Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ „Промислово-фінансовий банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. На виконання зобов'язань банку за кредитним договором № 15-2063/12 від 23.05.2012 року, укладеним між ПАТ „Промислово-фінансовий банк" та ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит", ПАТ „Промислово-фінансовий банк" були надані грошові кошти ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит" у розмірі 430000,00 грн. Вказані кошти було перераховано на рахунок останнього 23.05.2012 року, що підтверджується меморіальним ордером № 0901 від 23.05.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 23.05.2012 року укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого ТОВ «АТОН-XXI» в заставу позивачу передано автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, фургон-В вантажний малотоннажний, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований ВРЕР-13 ДАІ ГУ МВС України в м. Києві 25.08.2011 року, вартістю 104 417,50 грн. Відомості про заставу зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.05.2012 року. ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит" прострочило сплату заборгованості за кредитом за період з 26.11.2013 року по 11.08.2014 року, а тому позивач звернувся до нього з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів та пені № 06-0859 від 15.08.2014 року. Вказана вимога виконана не була, в зв'язку з чим, станом на 04.09.2014 року, у ТОВ „ЛК „Фаворит" утворилась заборгованість, яка на момент подання позову складає 300922,29 грн., та є співмірною вартості предмета застави. 10.04.2013 року, за даними УДАІ ГУ МВС України у м. Києві, ТОВ „АТОН-XXI" здійснило зняття з реєстрації вищевказаного транспортного засобу та реалізувало його на користь [PERSON], якому 13.04.2013 року у Центрі ДАІ з обслуговування м. Чернігів, було видано новий номерний знак [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. При цьому будь-яких письмових згод зі сторони позивача на відчуження предмету застави заставодавцю не надавалося. Враховуючи зазначене, позивач просив звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 15-2063/12 від 23.05.2012 року, укладеному між ПАТ „Промислово-фінансовий банк" та ТОВ „ЛК „Фаворит" у сумі 300922,29 грн. (триста тисяч дев'ятсот двадцять дві гри. 29 коп.), на предмет застави - автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, фургон-В вантажний малотоннажний, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], 2011 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрації [NUMBER] та має номерний знак [NUMBER], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ „Промислово-фінансовий банк", з укладенням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ „Промислово-фінансовий банк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; для забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження на період до його реалізації, вилучити у [PERSON] та передати ПАТ „Промислово-фінансовий банк" предмет застави - автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, фургон-В вантажний малотоннажний, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], 2011 року випуску, що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів до автомобіля та свідоцтво про право власності вказаного транспортного засобу (технічний паспорт). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства „Промислово-фінансовий банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 15-2063/12 від 23.05.2012 року в розмірі 300 922 грн. 29 коп. звернуто стягнення на предмет застави - майно, а саме: автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, фургон-В вантажний малотоннажний, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (адреса: 14000, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Промислово-фінансовий банк» (місцезнаходження: 39627, м. Кременчук, квартал 278, буд. 22-Б, код ЄДРПОУ 25292831), з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Публічному акціонерному товариству «Промислово-фінансовий банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Для забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження на період до його реалізації, вилучено у [PERSON] (адреса: 14000, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) та передано ПАТ «Промислово-фінансовий банк» (місцезнаходження: 39627, м. Кременчук, квартал 278, буд. 22-Б, код ЄДРПОУ 25292831) предмет застави - автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, фургон-В вантажний малотоннажний, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів до автомобіля та свідоцтво про право власності вказаного транспортного засобу (технічний паспорт). Стягнуто зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Промислово-фінансовий банк" судовий збір в розмірі 3009 грн. 22 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення та порушення судом матеріальних та процесуальних норм права. Незаконність оскаржуваного рішення апелянт обґрунтовує тим, що [PERSON] є не належним відповідачем по даній цивільній справі, так як в нього відсутні будь-які цивільно-правові відносини з позивачем, а тому він не може нести будь-яку відповідальність перед позивачем щодо його цивільно-правових відносин між ним та третіми особами. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону не залучив ТОВ „Атон-ХХІ" та ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит" в якості належних відповідачів, або співвідповідачів, вказані юридичні особи брали участь у справі лише у статусі третіх осіб і не несуть ніякої відповідальності за порушення своїх зобов'язань. Також вказує, що даний спір підвідомчий господарському суду, оскільки належними відповідачами по справі є ТОВ „Атон-ХХІ" та ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит", а тому дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача - [PERSON], дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ „Промислово-фінансовий банк" про звернення стягнення на предмет застави, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачем спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 300 922 грн. 29 коп., а саме: шляхом надання ПАТ «Промислово-фінансовий банк» права продажу вказаного автомобіля, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Публічному акціонерному товариству «Промислово-фінансовий банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, відповідає вимогам ст. 26 вище зазначеного Закону, а тому підлягає задоволенню. Крім того, суд вважав обґрунтованими позовні вимоги щодо вилучення у відповідача предмета застави та передачі позивачу на період його реалізації відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Апеляційний суд вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог саме до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, однак, з висновком суду, в частині визначення розміру заборгованості за Кредитним договором від 23 травня 2012 року № 15-2063/12, колегія суддів апеляційного суду погодитися не може, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2012 року між ПАТ „Промислово-фінансовий банк" та ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит" був укладений кредитний договір № 15-2063/12, згідно якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту 430000,00 грн. з виплатою 22 % річних з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 22 травня 2015 року. Факт передання грошових коштів ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит" підтверджується меморіальним ордером № 0901 від 23.05.2012 року. З метою забезпечення належного виконання взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором укладено договір застави транспортного засобу від 23.05.2012 року, реєст. № 271, відповідно до якого ТОВ «АТОН-XXI» в заставу позивачу передано автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, фургон-В вантажний малотоннажний, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований ВРЕР-13 ДАІ ГУ МВС України в м. Києві 25 серпня 2011 року, вартістю 104 417,50 грн. Згідно п. 3.2.3 кредитного договору, у разі невиконання, неналежного виконання чи порушення Позичальником будь якого обов'язку, передбаченого цим договором, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за фактичний строк користування ним та можливої неустойки, та в разі невиконання вимоги кредитора, звернути стягнення на забезпечення. Згідно із п. 2.2.1 Договору застави, Заставодавець зобов'язаний не відчужувати предмет застави, не передавати в наступну заставу, за договором про спільну діяльність, безоплатне користування, ренту без письмової згоди Заставодержателя. Відповідно до п. 2.3.10 Договору застави, Заставодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання умов Основного зобов'язання, а також умов цього договору Заставодавцем, звернути стягнення на предмет застави та задовольнити за його рахунок свою вимогу у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми та відсотків за Основним зобов'язанням, відшкодування збитків, завданих порушенням умов Основного зобов'язання та цього договору, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет застави, а також витрати, пов'язані з реалізацією предмета застави. Відповідно до п. 3.1. договору застави транспортного засобу від 23.05.2012 року, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання Боржником основного зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, а саме: при повному або частковому неповернені основної суми боргу; та/або при несплаті, або частковій несплаті сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті сум неустойки (пені, штрафних санкцій), тощо. 15.08.2014 року за вихідним № 06-0859 позивачем направлено вимогу ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» про дострокове повернення кредиту, сплату процентів та пені, у зв'язку з простроченням сплати заборгованості за кредитом за період з 26.11.13 року по 11.08.14 року та зобов'язано ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» в строк до 29.08.2014 року (включно), відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору сплатити заборгованість за ним, що складала на день пред'явлення вимоги: 275675,00 грн. - тіло кредиту; 5150,98 гри. - строкова заборгованість за процентами за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року; 5045,69 грн. - прострочена заборгованість за процентами за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року; 8759,45 грн. - пені за прострочення сплати кредиту за період з 27.08.2014 року по 11.08.2014року; 785,40 грн. - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами в період з 27.08.2014 року по 11.08.2014 року; та нараховані проценти за користування кредитними коштами в розмірі, визначеному на день сплати. Станом на 04.09.2014 року ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит" свої зобов'язання за кредитним договором не виконало, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 300 922, 29 грн., яка складається з: 275675,00 грн. - тіло кредиту; 5150,97 грн. - строкова заборгованість за процентами; 10196,67 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 9240,63 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту за період з 26.09.2013 року по 03.09.2014 року; 659,02 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами в період з 26.09.2013 року по 03.09.2014 року. Згідно Розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45689832 від 24.11.2014 року, 23.05.2012 року відбулася реєстрація типу обтяження: застава рухомого майна, підстава обтяження: договір застави основних засобів, 271, 23.05.2012, Київська філія ПАТ „Промислово-фінансовий банк", та кредитний договір № 15-2963/12 від 23.05.2012 року Київська філія ПАТ „Промислово-фінансовий банк", об'єкт обтяження: автомобіль вантажний, малотоннажний, фургон-В, FIAT DOBLО, Номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], 2011 року випуску, сірого кольору, вартістю 104417,50 грн., Відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати, Обтяжувач: Публічне Акціонерне Товариство «Промислово-фінансовий банк», Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АТОН-ХХІ», майновий поручитель, Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Фаворит», Розмір основного зобов'язання: 430000,00 грн., Строк виконання зобов'язання: 22.05.2015, Термін дії: 23.05.2017, Звернення стягнення (після змін): зареєстровано звернення стягнення 15.09.2014, Підстава: розпорядження, б/н 15.09.2014, ПАТ «ПФБ». За заявою ТОВ «АТОН-ХХІ» від 10 квітня 2013 року № 15823316 про проведення операції «Зняття з обліку для реалізації», автомобіль марки FIAT DOBLО, двигун № [NUMBER], шасі № [NUMBER], знято з обліку. Згідно копії довідки-рахунку серії ААВ № 452395 виданої ТОВ «Автоплюс-Сервіс» 10 квітня 2013 року [PERSON] придбав і йому видано автомобіль марки FIAT DOBLО, двигун № [NUMBER], шасі № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER], вартістю 9 190 ( дев'ять тисяч сто дев'яносто ) грн. 00 коп. з ПДВ. Згідно облікової картки № 15963018 від 13.04.2013 року, автомобіль FIAT DOBLО, двигун № [NUMBER], шасі № [NUMBER], зареєстровано за громадянином [PERSON], д.н.з. [NUMBER]. Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно із ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Враховуючи зазначені обставини справи та норми Закону, що регулює вказані спірні правовідносини, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо збереження права заставодержателя на спірний транспортний засіб та права звернення стягнення на предмет застави, визначеного ч. 1 ст. 589 ЦК України, є законним та обґрунтованим. Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду, що [PERSON] є належним відповідачем по справі та не може вважатись добросовісним набувачем відповідно до положень статті 388 ЦК України, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про обтяження цього рухомого майна, що узгоджується з положеннями ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. Крім того, з акту перевірки предмету застави ПАТ „Промислово-фінансовий банк" від 02.08.2012 року, що наданий апеляційному суду, вбачається, що [PERSON] був обізнаний щодо предмету застави, що підтверджується його підписом в графі «Від Заставодавця». Так, згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. 15.09.2014 року зареєстровано звернення стягнення на об'єкт обтяження, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 25 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 Закону. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 цього Закону України, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, доводи апеляційної скарги, що [PERSON] є не належним відповідачем по даній цивільній справі, так як в нього відсутні будь-які цивільно-правові відносини з позивачем, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказані твердження суперечать положенням ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до яких обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, а згідно Розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45689832 від 24.11.2014 року, реєстрація спірного автомобіля відбулася 23.05.2012 року. Інші твердження апелянта, щодо підвідомчості даної справи господарському суду, так як належними відповідачами по справі є ТОВ „Атон-ХХІ" та ТОВ „Лізингова компанія „Фаворит", є не обґрунтованими, оскільки належним відповідачем по справі є [PERSON], тобто фізична особа, а відповідно ЦПК України цивільні справи, позивачем або відповідачем в яких є фізична особа розглядаються в порядку цивільного судочинства. Однак, як вбачається з довідки, наданої ПАТ „Промислово-фінансовий банк", до вирішення даної справи судом першої інстанції ТОВ „Лізінгова компанія „Фаворит" було здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором від 23.05.2012 року № 15-2063/12 перед ПАТ „Промислово-фінансовий банк", в результаті чого вказана заборгованість зменшилася. Станом на 13.03.2015 року розмір заборгованості складає 91 899 гривень 65 копійок. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що визначений розмір заборгованості за Кредитним договором від 23 травня 2012 року № 15-2063/12, в рахунок якого звертається стягнення на предмет застави, належить зменшити до 91 899 гривень 65 копійок, замість 300 922 гривень 29 копійок. Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 80, 88 ЦПК України, підлягає зміні рішення суду в частині стягнення судового збору зі [PERSON] на користь ПАТ „Промислово-фінансовий банк" з 3009 грн. 22 коп. до 1044 грн. 17 коп., виходячи з вартості майна (предмета застави) та задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави. В іншій частині рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 грудня 2014 року належить залишити без змін. Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції або змінює його, якщо буде встановлено неповне з'ясування обставин справи, які мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Outcome: partial