Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

14.10.2014р. [PERSON],[PERSON],[PERSON] звернулися до ПП «Агромаш» з позовом, в якому зазначили, що є власниками земельних ділянок, розташованої на території Голобородьківської сільської ради Карлівського району, які знаходяться в користуванні у відповідача відповідно до договорів оренди землі, укладених 29.01.2004 р.,18.03.2004 р.та 06.08.2003 р. між ними та вказаними товариством. Строк дії вказаних договорів був на десять років. 20.01.2011 року відповідач скоїв підробку документів уклав нові договори оренди земель позивачів які не підписувались під ними. Даний факт підтверджується висновком експерта від 16.07.2004 року № 51 Управління МВС України в Полтавській області НДЕКЦ. Крім того, зазначені угоди також не містить всіх істотних умов, передбачених законодавством. Неправомірними діями відповідач завдав [PERSON] моральну шкоду яку він оцінив в 7000 грн., [PERSON] в 5000 грн.. Позивачі просять визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 20.01.2011 року укладений між [PERSON] і ПП «Агромаш», юридична адреса: Полтавська область, Карлівський район, с.Вакулиха, вул..Дружби, №9. Стягнути на користь [PERSON] за моральну шкоду 7000 грн.з відповідача. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по справі; а) судовий збір в сумі 243,60 грн. за подачу позовної заяви , б) судовий збір за відшкодування моральної шкоди в сумі 243,60 грн., в) за юридичні послуги 1500 грн. . Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 20.01.2011 року укладений між [PERSON] і ПП «Агромаш», юридична адреса: Полтавська область, Карлівський район, с.Вакулиха, вул..Дружби, №9. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по справі; а) судовий збір в сумі 243,60 грн. . Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 20.01.2011 року укладений між [PERSON] і ПП «Агромаш», юридична адреса: Полтавська область, Карлівський район, с.Вакулиха, вул..Дружби, №9. Стягнути на користь [PERSON] за моральну шкоду 5000 грн.з відповідача. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по справі; а) судовий збір в сумі 243,60 грн. за подачу позовної заяви , б) судовий збір за відшкодування моральної шкоди в сумі 243,60 грн., в) за юридичні послуги 2000 грн. В судовому засіданні позивачі та його представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім того, позивачі суду пояснили, що про існування оспорюваних ними договорів оренди землі взнали лише в 2013 році, коли отримали їх від відповідача на руки. Про підробку довідались в Карлівському РВ УМВС України було розпочато кримінальне провадження по питанню підробки зазначених угод . Весь цей час їх земельними ділянками користується відповідач, а вони отримують за це орендну плату . Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що дійсно ПП «Агромаш» користується для сільськогосподарського виробництва земельними ділянками, належними позивачам. Договір про оренду цих ділянок з позивачами були укладено в письмовій формі так вони вважали, вони погоджувався на укладення вказаних договору , про що свідчить те, що позивачі отримували за користування своєю землею орендну плату в відповідача. Коли в договорах підписувалась рідня за позивачів то таким чином вони обманули відповідача.Чому так поступили йому невідомо. Вважає , що позивачі не правильно застосували допустимість експертизи як доказу і порушили ст..59,69 ЦПК України використавши експертизу кримінального провадження таким чином неплативши за експертизу в ЦПК.Моральної шкоди вважає , що не було оскільки ПП ніяк не порушило їх прав оскільки не приймали участі в підписах договорів і постановою слідчого РВ було встановлено відсутність складу злочину в їх діях.Щодо юридичних послуг то представник позивачів не надав розрахунку сум які він витратив на процес, тому в позові слід відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Статтею 2 ч. 1 Закону України „Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди, зареєстрованим відповідно до закону (ч. 5 ст. 126 ЗК України). Частиною 2 ст. 125 ЗК України передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно із ч, 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону № 161-XIV, договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до ст. 18 Закону № 161 -ХІV набирає чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю: умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Судом встановлено, що відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON], серії [NUMBER] [PERSON] , серії [NUMBER] [PERSON] є власниками земельних ділянок площею 4,19; 4,19 та 4,56 га, розташованої на території Голобородьківської сільської ради Карліівського району Полтавської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.29,39,40). 20 січня 2011 року між [PERSON],[PERSON] та [PERSON] та ПП «Агромаш» було укладено договори, відповідно до якого в оренду відповідачу передавалась вищевказані належні позивачам земельні ділянки строком на 10 років. Вказані договори зареєстровано в Державному реєстрі земель 17.11.2012 р. (а.с. 25-27,30-33,34-37). На вказаних договорах є підписи сторін є (а.с.25-27,30-33,34-37). Проте з пояснень позивачів та свідчень свідків [PERSON](матері позивачів) [PERSON] (дружини позивача) [PERSON] (бухгалтера відділення) вбачається, що підписи на зазначених договорах оренди землі виконані не позивачами і вони також не надавали доручень іншим особам на підписання цих договорів від їх імені. Ці пояснення позивача та свідчення свідків підтверджуються висновком за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 16.07.2004 року № 51 Управління МВС України в Полтавській області НДЕКЦ, з якого вбачається, що експертом встановлено, що договори оренди землі від 20.01.2011 р., підписані не [PERSON],[PERSON],[PERSON], а іншою особою ( а.с.10-24). Доказів, які б ставили під сумнів вищевказаний висновок експерта, а також доказів наявності доручення [PERSON],[PERSON],[PERSON]іншій особі на підписання вказаних договорів оренди землі відповідач суду не надав. Суд вважає, що покази свідка [PERSON](матері позивачів) яка вказала, що то вона підписала за дітей договори, [PERSON] (дружини позивача) яка також вказала, що вона підписала за чоловіка ,[PERSON] (бухгалтера відділення) яка не бачила як підписувались позивачі в договорі не спростовують вищевказаного. Таким чином, оскільки позивачі як орендодавці не підписували спірні договори оренди землі, згоди та повноважень на їх укладення й підписання іншим особам не надавали, є всі підстави вважати доведеною відсутність у них волевиявлення на укладення цих договорів, а самі договори, виходячи з положень передбачених ч.1 ст.215 ЦК України - недійсними у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину сторонами вимоги, встановленої ч.3 ст.203 цього Кодексу. Позивачі не надала суду доказів заподіяння їм моральної шкоди. Крім того, факт використання відповідачем земельних ділянок, на підставі договорів оренди , які в послідуючому судом визнано недійсним, - не підтверджує протиправності дій та вини відповідача, які є необхідними складовими для настання відповідальності згідно ст.1167 ЦК України. Доводи позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо заподіяння їм моральної шкоди неправомірними діями відповідача, які виразилися у самоправному укладенні відповідачем договорів оренди - не заслуговують на увагу, оскільки жодним належним та допустимим доказом не підтверджуються, що саме за участі відповідача він підписались родичів позивачів в договорах. Таким чином суд вважає за можливе в цій позовній вимозі відмовити повністю. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212, 213 ЦПК України рішення ґрунтується на дослідженні наявних в справі доказах. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судом встановлено, що згідно журналів судових засідань адвокат [PERSON] , як представник позивачів [PERSON],[PERSON],[PERSON] приймав участь у судових засіданнях : 03.03.2015 року - 49 хв.25 сек. , 31.03.2015 року - 1 час 01 хв.59 сек , 21.04.2015 року - 38 хв.57 сек. . Згідно п. 2 ч.1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" станом на час розгляду за період з 01 січня 2014 року - 487, 20 грн. Акт виконаних робіт адвоката [PERSON] - відсутній. Присутні квитанції(а.с.42-43) з яких не вбачається скільки часу було потрачено адвокатом на підготовку до справи а такох відсутня форма розрахунку . Оскільки адвокат [PERSON], як представник позивачів [PERSON],[PERSON],[PERSON] приймав участь у судових засіданнях 2 годину 28 хвилин 45 секунду , тому суд вважає за можливе стягнути за правову допомогу на користь [PERSON] та [PERSON] з ПП «Агромаш» (487,20 х 2,29 ) = 1115 грн. 70 коп. по 557 грн.84 коп кожному . В іншій частині позовних вимог про стягнення судових витрат на юридичну допомогу - відмовити із за недоведенності .

Outcome: partial