Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Представник співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» за довіреністю - Бондар Є.Р. позов не визнала повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» та [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 19 квітня 2008 року приблизно о 14.00 годин на Полтавському шляху в м. Дніпропетровську третя особа по справі [PERSON] керував автомобілем марки «Мерседес Бенц 312D», держ.№ [NUMBER] на підставі довіреності перебуваючи у трудових відносинах на підставі трудового договору від 18 квітня 2008 року з [PERSON] яка є власником автомобіля, [PERSON] порушивши вимоги п.п. 10.1, 11.4 ПДР України, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Королла» держ.№ [NUMBER] під керуванням [PERSON], який є власником вищезазначеного автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2011 року кримінальна справа по звинуваченню [PERSON] за скоєння злочину передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України за здійснення вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди була закрита на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році». 25 червня 2007 року [PERSON] та ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та була застрахована відповідальність водія [PERSON] на страховий випадок. Договір діяв на час ДТП. Позивачем 24 квітня 2008 року було здійснено автотоварознавче дослідження автомобіля у експерта та визначено розмір спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 60737 гривень 20 копійок. Оскільки ані страхова компанія, ані відповідач [PERSON] як власник автомобіля не відшкодували позивачу спричинену внаслідок ДТП шкоду, позивач просить стягнути з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму матеріальної шкоди в межах страхової виплати 25500 гривень, моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, витрати на правову допомогу адвоката 1000 гривень, стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду 35237,20 гривень, моральну шкоду в розмірі 9000 гривень, витрати на правову допомогу адвоката 4500 гривень, судовий збір 707,37 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просить задовольнити позов повністю, оскільки співвідповідач ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в ході судового розгляду справи виплатила в рахунок відшкодування шкоди позивачу 24865,05 гривень, представник позивача уточнив позовні вимоги зменшивши розмір позовних вимог до відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та в останній редакції позовних вимог /Т.2, а.с. 48/, просив стягнути 634 гривні 95 копійок недоплаченої матеріальної шкоди в межах суми страхового ліміту, в іншій частині позовні вимоги залишив без змін. Представник співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» за довіреністю - Бондар Є.Р. в судове засідання з'явилася, позов не визнала повністю, на обґрунтування заперечень вказала, що в частині матеріальної шкоди страхова компанія відшкодувала позивачу суму в межах ліміту відповідальності за виключенням франшизи, яка становить згідно договору 510 гривень, таким чином виконавши в цій частині свої зобов'язання згідно закону, в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу адвоката позов не визнала, оскільки дані вимоги позивача не ґрунтуються на законі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 27 лютого 2014 року не з'явилася, про дату, час та місце проведення повідомлена належним чином, згідно вимог ЦПК України, про, що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення «Повістка про виклик до суду», причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала. В минулому судовому засіданні 28 жовтня 2013 року вказала, що позов не визнає повністю, надала письмові заперечення проти позову /Т.2 а.с. 59-61/, згідно яких, вважає, вимоги позивача до неї безпідставними, оскільки винним у ДТП є [PERSON], який на підставі довіреності керував автомобілем, саме він повинен відшкодовувати спричинену шкоду позивачу замість неї. Крім того вказала, що висновок автотоварознавчого дослідження викликає в неї сумніви, оскільки кількість запасних частин згідно нього та перелік пошкоджених не співпадають, таким чином завищено калькуляція на ремонт. Вимоги щодо стягнення з неї моральної шкоди також вважає необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на доказах та вона ніякої шкоди своїми діями позивачу не спричиняла, щодо відшкодування витрат на правову допомогу то вважає їх також безпідставними. Представник третьої особи без самостійних вимог [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позов також не визнала, повністю, вважає його безпідставним, оскільки матеріальна шкода не доведена належними доказами, висновок автотоварознавчого дослідження таким не є. Щодо моральної шкоди остання також не доведена жодними доказами, витрати на правову допомогу адвоката, також не підлягають задоволенню оскільки позивача представляв у суді не адвокат, а особа за довіреністю. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; - копія паспорту позивача /а.с. 7 Т.1/, згідно якого підтверджується її особа; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 8 Т.1/, згідно якого підтверджується належність автомобіля позивачу; - довідка ДАІ /а.с. 9 Т.1/, згідно якої підтверджуються характер та локалізація пошкоджень отриманих автомобілем позивача; - телеграма /а.с. 10 Т.1/, згідно яких підтверджується повідомлення відповідача про проведення огляду автомобіля спеціалістом; - висновок спеціаліста щодо обсягу матеріальної шкоди /а.с. 11-37 Т.1/, згідно якої позивач обґрунтовував свої вимоги щодо матеріальної шкоди; - постанова суду /а.с. 38-40 Т.1/, згідно якої кримінальна справа по звинуваченню [PERSON] за скоєння злочину передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України за здійснення вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди була закрита на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році»; - звернення позивача до страхової компанії відповідача /а.с. 41-45 Т.1/, згідно яких підтверджується звернення позивача щодо відшкодування йому шкоди внаслідок ДТП; - угода про надання правової допомоги, квитанція /а.с. 46-47, 48 Т.1/, згідно яких позивач підтверджує витрати на правову допомогу адвоката; - трудові договори /а.с. 81-84 Т.1/, згідно яких підтверджується перебування під час ДТП [PERSON] у трудових відносинах з [PERSON]; - довідка ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області /а.с. 109 Т.1/, згідно якої підтверджується, що автомобіль яким керував [PERSON] належить відповідачу [PERSON]; - поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с. 28 Т.2/, згідно якого підтверджується страхування відповідальності відповідача щодо спричинення шкоди третім особам; - витяг по руху коштів по рахунку позивача /а.с. 49 Т.2/, згідно якої підтверджується отримання позивачем коштів від страхової компанії на відшкодування шкоди під час судового розгляду справи; - платіжне доручення /а.с. 52 Т.2/, згідно якого підтверджується отримання позивачем коштів від страхової компанії на відшкодування шкоди під час судового розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну,… відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.Згідно вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди„ суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів... Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 19 квітня 2008 року приблизно о 14.00 годин на Полтавському шляху в м. Дніпропетровську третя особа по справі [PERSON] керував автомобілем марки «Мерседес Бенц 312D», держ.№ [NUMBER] на підставі довіреності перебуваючи у трудових відносинах на підставі трудового договору від 18 квітня 2008 року з [PERSON] яка є власником автомобіля, [PERSON] порушивши вимоги п.п. 10.1, 11.4 ПДР України, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Королла» держ.№ [NUMBER] під керуванням [PERSON], який є власником вищезазначеного автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2011 року кримінальна справа по звинуваченню [PERSON] за скоєння злочину передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України за здійснення вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди була закрита на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році». 25 червня 2007 року [PERSON] та ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та була застрахована відповідальність водія [PERSON] на страховий випадок. Договір діяв на час ДТП. Позивачем 24 квітня 2008 року було здійснено автотоварознавче дослідження автомобіля у експерта та визначено розмір спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 60737 гривень 20 копійок. Співвідповідач ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в ході судового розгляду справи виплатила в рахунок відшкодування шкоди позивачу 24990 гривень суму в межах ліміту відповідальності за виключенням франшизи, яка становить згідно договору 510 гривень. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно з вимогами ст.1187 ЦК України, з п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, відповідальність за заподіяну шкоду повинна нести [PERSON] оскільки остання є володільцем транспортного засобу, водій якого винний у спричиненні ДТП, [PERSON] який керував автомобілем перебував під час ДТП у трудових відносинах з [PERSON], що підтверджено доказами по справі, вина [PERSON] підтверджується постановою суду по кримінальній справі яка закрита відносно нього з нереабілітуючих підстав. Згідно з'ясованих в судовому засіданні обставин справи, наданих позивачем письмових доказів, сума матеріальної шкоди становить 60737 гривень 20 копійок, суд всупереч заперечень відповідача та представника третьої особи приймає як належний доказ висновок автотоварознавчого дослідження автомобіля, оскільки він є доказом у розумінні ст. 57 ЦПК України, не суперечить іншим доказам по справі щодо пошкоджень виявлених у автомобіля позивача. Судом роз'яснювалося право відповідача та третьої особи у разі заперечення проти вищезазначеного автотоварознавчого дослідження автомобіля провести судову експертизу на обґрунтування своєї позиції, але відповідач [PERSON] спочатку заявивши відповідне клопотання про проведення експертизи не сплатила за її проведення, таким чином ухилившись від її проведення та не надавши доказів на обґрунтування своїх заперечень проти розміру шкоди встановленої вищезазначеним дослідженням. Таким чином суду інших доказів не надано, підстав визнати вищезазначене дослідження як неналежний, або недопустимий доказ в суду немає. Щодо позовних вимог позивача до співвідповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», суд вважає їх не підлягаючими задоволенню виходячи зі слідуючого. Страховиком виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 24990 гривень, яка знаходиться в межах ліміту відповідальності, який становить 25500 гривень за виключенням франшизи, яка становить згідно договору 510 гривень. Крім того, за правилами п. 32.7. ст. 32 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не повинен був відшкодовувати втрату товарної вартості пошкодженого майна, яке становить згідно дослідження 3224,40 гривень. Також згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Таким чином страховиком - співвідповідачем ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виконані всі зобов'язання перед позивачем згідно вимог закону, тому позовні вимоги до нього є безпідставними та не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача до співвідповідача [PERSON] вони підлягають частковому задоволенню виходячи зі слідуючого. Суд вважає, що вимоги позивача до [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 35237 гривень підлягають задоволенню, оскільки згідно вимог до ст. 1194 ЦК України саме вона як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в зв'язку з недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої її транспортним засобом іншій особі, зобов'язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Витрати на правову допомогу адвоката не підлягають задоволенню оскільки суду не надано жодних доказів, що правову допомогу надавав саме адвокат або інший фахівець в галузі права, також суду не надано розрахунків на підтвердження виконаних робіт адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, згідно вимог чинного законодавства, зокрема постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590. понесені с Крім того, позивач зазнав певні моральні страждання, що відтворилися в моральних та психічних стражданнях які виникли в зв'язку з пошкодженням майна позивача, в зв'язку з тим, що він не мав можливості використовувати свій пошкоджений автомобіль, що порушило його сімейні плани, та внесло зміни в розпорядок його життя, також в застосування додаткових зусиль щодо організації життя, в моральних та психічних стражданнях пов'язаних з пошуком додаткового часу та додаткових зусиль щодо збору та подачі відповідних документів до суду з метою відшкодування позивачу шкоди, в зв'язку з тим, що відповідач не бажає відшкодувати шкоду в добровільному порядку. Суд з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань які мали місто згідно пояснень представника позивача та викладених в позовній заяві, наданих на підтвердження моральної шкоди доказів, враховуючі матеріальний стан відповідача, вважає розмір заявленої моральної шкоди надмірним та таким, що не відповідає заподіяній, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральну шкоду у 1000 гривень, в задоволенні інших позовних вимог в частині моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити. Судові витрати позивача, а саме сплачені витрати на сплату судового збору, підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 23, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial