить 1496 гривень 1 копійка, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 10579 гривень 64 копійки, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 603 гривні 78 копійок - штраф (процента складова). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1600 гривень (а.с. 1). На підставі ч. 1 ст. 623, ч. 1 ст. 625, ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг",

Outcome: approved