Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач ПАТ "Родовід Банк" звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 32.2/АК-171.07.2 від 07.12.2007. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що 07.12.2007 між ВАТ „Родовід Банк" (правонаступник ПАТ „Родовід Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір №32.2/АК-171.07.2, за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21197 доларів США 00 центів, строком до 07.12.2014 включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9 % річних. 24.10.2008 між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору в якій зазначено, що процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 11 % річних. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору щомісячна плата за обслуговування кредитом становить 0,2% від суми виданого кредиту. Згідно п. 3.1 кредитного договору (зі змінами від 24.10.2008) [PERSON] зобов`язалася повністю погасити заборгованість за кредитом. Однак, відповідач систематично, починаючи з 11.02.2011 не виконує зобов`язання за кредитним договором від 07.12.2007, у зв`язку з чим станом на 10.11.2016 за відповідачем утворилась заборгованість, яку просить стягнути позивач у розмірі 141,16 доларів США та 37762,74 грн., яка складається з суми заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 8396,17 грн., суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 21973, 41 грн., суми 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 1697,21 грн., суми 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування по кредиту в розмірі 630,46 грн., суми інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 5065,49 грн. та просить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2016 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2018 позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2018 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2018 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2019 вказану справу прийнято до провадження суддею Мицик Ю.С. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 07.12.2007 між ВАТ „Родовід Банк" (правонаступник ПАТ "Родовід Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір №32.2/АК-171.07.2, за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21197 доларів США 00 центів, строком до 07.12.2014 включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9 % річних. (а.с.85-89) 24.10.2008 між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору в якій зазначено, що процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 11 % річних. (а.с. 111-112). У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) порушення зобов`язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та відповідачем був укладений Договір застави транспортного засобу від 07.12.2007 року №32.2/АК-171.07.2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. Пунктом 1 Договору застави відповідачем було передано в заставу банку автомобіль марки "NISSAN", модель "NOTE", рік випуску 2007, шасі № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Вказаний кредит за даним договором відповідач [PERSON] отримав від позивача 07.12.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки №797_6 від 07.12.2007 року (а.с. 95). Згідно договорів погашення заборгованості здійснюється щомісяця (до 10 числа кожного календарного місяця включно) у розмірі та строки визначені у графіку погашення шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок банку, якщо інше не передбачено цими договорами. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 10.11.2016 за відповідачем утворилась заборгованість, яку просить стягнути позивач у розмірі 141,16 доларів США та 37762,74 грн., яка складається з суми заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 8396,17 грн., суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 21973, 41 грн., суми 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 1697,21 грн., суми 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування по кредиту в розмірі 630,46 грн., суми інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 5065,49 грн. та просить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду. Положенням статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідач, не з`явившись в судове засідання, доводи позивача не спростував, доказів, які б свідчили про виконання ним зазначеного судового рішення не надав, обставин виникнення заборгованості та приведений ним розрахунок, також не спростував. Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved