overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Комунальна установа "Бериславська центральна районна лікарня" звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного диспансера з метою проведення стаціонарного лікування заразної форми туберкульозу на строк не менше трьох місяців. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в ході профілактичних медичних оглядів серед населення, згідно інструкції МОЗ № 123 від 12.10.2002 року, виявлено [PERSON], в якої за діагнозом від 22.12.2011 року туберкульоз обох легень, що підтверджено випискою з амбулаторної карти хворої. Хвора від лікування відмовляється. [PERSON] підпадає під групу соціально-небезпечних хворих на заразні форми туберкульозу є джерелом інфекції для осіб, які з нею контактують. Вона ухиляється виконувати призначення лікаря фтизіатра, проходити медичні огляди, обстеження та відмовляється вживати заходи для запобігання поширенню туберкульозу, чим спричиняє ризик зараження на туберкульоз контактних осіб та потребує тривалого комплексного лікування та реабілітації. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про протидію захворювання на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. З виписки із амбулаторної картки хворої [PERSON] вбачається, що у хворої виявлено туберкульоз обох легень. Даний вид туберкульозу може спричинити шкоду оточуючому населенню, хвора ухиляється від лікування, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку, що заява Комунальної установи "Бериславська центральна районна лікарня" про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить зняти з неї дисциплінарне стягнення, догану, накладену наказом генерального директора ТОВ „Костал Україна" б/н від 14 липня 2014 року. Посилається на те, що з 01 серпня 2006 року працює в ТОВ „Костал Україна" на різних посадах. 11 липня 2014 року відбулося засідання по питанню якості виконання нею, як адміністративним секретарем, своїх посадових обов"язків. На цьому засіданні було прийнято рішення про підтримання клопотання начальника цеху монтажу перед генеральним директором підприємства про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді догани. 14 липня 2014 року генеральний директор ТОВ „Костал Україна" виніс наказ про накладення на неї дисциплінарного стягнення. Вважає даний наказ незаконним, поскільки покладені на неї обов"язки виконує у повному обсязі і своєчасно, будь-яких претензій чи зауважень з боку керівництва на неї не надходило. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, просила його задовольнити. Представник відповідача Загородній В.І. в судовому засіданні подав копію наказу № 208 від 30 жовтня 2014 року „Про скасування наказу № 125/1 від 14 липня 2014 року "Про оголошення догани", яким було зняте дисциплінарне стягнення із позивача [PERSON] В зв"язку з цим просить припинити провадження по даній справі. Судом встановлено наступне. Наказом № 208 від 30 жовтня 2014 року було оголошено догану позивачу [PERSON], як секретарю адміністративному ТОВ „Костал Україна", за невиконання посадових обов"язків, а саме п.2.18 посадової інструкції ( не виконано неодноразові доручення щодо наведення порядку у питанні управління гардеробними шафами працівників). Наказом генерального директора ТОВ „Костал Україна" № 208 від 30 жовтня 2014 року визнано вищезазначений наказ таким, що втратив чинність. Приймаючи до уваги, що дисциплінарне стягнення, накладене на позивача, зняте, спір між сторонами вирішено в добровільному порядку, зникли підстави для задоволення позову. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

19 вересня 2016 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до дочірнього підприємства "Пересувна механізована колона № 162" відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд", в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі\~ 25454,48 грн, компенсації у зв"язку з втратою заробітку через несвоєчасну його виплату -\~ 16748,39 грн та індексації невиплаченої заробітної плати - 2868 грн, посилаючись на те, що виплата їй заробітної плати не здійснюється з 2012 року по даний час. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 33 Закону України " Про оплату праці" визначено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Відповідно до статті 34 Закону України " Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Окрім цього, згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що з 2011 року працювала на підприємстві ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», прибиральником службових приміщень у службі управління активами, група по обслуговуванню будівель. 01.08.2012 року переведена у групу управління активами, прибиральником службових приміщень, у бригаду прибиральників території та озеленення. 01.08.2012 року, наказом № 9п від 09.08.2012 року переведена в адміністративно-господарчий відділ, у групу по обслуговуванню будівель та територій прибиральником службових приміщень. Наказом № 14у від 05.12.2014 року звільнена на підставі ч.3 ст.38 КЗпПУ за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колдоговору. При розрахунку в день звільнення - 05.12.2014 року відповідач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не здійснив розрахунок і не виплатив належну їй заробітну плату в розмірі 8000,00 грн. На даний момент заборгованість по заробітній платі не виплачена. Просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" на її користь невиплачену їй заробітну плату в сумі 8000 гривень 00 копійок.; середній заробіток за період затримки розрахунку з 06 грудня 2014 року по день розгляду справи в суді. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, змінила позовні вимоги, просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 8208,06 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод", працювала прибиральником службових приміщень групи по обслуговуванню будівель та території адміністративно-господарчого відділу, наказом №14у від 05.12.2014 року була звільнена на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колдоговору. З довідки ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод" № 267-маш від 04.09.2015 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 04.09.2015 року складає 8208,06 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ст.ст. 116, ст. 33, 34 Закону України "Про оплату праці",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказів. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 103 від 16 квітня 2021 року про накладення на неї, завідувача акушерсько-гінекологічним відділенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Визнати незаконним наказ № 108 від 19 квітня 2021 року " Про направлення в простій". Позовну заяву мотивувала тим, що вона працює завідувачем відділенням, лікарем акушер-гінекологом акушерсько-гінекологічного відділення Комунального підприємства "Марганецька Центральна Міська Лікарня" Марганецької міської ради. Позивач вказує на те, що наказом № 103 від 16 квітня 2021 року на неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання наказу по лікарні № 101 від 14.04.2021 року "Про організацію роботи лікарні в умовах надання стаціонарної медичної допомоги хворим з гострою распіраторною хворобою COVID-19. 14.04.2021 року було видано наказ по лікарні № 101 "Про організацію роботи лікарні в умовах надання стаціонарної медичної допомоги хворим з гострою распіраторною хворобою COVID-19, спричиненою короновірусом SARS-CoV-2", відповідно до п.7 вищезазначеного наказу зав акушерсько-гінекологічним відділенням [PERSON] в строк до 15.04.2021 р. було наказано організувати надання стаціонарною акушерсько-гінекологічної допомоги на базі хірургічного відділення лікарні. Відповідно до наказу, станом на 16.04.2021 року визначені заходи не виконані зав.акушерсько-гінекологічним відділенням [PERSON] що продовжує строки та взагалі ставить під загрозу розгортання "ковідного шпиталю" на базі лікарні. Позивач в позовній заяві вказує, що зазначені відомості не відповідають дійсності, так як станом 16.04.2021 року п.7 наказу № 101 по лікарні від 14.04.2021 року було виконано і було організовано надання стаціонарної акушерсько-гінекологічної допомоги на базі хірургічного відділення лікарні, тому наказ № 103 від 16.04.2021 року вона вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки підстави та події за які її притягнуто до дисциплінарного стягнення не відповідають дійсності та наказ винесений всупереч ст. 147,149 КЗпП України. Вважає, що порушень вона не допускала, керівництво не пропонувало їй надати пояснень перед виданням даного наказу, посадові обов`язки виконувала сумлінно, згоди профспілкової організації на накладення на неї дисциплінарного стягнення не було. Вказує на те, що з наказом № 101 від 140.4.2021 року та термінами виконання вона не була ознайомлена. Наказом № 108 від 19.04.2021 року її, як завідувача відділення, лікаря-акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення з 20.04.2021 року по 20.06.2021 року направлено у простій, посилаючись на виробничу необхідність,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Конотопської районної державної адміністрації звернулися до суду із зазначеним позовом і просять розірвати договір оренди земельної ділянки площею 43,8719 га (кадастровий номер [NUMBER]), укладений 03.10.2011 р. між Конотопською районною державною адміністрацією Сумської області та [PERSON], зареєстрований у відділі Держкомзему у Конотопському районі 07.11.2011 р. за №592200004000864, зобов"язати [PERSON] повернути дану земельну ділянку, що знаходиться на території Кузьківської сільської ради Конотопського району Сумської області, грошова оцінка якої становить 154625,63 грн., до земель державної власності шляхом підписання акту приймання-передачі. Вимоги обгрунтовують тим, що 03.10.2011 року між Конотопською районною державною адміністрацією Сумської області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 43,8719 га, в тому числі - 43,8719 га сіножатей, нормативна грошова оцінка якої становить 154625,63 грн. на 10 років. Відповідно до п.п. 9-11 договору орендна плата вноситься орендарем за земельну ділянку державної власності в розмірі (3%) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі розмір якої складає 4638,77 грн. в рік з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та вноситься щомісячно рівними частинами, але не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним. [PERSON] ухиляється від виконання зобов"язань за договором з виплати орендної плати та має заборгованість в сумі 20519,57 грн., яка виникла протягом 2012, 2014-2016 років, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник Конотопської місцевої прокуратури Круш Я.О. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Конотопської районної державної адміністрації Сумської області Зимовець Н.В. позовні вимоги підтримує. Представник Управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просять суд задовольнити позовні вимоги. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, безумовно визнав позов. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 174 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст.ст.1, 13, 15, 21, 24, 31, 32, 34, 35 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 93, 141 Земельного кодексу України, ст. ст. 526, 629, 651, 792 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду про встановлення факту належності йому трудової книжки, у зв*язку з тим, що під час заповнення його трудової книжки була зроблена помилка в його прізвищі російською мовою « [PERSON]». В заяві заявник вказав , що на даний час він має право на отримання пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту " б" частини 1 статті 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення". Він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, для оформлення пенсії, але йому відмовили в оформленні пенсії у зв*язку з орфографічною помилкою в трудовій книжці у його прізвищі російською мовою , у зв*язку з чим він не може оформити пенсію. Вищезазначені обставини явилися приводом для звернення заявника до суду . В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заяви та просив її задовольнити. До судового засідання від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника , проти заяви не заперечують. Вивчивши матеріали справи,вислухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка серія [NUMBER] , яка видана 18 липня 1978 року російською мовою на « [PERSON] ", [INFO] « , на сторінки № 1 , є запис його прізвища російською мовою « [PERSON] « , але правильність прізвища заявника підтверджується його атестатом [NUMBER] , який виданий професійним училищем № 77 м. Часів-Яр російською мовою на « [PERSON] » ; паспортом серія [NUMBER] виданим 18 грудня 2002 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області на [PERSON], де на сторінки № 2 вказано прізвище заявника як [PERSON]. Згідно наказу № 127 від 22 червня 2004 року Часівоярського вогнетривного комбінату" Про особистий склад" який виданий російською мовою, [PERSON] був прийнятий водієм автомобіля 3-го класу з 23 червня 2004 року по 31 жовтня 2004 року. Встановлення факту належності трудової книжки заявнику необхідно для того, щоб усунути цю помилку та встановити, що трудова книжка , яка видана 18 липня 1978 року російською мовою на « [PERSON] ", [INFO] «, дійсно належить [PERSON], [INFO]. Встановити цей факт іншим шляхом заявник не може. Таким чином, у суда є підстави для задоволення заяви заявника , та встановлення факту належності правовстановлюючого документу - трудової книжки , яка видана 18 липня 1978 року російською мовою на « [PERSON] ", [INFO] «, що вона дійсно належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

09.04.2015 року прокурор Маловисківського району Кіровоградської облаті в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.06.2014 року [PERSON] перебуваючи у захисному лісонасадженні залізниці, розташованому на 990 км пк 3-4 залізничного перену ст. Новомиргород -ст. Виска Одеської залізниці, що в межах Маловисківського району, за допомогою бензопили шляхом повного відокремлення стовбура деревини від кореня, без спеціального дозволу-лісорубного квитка, здійснив незаконну рубку сироростучого дерева породи ясень. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу, який було сплачено. Просять стягнути з [PERSON] заподіяні ним збитки в сумі 6716 грн. 61 коп.. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник позивача в судове засіданя не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд встановив наступні обставини. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.08.2014 року № 008978, [PERSON] 29.06.2014 року близько 23-00 год. перебуваючи у захисному лісонасадженні смуги відводу залізниці на 990 км пк 3-4 залізничного перегону ст. Новомиргород-ст. Виска, за допомогою бензопили, знищив до ступеня припинення росту сироростуче дерево ясеня з діаметром пня 61 см. самовільно без спеціального дозволу-лісорубного квитка, у зв"язку з чим його було визнано у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65-1 КУпАП винним та накладено стягнення у вигляді штрафу. В результаті дій відповідача було заподіяно шкоду, яка відповідно до розрахунку розміру шкоди становить 6716 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 68 Закону України " Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим законом та іншими законодавством України дисциплінарну, адміністративну , цивільну і кримінальну відповідальність. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону україну " Про охорон навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Враховуючи, що відповідачем було заподіяно навколишньому природному середовищу шкоду, яка виразилася в незаконній рубці сироростучого дерева, відповідач визнав, що ним було завдано збитки, та розмір збитків, тому суд вважає, що позов підлягає задоволеню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факт що має юридичне значення мотивуючи тим , що в період з 1988 року по 1997 року вона працювала на посаді медичної сестри у дитячому садку колгоспу ім. Щорса с. Кам"яна Криниця Ульяновського району. 19.12.2014 року заявник звернулась до УПФУ в Ульяновському району з питання оформлення пенсії однак їй було відмовлено в зв"язку з тим , що в архівній довідці № 358 від 19.12.2014 року за період її праці з 1988 по 1997 роки не вказано її посади медичної медсестри а зазначено посаду вихователя, в трудовій книжці виданій заявниці в 1982 році зазначено посаду що вона працювала медсестрою. В зв"язку з такими неточностями [PERSON] позбавлена права на пенсію. Враховуючи наведені обставини [PERSON] просила суд встановити факт, що з 1988 по 1997 роки вона працювала саме на посаді медичної сестри дитячого садка колгоспу ім. Щорса с. Кам"яна Криниця Ульяновського району. Заявник в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, на своїй заяві наполягла та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як було встановлено судом, згідно записів в трудовій книжці заявниці, з 1988 по 1997 роки вона працювала медсетрою дитячого садка колгоспу ім. Щорса с. Кам"яна Криниця Ульяновського району Кіровоградської області. . 19.12.2014 року [PERSON] звернулася до Управління пенсійного фонду України в Ульяновському районі з питання визначення права на пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення"однак їй було відмовлено в офомрленні пенсії оскільки в архівних довідках № 360, № 361 від 19.12.2014 року за період її праці з 1988 по 1997 роки не вказано її посади медичної медсестри . Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для визначення права на пенсію за вислугу років. З урахуванням викладених обставин, суд вважає доцільним задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт, що [PERSON] з 1988 по 1997 роки працювала медсестрою дитячого садка та отримувала зарплату в колгоспі ім. Щорса с.Кам"яна Криниця Ульяновського району у відповідності до архівних довідок № 360 та № 361 виданих 19.12.2014 року КП Трудовий архів Ульяновського району Кіровоградської області.

Outcome: approved