Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] (надалі за текстом - позивач-1) та [PERSON] (надалі за текстом - позивач-2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанії «Стідія 1+1» (надалі за текстом - відповідач), про захист честі, гідності і ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Рішенням Подільського районного суду від 11.11.2020 року позов в частині вимог про визнання недостовірною інформації задоволений в повному обсязі, а в частині вимог про стягнення моральної шкоди на користь позивача-2 задоволений частково: стягнуто в розмірі 50 000,0 грн. при цьому позивач -2 просив 1 500 000,00 грн. Через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача-1 про відшкодування суми судових витрат, в якій представник позивача-1 просить: 1) поновити строк для подання заяви про відшкодування суми судових витрат у справі № 758/10327/19; 2) стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 200 786,40 грн. вартості професійної правничої допомоги та судового збору у розмірі 10 373,40 грн. Заяви обґрунтована тим, що у позовній заяві позивачі вказали про відшкодування судових витрат, які понесли та очікують понести під час розгляду цієї справи, а саме 10 373,40 грн. (оплата судового збору), також Позивачі вказали, що очікують понести додаткові судові витрати у зв`язку із розглядом справи у розмірі 300 000,00 грн. Під час розгляду справи судом, Позивач-1 не міг з поважних причин надати докази підтвердження оплати адвокатських послуг, оскільки, відповідно до п.2 Додаткової угоди № 02 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019р. про надання правової допомоги, сторони визначили, що ціна надання правової допомоги визначається виходячи з погодинної ставки адвоката 180 Дол. США за 1 (одну) годину роботи адвоката АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ. Оскільки АО «ОМП» не є платником податку на додану вартість (надалі - ПДВ), всі розрахунки за цим Договором проводяться без ПДВ. (пункт 5 Додаткової угоди №02 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019р.). Окрім цього, 11.11.2020 р. після судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у цій справі. Представник Позивачів отримав копію вступної та резолютивної частини рішення, з якої дізнався про часткове задоволення позову. Відповідно до направлених Позивачу-1 Адвокатським об`єднанням «ОМП» специфікації, рахунку, та підписаного сторонами Акту прийому-передачі наданої правової допомоги згідно Договору №22/07-19 від 22.07.2019р. про надання правової допомоги, ціна наданої правової допомоги при розгляді справи №758/10327/19 у Подільському районному суді міста Києва склала, виходячи з погодинної ставки адвоката (180 Дол. США за 1 (одну) годину роботи адвоката) та витраченого часу (39,5 годин) 200 786 (двісті тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. без ПДВ. (згідно офіційного курсу НБУ на дату підписання Акту прийому-передачі наданої правової допомоги). У зв`язку із зазначеною обставиною, представник позивача -1 просить суд поновити строк для подачі зазначеної заяви та просить вирішити питання про судові витрати та ухвалити відповідне додаткове рішення. На адресу суду надійшла заява від представника позивача-1 про долучення доказів оплати правової допомоги до Заяви про відшкодування суми судових витрат, в якій останній просить суд поновити строк на подачу доказів оплати правової допомоги, оскільки її оплата відбулася 01.12.2020 р. Через канцелярію суду від представника відповідачів надійшли заперечення проти заяви про відшкодування суми судових витрат, в якій він просить відмовити у задоволені цієї заяви у зв`язку з пропуском позивачами строку на подачу вказаних заяв. Відповідно до ст.270 ч.4 ЦПК України при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення сторони викликаються в разі необхідності. В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву без виклику учасників справи. Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно ст.270 ч.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2020 року Подільським районним судом ухвалено рішення, яким вищевказаний позов задоволено частково, а саме: 1) визнати недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] , інформацію, поширену в ефірі Телеканалу « [INFO] » у програмі «Гроші» 24.06.2019 року ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «СТУДІЯ 1+1», відеозапис якого розміщено на офіційному сайті телеканалу « [INFO] » за адресою в мережі Інтернет: [INFO] , на Youtube каналі телеканалу « [INFO] « [INFO] » - [INFO] та у соціальній мережі «Facebook» на сторінці програми «Гроші» за адресою в мережі інтернет: [INFO] . 2) Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «СТУДІЯ 1+1» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, 04080, м.Київ, вул. Кирилівська, будинок 23; код ЄДРПОУ 23729809) спростувати недостовірну інформацію відносно [PERSON] (зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду законної сили у ефірі Телеканалу «Телерадіокомпанія «1+1» у програмі «Гроші» шляхом оголошення резолютивної частини даного рішення суду; 3) Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «СТУДІЯ 1+1»: видалити відеосюжет, поширений в ефірі програми «Гроші», видалити відеозапис, що є на Youtube каналі телеканалу « [INFO] » за адресою в мережі Інтернет: [INFO] та на Youtube каналі телеканалу « [INFO] » розмістити відеозапис зачитування диктором Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «СТУДІЯ 1+1» в програмі «Гроші» повного рішення суду, постановленого за результатами розгляду цієї позовної заяви, видалити відеозапис, що розміщений у соціальній мережі «Facebook» на сторінці програми «Гроші» за адресою в мережі інтернет: [INFO] / та у соціальній мережі «Facebook» на сторінці програми «Гроші» за адресою в мережі інтернет: [INFO] розмістити відеозапис зачитування диктором Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «СТУДІЯ 1+1» в програмі «Гроші» повного рішення суду, постановленого за результатами розгляду цієї позовної заяви; 4) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «СТУДІЯ 1+1» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, 04080, м.Київ, вул. Кирилівська, будинок 23; код ЄДРПОУ 23729809) на користь [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 50 000,0 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.). Між тим, у зазначеному рішенні, суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України N 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.10.2018 у справі N 569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі N 815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі N 814/698/16 надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. У рішенні ЄСПЛ по справі ИERNIUS AND RINKEVIИIUS v. LITHUANIA від 18 лютого 2020 року Страсбурзький суд констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (право на справедливий суд), встановлене через відмову судами Литви відшкодувати витрати на правову допомогу особам, які у судовому порядку успішно оскаржили неправомірно призначені штрафи у сфері охорони праці. Уся мотивація суду варта уваги, але найбільш важливим є твердження, що ЄСПЛ вважає обґрунтованим взяти до уваги, що намір заявника звернутись до суду полягав не у тому, щоб взяти участь у судовому процесі, як у академічній вправі, а у тому, щоб одержати результат. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини». Досліджуючи зміст правової допомоги, кількість витраченого часу на надання правової допомоги, що визначена у Актах приймання передачі наданої правової допомоги Адвокатського об`єднання «ОМП» на правову допомогу у справі № 758/10327/19 за Договором про надання правової допомоги № 22/07-19 від 22.07.2019р., додаткової угоди до нього № 2, на суму 200 786,4 грн. суд дійшов висновку, що зазначена заява підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду в повному обсязі задоволені 3 немайнові вимоги, заявлені позивачем-1, а тому з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем-1 сума судового збору в розмірі 2 305,2 грн. (768,4 х 3). А відтак, на підставі ст.7 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір» дана сума судового збору, як внесена в більшому розмірі, підлягає поверненню Адвокатському об`єднанню «ОМП». Враховуючи, що судом в повному обсязі задоволені позовні вимоги позивача-1, то на відповідача підлягає покладенню сума в розмірі 200 786, 4 грн. як відшкодування витрат на правову допомогу позивачу-1. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 203 073,6 грн. (200 768,4 + 2 305,2). Позивачем-2 сплачено було сплачено судовий збір в загальному розмірі 24 805,2 грн., що відповідає розміру судового збору за задоволені вимоги, з урахуванням часткового щодо вимог про стягнення моральної шкоди (2 305,2 грн. (768,4 х 3) + 22 500,0 грн. (1 500 000,0х1,5:100). А відтак, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача-2. Вказані суми підтверджуються наданими стороною позивача документами, є розумними та співмірними до відповідачів. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не були присутніми в судовому засіданні 11.11.2020 р. при час проголошення вступної та резолютивної частині рішення, а копію вступної та резолютивної частини було отримано представниками лише 18.11.2020 р. Тому, з урахуванням часу подання представником позивачів заяви про відшкодування суми судових витрат (26.11.2020 р.), суд вважає за можливим поновити стороні позивача строку на подання вказаної заяви. А відтак, заява представника позивачів підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved