Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про визнання договору застави припиненим, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що 30 вересня 2008 року між ВАТ "Родовід Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 56.1/АК-00031.08.2. Відповідно до умов якого, Банк відкрив позивачу не відновлювану кредитну лінію на загальну суму 108 638 євро, терміном дії до 30.09.2015 року включно. В якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором 30 вересня 2008 року між позивачкою та АТ "Родовід Банк" був укладений договір застави № 56.1/АК-00031.08.2-З, предметом якого є автомобіль "Mercedes-Benz S 450", рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER]. Зазначила, що виконуючи умови кредитного договору, нею було сплачено у повному обсязі тіло кредиту та відсотки, що підтверджується квитанціями. Вказала, що після повного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вона звернулася до Банку з листом щодо визнання кредитного договору та договору застави припиненими та зняття обтяження з заставного майна, однак відповідач дані вимоги не виконав, а навпаки продовжив термін дії заборони відчуження автомобіля, що є предметом застави до 18.05.2020 року. Посилаючись на те, що Банк порушує її право щодо вільного користування та розпорядження своїм майном, [PERSON] просила визнати договір застави транспортного засобу № 56.1/АК-00031.08.2-З від 30.09.2008 року припиненим, зобов'язати ПАТ "Родовід Банк" зняти обтяження з автомобіля "Mercedes-Benz S 450", рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER], шляхом подання заяви про реєстрацію змін обтяження рухомого майна до ДП "Інформаційний центр"Міністерства юстиції України та стягнути судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та з тих же підстав просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що строк дії кредитного договору не закінчився, оскільки заборгованість по пені не погашена, а тому і не має підстав визнавати договори припиненими. Заслухавши представника позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ "Родовід Банк" є повним правонаступником ВАТ "Родовід Банк". Як встановлено у судовому засіданні, 30 вересня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Родовід банк" був укладений кредитний договір № 56.1/АК-00031.08.2 (а.с. 5-8). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 108 638 євро, терміном до 30 вересня 2015 року включно, на придбання автомобіля та сплату страхових платежів ( п. 1.2. договору). В якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором 30 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 56.1/АК-00031.08.2-З (а.с. 9-13). Згідно п. 1.1. предметом даного договору є автомобіль "Mercedes-Benz S 450", рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER]. Пунктом 3.4. кредитного договору передбачено, що Позичальник протягом строку дії цього договору може достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними. Як вбачається з квитанцій за 2008-2013 роки [PERSON] здійснила погашення кредиту та відсотків за ним у повному обсязі (а.с. 14-72). У судовому засіданні представник позивача пояснювала, що [PERSON] у повному обсязі виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Після чого остання звернулася до Банку із вимогою зняти обтяження із заставленого майна, однак відповідач дані вимоги не виконав. Згідно ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом. У судовому засіданні представник відповідача зазначав, що дійсно відсутня заборгованість по кредиту та процентам, проте застава не може бути припинена, оскільки у позивача перед банком існує заборгованість, а саме: - несплачена сума пені за період з 13.01.2009 року по 13.08.2013 року у розмірі 468 408,28 грн.; - 3% річних по кредиту у розмірі 2 191 грн. 45 коп.; - 3% річних по платі за обслуговування кредитом у розмірі 245 грн. 52 коп.; - інфляційні витрати у розмірі 734 грн. 83 коп. Згідно квитанцій від 06 листопада 2015 року [PERSON] було сплачено суму 3% річних по кредиту у розмірі 2 191 грн. 45 коп. (а.с. 109), інфляційні витрати у розмірі 734 грн. 83 коп. (а.с. 110), 3% річних по платі за обслуговування кредитом у розмірі 245 грн. 52 коп. (а.с. 111). Що стосується пені з 13.01.2009 року по 13.08.2013 року, то представником позивача було подано заяву про застосування строків позовної давності щодо пені (а.с. 106-108). Статтею 258 ЦК України визначено вимоги, до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, у тому разі, коли на момент звернення з позовом виконання зобов'язання було прострочено понад один рік, стягнення неустойки (штрафу, пені) за минулий час обмежується одним роком перед зверненням зацікавленої особи. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається з розрахунку заборгованості пені: пеня нарахована з 13.01.2009 року по 09.09.2013 року, а у період з 09.07.2014 року по 09.07.2015 року пеня становить 0, 00 грн. (а.с. 82-86). Таким чином, сплинув строк позовної давності, який передбачений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, щодо стягнення з [PERSON] пені, яка була нарахована з 13.01.2009 р. по 09.09.2013 р. У зв'язку з повним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитними договором та відповідно до ст. 593, 599 ЦК України слід визнати договір застави транспортного засобу № 56.1/АК-00031.08.2-3 від 30 вересня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «РОДОВІД БАНК» припиненим. Що стосується вимог про зобов'язаня ПАТ "Родовід Банк" зняти обтяження з автомобіля "Mercedes-Benz S 450", рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER], шляхом подання заяви про реєстрацію змін обтяження рухомого майна до ДП "Інформаційний центр"Міністерства юстиції України, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Частиною 3 статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Виходячи з положень ст. 44 вказаного Закону запис про обтяження рухомого майна як і запис про припинення обтяження здійснюється реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна після подання відповідної заяви обтяжувачем. У відповідності до ч. 1 - 2 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: 1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб- платників податків та інших обов'язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; 4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником позивача, у судовому засіданні не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка зверталася до ПАТ "Родовід банк" з приводу зняття обтяження, та щодо того, що відповідач відмовився подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial