Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2015 року о 12 годині 00 хвилин на 771 км. автодороги Київ-Чоп, автомобіль марки Mercedes-Benz, Е 320, державний номерний знак SO639AR, під керуванням [PERSON], виїжджаючи із другорядної дороги на перехрестя, не надав перевагу в русі транспортному засобу Ranault Logan, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у напрямку м.Свалява та допустив зіткнення на перехресті. На місце ДТП були викликані співробітники ДАІ та складено на [PERSON] адміністративний протокол серії АП1 №455634 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а 15 жовтня 2015 року Мукачівським міськрайонним судом, він визнаний винним в даній дорожньо - транспортній пригоді. Так, після події він, [PERSON], звернувся з заявою про настання страхового випадку до Зелена карта, де була застрахована відповідальність [PERSON], водія транспортного засобу марки Mercedes-Benz, Е 320, державний номерний знак SO639AR - учасника ДТП, поліс ОК/006/[NUMBER]. Транспортний засіб був оглянутий незалежним експертом [PERSON] та підготовлено ремонтну калькуляцію про матеріальні збитки автомобіля марки Ranault Logan, державний номерний знак [NUMBER], з детальним описом всіх деталей, які необхідно виконати під час відновлювальних робіт. Така вартість ремонту автомобіля складає - 152993 грн. 07 березня 2016 року він ([PERSON]І.) звернувся з письмовою претензією до [PERSON] про добровільне відшкодування йому майнової шкоди в розмірі 101 793, 34 грн., однак жодної відповіді від останнього не отримав. Так, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню визначена у межах фактично понесених та документально підтверджених завданих збитків. Сума відшкодування визначена з такого розрахунку: відповідальність водія [PERSON] була застрахована в страховій компанії Зелена карта, де вона виплатила йому суму у розмірі максимального ліміту 51200 грн., а залишкова сума по збитку, яку має відшкодувати [PERSON] складає 101 793, 24 грн. Також діями відповідача йому ([PERSON]І.) була спричинена інша матеріальна шкода - вартість сплачена ним ТОВ Форвад автоцентр - 2170,00 грн. і послуги таксі - 4200,00 грн. Крім матеріальної шкоди, діями відповідача [PERSON] йому спричинена моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях, пригнічений стан, внаслідок чого порушився звичайний ритм життя. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б частково компенсувати ті емоційні страждання та незручності, які в їхній сім'ї довелося пережити до сьогоднішнього часу. Тому заподіяну моральну шкоду оцінює в 20 000 грн. На підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] на його ([PERSON]І.) користь, грошові кошти за відшкодування завданої матеріальної шкоди спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 155 893,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати в розмірі 1760 грн. 08 грудня 2017 року від позивача по справі надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з [PERSON] - 193 459,28 грн., з яких : 155 893 грн. - витрати за завдану матеріальну шкоду; 37566,28 грн. - інфляційні втрати за 2016 рік та 10 місяців 2017 року. -2- Представник позивача - [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, збільшені позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує та просить суд їх задоволити у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. З поданих ним заперечень та заяви вбачається, що позов є необгрунтований, надуманий та безпідставний. Вказує також на те, що позивачем не надано жодного належного доказу вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, завданої майнової шкоди. Не зрозумілим є і сплата позивачем сум ТОВ "Форвард автоцентру", підстав їх виникнення, необхідність та яке вони мають відношення до ДТП. Недоведеними є і сума витрат на поїздки позивача на роботу громадським транспортом, їх кількість, час, дата, тривалість, вартість і взагалі необхідність таких поїздок на роботу до дружини та до хворого батька. Поїздки ж на таксі не є вимушеними обставинами, пов'язані з пошкодженням власного транспортного засобу. Також з позову не прослідковується заподіяння позивачеві будь-яких моральних страждань, нічим не доведено його душевні страждання. Крім того, за клопотанням позивача судом було призначено по справі судову експертизу, чим саме сторона позивача визнала відсутність у неї належних та допустимих доказів. Однак, дана судова експертиза не була проведена через невиконання позивачем вимог судового експерта, через що експертизу не було проведено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно копії Довідки за № 73397137 про дорожньо-транспортну пригоду, на М-06 771 км. автодороги Київ-Чоп, 27 вересня 2015 року, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки Mercedes-Benz E-320, реєстраційний номерний знак SO639AR, та автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6-7). [PERSON] Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. [PERSON] встановлено, що 27 вересня 2015 року о 12 годині 00 хвилин [PERSON] в м.Мукачево на 771 км. автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки Mercedes E-320, номерний знак Словацької Республіки SO639AR, виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя, не надав дорогу транспортному засобу марки Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом (а.с.9). Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 31.1 статті 31 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що розмір шкоди, повязаної із пошкодженням матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Відшкодування вартості пошкодженого майна на суму заявлених вимог має бути підтверджено у визначеному законом порядку. Також, згідно статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених Законом. З копії Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №098/10/15 надано суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] від 08 жовтня 2015 року вбачається, що вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу Renault Logan 1,5 CRDI, державний номерний знак [NUMBER] без врахування ВТВ становить 152 993 грн. (а.с.10-34). -3- Відповідно до рахунків на оплату за № ФС49029, №ФС48993 та № ФС48992 від 09 грудня 2015 року наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр та фіксальних чеків доданих до них, [PERSON] поніс витрати на автомобіль марки Renault Logan 1,5 CRDI, державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 2170 грн. (а.с.35, 36, 37). З копії Довідки за №030 від 22 березня 2016 року виданої Директором ППФ Глобус вбачається, що [PERSON] працює в приватному підприємстві Глобус, яке знаходиться в с.Голубине, буд.№163 а, Свалявського району (а.с.38). Відповідно до копії Довідки за № 1005//02-30 від 11 березня 2016 року, виданої Ракошинською сільською радою Мукачівського району, згідно погосподарської книги №26 стор. 63-64 за 2011-215 рр., за адресою: с.Руське, вул.Духновича, №19, зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.38). Відповідно до Довідки від 11 березня 2016 року, [PERSON], [INFO]. Перебуває на обліку в онкокабінеті з 26 лютого 2015 року. Діагноз: захворювання сичовидної кишки (а.с.39). 07 березня 2016 року адвокатом [PERSON] було направлено [PERSON] Претензію, щодо досудового врегулювання спору, про добровільне відшкодування спричиненої ним матеріальної та моральної шкоди [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 вересня 2015 року. Відповідно до Довідки за №05-10/345 виданої начальником відділу соціальної статистики управління статистики у Мукачівському району Головного управління статистики у Закарпатській області [PERSON] від 06 грудня 2017 року, індекс інфляції за 2016 рік склав ? 112,4, а за 10 місяців 2017 року - 112,5*. Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, а частиною 3 статті 386 цього Кодексу встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так, загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є: наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобовязання. Наявність шкоди і її розміри доводить потерпілий; протиправність дій того, хто завдав шкоду. За загальним правилом, шкода, заподіяна правомірними діями, відшкодуванню не підлягає, якщо інше не встановлене законом (до таких винятків відноситься, наприклад, відшкодування шкоди, заподіяної в стані крайньої необхідності); причинний зв'язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла. Для виникнення деліктних зобовязань необхідний безпосередній причинний зв'язок між цими явищами, тобто протиправні дії повинні породжувати шкідливий результат; вина, того, хто завдав шкоду. При цьому закон виходить із презумпції вини того, хто завдав шкоди. Якщо потерпілий довів наявність шкоди, то той, хто завдав її, повинен довести відсутність своєї вини. Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 2 [PERSON] Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). -4- Відповідно до висновку Верховного Суду України, який міститься в [PERSON] від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] постановою Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. Так, при винесені судом даної постанови встановлено, що 27 вересня 2015 року о 12 годині 00 хвилин, [PERSON] в м.Мукачево на 771 км автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки Mercedes E-320, номерний знак Словацької Республіки SO639AR, виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя, не надав дорогу транспортному засобу марки Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, про стягнення матеріальної шкоди з відповідача підлягають до задоволення, оскільки такі є прямими збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 3, 4 та 5 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до пункту 3 [PERSON] Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 р. - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 9 [PERSON] Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди, в чому полягали психічні та фізичні страждання, та необгрунтовано розмір моральної шкоди. Тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат, то суд приходить до наступного висновку. У частині другій статті 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, адже відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязанням, яке виникає із зобовязальних відносин. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав до часткового задоволення даного позову. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. -5-

Outcome: approved