Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про скасування наказу Львівського обласного клінічного діагностичного центру від 29 січня 2014 року №26 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Свої вимоги мотивує тим, що її було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме за не виконання розпоряджень головного лікаря від 24.10.2013 року №08, від 12.12.2013 року №14, від 18.12.2013 року №15 та наказу від 27.01.2014 року №25 «Про попередження [PERSON] за неналежне виконання розпоряджень та наказів головного лікаря та повторне зобов'язання виконати вимоги наказу та розпорядження», оскільки такі на її думку винесені з перевищенням наданих законом повноважень, не відповідають вимогам чинного законодавства України та порушують її законні інтереси та права на працю. Так зазначила, що працює у Львівському обласному клінічному діагностичному диспансері з 01.02.2007 року по даний час на посаді бухгалтера спеціаліста І-ої категорії, і при прийнятті на роботу нею подавалася автобіографія установленого зразка. Однак без наявних на це підстав, передбачених трудовим законодавством України, її посадовою інструкцією чи іншими правилами внутрішнього трудового розпорядку, зазначеними розпорядженнями та наказом головного лікаря, її було зобов'язано повторно заповнити відповідно до затвердженого взірця Автобіографію та подати її начальнику відділу кадрів вказавши зокрема дані про те, чи перебуває вона у родинних стосунках з головним бухгалтером установи. Не зважаючи на незаконну вимогу адміністрації роботодавця, на виконання цих вимог нею було заповнено автобіографію у відповідності до вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а також неодноразово надано письмові пояснення на ім'я головного лікаря про те, що вона, як бухгалтер не являється суб'єктом корупційної відповідальності, і на неї не поширюються положення Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції». Також вказувалося, що у неї вимагають персональні дані, які надаються за згодою особи, а не в наказовому порядку. Однак, відповідачем вказані обставини до уваги взяті не були, наказом від 27.01.2014 року №25 вимагалося у неї подати автобіографію затвердженого зразка наказом головного лікаря від 25.11.2013 року №105, з яким її ознайомлено не було. Таким чином вважає, що оскільки вимога про повторне заповнення автобіографії працюючим працівником була не законною, а роботодавець не вправі примушувати працівника до вчинення дій, що не відповідають вимогам трудового законодавства, а також не випливають із її трудових обов'язків, а відтак її відмова виконувати незаконні розпорядження не може розцінюватися, як порушення трудових обов'язків. А відтак дисциплінарне стягнення до неї застосовано не законно. Одночасно зазначає, що не виконання громадських доручень, моральних, етичних правил поведінки, не пов'язаних з виконанням трудової функції, не може тягнути за собою застосування юридичної відповідальності у виді дисциплінарного стягнення. Крім цього вважає, що обов'язковою ознакою дисциплінарного правопорушення є настання шкідливих наслідків, однак діями позивача внаслідок невиконання незаконного розпорядження відповідача такі спричинені не були, а тому просить задоволити позов. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з аналогічних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні відносно позову заперечив, суду пояснив, що позивачем оскаржується лише наказ від 29 січня 2014 року №26 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, в той час, як інші розпорядження та накази головного лікаря, за невиконання яких її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності нею не оскаржуються, а такі є на сьогоднішній день діючими. Крім цього вважає вимогу відповідача щодо подання позивачем власноручно заповненої автобіографії з урахуванням зауважень до неї законною, оскільки відповідно до ст. 25 КЗпП України така не віднесена у перелік відомостей, що заборонені вимагати від осіб, які поступають на роботу при укладенні трудового договору, а наявність автобіографії в особовій справі працівника установи передбачена п.3.2.12 наказу Державного комітету архівів України від 16.03.2001 року №16, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.05.2001 року за №407/5598. Також вважає, що оскільки відповідно до положень статуту головний лікар Львівського обласного клінічного діагностичного центру діє за принципом єдиноначальності, то до його повноважень входить зокрема затвердження зразків документів, зразки яких в установленому порядку не уніфіковані законами та підзаконними нормативно-правовими актами. Зазначив, що сама необхідність вимоги у позивача подачі автобіографії установленого зразка головним лікарем виникла у зв'язку із необхідністю перевірки відсутності порушень Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» щодо недопустимості перебування в підпорядкуванні в межах однієї установи близьких осіб. Крім цього переконаний, що положення названого Закону поширюються на позивача, оскільки вона працює в галузі економіки, а не галузі охорони здоров'я, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.02.2007 року і по даний час працює на посаді бухгалтера першої категорії адміністративно-господарської частини Львівського обласного клінічного діагностичного центру. Розпорядженням головного лікаря Львівського обласного клінічного діагностичного центру від 24.10.2013 року №08 (а.с.50 том 1), на виконання вимог чинного антикорупційного законодавства, з метою виявлення та усунення (у разі виявлення) порушень приписів Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» зобов'язано бухгалтера [PERSON] невідкладно заповнити відповідно до взірця, що знаходиться у начальника відділу кадрів ЛОКДЦ, графу «Автобіографія» особистого листка по обліку кадрів, та до 17.00 год. 24.10.2013 року подати у письмовій формі на ім'я головного лікаря ЛОКДЦ пояснюючу записку, якою повідомити про її перебування у родинних стосунках із головним бухгалтером [PERSON] У зв'язку із подачею позивачем автобіографії без зазначення ряду відомостей, обов'язкових для такого документу, іншими розпорядженнями від 12.12.2013 року №14 (а.с.51 том 1) [PERSON] повторно зобов'язано подати до 16.00 год. 12.12.2013 року у відділ кадрів автобіографію встановленого взірця (згідно наявного у відділі кадрів та примітки до нього), а від 18.12.2013 року №15 (а.с.62 том 1) зобов'язано її подати до 15.00 год. 18.12.2013 року письмові пояснення про причини невиконання письмових розпоряджень головного лікаря. Такі пояснення позивачем подано головному лікарю 18.12.2013 року за №78 (а.с.58 том 1). Наказом Львівського обласного клінічного діагностичного центру від 27.01.2014 року №25 (а.с.63 том 1) попереджено позивача, про дисциплінарну відповідальність за невиконання наказів та розпоряджень головного лікаря, повторно зобов'язано виконати вимоги розпорядження від 12.12.2013 року, а саме написати (власноручно) автобіографію, з урахуванням зауважень до неї та подати її до відділу кадрів Центру протягом 2-х робочих днів часу ознайомлення її зі змістом цього наказу. З наказом [PERSON] ознайомлена під розписку 27.01.2014 року. Наказом Львівського обласного клінічного діагностичного центру від 29.01.2014 року №26 (а.с.64 том 1), за порушення трудової дисципліни, передбачене ст..ст.21,139 КЗпП України, п.п.2.4.6 п. 2.4 розділу 2 Колективного договору укладеного між адміністрацією та профкомом Центру, п.2.3 Правил внутрішнього розпорядку Центру, внаслідок невиконання розпоряджень головного лікаря та наказу від 27.01.2014 року №25, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. З наведеного убачається, що порушення трудової дисципліни позивачем полягало у неподання належним чином оформленої автобіографії до відділу кадрів ЛОКДЦ. Дійсно, відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Крім цього, відповідно до п.2 ст.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Львівського обласного клінічного діагностичного центру, затвердженого 02.12.2010 року на конференції трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру, працівники Центру зобов'язані суворо дотримуватися дисципліни праці, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, своєчасно і ретельно виконувати розпорядження адміністрації. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у виді догани. В той же час, у відповідності до положень ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків, причинного зв'язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч.3 ст.149 КЗпП України). В ході судового розгляду безспірно встановлено, що під час прийняття на роботу позивачем подавався роботодавцю вичерпний перелік документів необхідних для прийняття на займану посаду. Крім цього, на виконання розпоряджень головного лікаря від 24.10.2013 року № 08 та від 12.12.2013 року №14 нею заповнювалися та подавалися відповідачу автобіографії від 28.11.2013 року та 12.12.2013 року відповідно (а.с.55,56 том 1). Однак, ні положеннями законодавства про працю України, ні Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників Львівського обласного клінічного діагностичного центру, не передбачено можливості покладати роботодавцем на працівників, які уже перебувають у трудових відносинах із ним, обов'язку щодо повторного заповнення та подання автобіографій та затверджувати взірці «Автобіографій» з передбаченими в ній обов'язковими пунктами щодо надання певних автобіографічних даних. Такі повноваження головного лікаря не випливають і з статуту Львівського обласного клінічного діагностичного центру (а.с.39-48). В судовому засіданні представник відповідача вказані обставини жодними доказами в порядку ст. 60 ЦПК України не спростував, обґрунтовував свою позицію тим, що такі повноваження головного лікаря випливають із принципу єдиноначальності головного лікаря передбаченого статуту Центру, і зумовлені необхідністю недопущення порушення працівниками Львівського обласного клінічного діагностичного центру приписів Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», зокрема в частині недопущення підпорядкування працівників в межах однієї установи родичам, чи близьким їм особам. Але, такі посилання не ґрунтуються на положеннях закону. Одночасно суд враховує, що дійсно особи, зазначені у підпунктах "а", "в" - "ж" пункту 1 та підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Статтею 4 названого Закону наведено перелік осіб, які являються суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення із обов'язковою ознакою наявності у цих осіб повноважень на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Однак, в ході судового розгляду встановлено, і дані обставини визнав представник відповідача, що позивач перебуваючи на посаді бухгалтера Львівського обласного клінічного діагностичного центру функцій держави або місцевого самоврядування не виконувала, і такі не входять до складу її трудових обов'язків. За таких обставин, оскільки у позивача, як уже працюючого працівника Львівського обласного клінічного діагностичного центру на час видачі зазначених розпоряджень та наказів, був відсутній обов'язок щодо подачі автобіографії, а у головного лікаря Центру повноваження вимагати у працівників вимагати повторної подачі автобіографій, а також затверджувати взірці таких автобіографій, і позивач займаючи посаду бухгалтера ЛОКДЦ не виконувала функцій держави або місцевого самоврядування, а відтак суд приходить до переконання про відсутність в її діях порушень трудової дисципліни внаслідок неналежного виконання розпоряджень та наказів головного лікаря щодо подачі автобіографії затвердженого головним лікарем зразка. А відтак суд вважає, що позивача було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності з цих підстав, у зв'язку із чим наказ від 29 січня 2014 року №26 слід визнати незаконним та скасувати, а позовні вимоги задоволити. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі покласти на відповідача.

Outcome: approved