Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільно спілкуватися з сином [PERSON] , [INFO] . Крім цього, визначити наступні способи безперешкодного спілкування з дитиною, а саме: перша та третя субота кожного місяця з 10:00 до 17:00 за місцем, обраним позивачем, без супроводу матері з обов`язком повернути дитину до місця постійного проживання; перша та третя неділя кожного місяця з 10:00 до 17:00 за місцем, обраним позивачем, без супроводу матері з обов`язком повернути дитину до місця постійного проживання; кожен день народження дитини, а саме [INFO] кожного року до досягнення повноліття, а також у святкові дні - Новий рік (31 грудня кожного року), Різдво, Великдень (згідно з православним церковним календарем) з 10:00 до 14:00 за місцем, обраним позивачем, без супроводу матері з обов`язком повернути дитину до місця постійного проживання. Обґрунтовуючи позов позивач вказував, що він є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем. Після розірвання шлюбу у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні спільної дитини, відповідач перешкоджає йому спілкуватися з сином та виховувати його. За звернення до Снігурівської районної державної адміністрації з заявою про встановлення днів зустрічей з сином, комісією з питань захисту прав дитини було встановлено наступні дні зустрічей з сином, а саме: кожна друга та третя субота календарного місяця з 14:00 до 16:00 за місцем проживання матері та за її присутності. Однак відповідач не виконує вказаний висновок, всіляко його ігнорує. Через протиправну поведінку відповідача, що мала місце під час спроб побачитись з сином, у позивача з її рідними виникали суттєві конфлікти, що закінчувалися нанесенням тілесних ушкоджень, за фактами яких в Снігурівському ВП ГУНП провадилось досудове розслідування. Оскільки батьки мають рівні права щодо участі у вихованні дитини, просив позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. У своєму відзиві на позов від 28 травня 2020 року, відповідач позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні за відсутності спірних відносин, в обґрунтування послалася на таке. Позивач пішов з сім`ї коли дитині було лише півроку. Від надання матеріальної допомоги на утримання дитини та на її особисте утримання до досягнення дитиною трирічного віку позивач ухилявся, у зв`язку з чим була змушена звернутися до суду. 26 листопада 2019 року останній був засуджений Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 125 КК України по факту нанесення їй тілесних ушкоджень у час перебування у шлюбі. Порядок спілкування з дитиною встановлено рішенням комісії з питань захисту прав дітей Снігурівської райдержадміністрації від 25 березня 2019 року, з яким позивач погодився та не оскаржував. За період з 11 травня 2019 року по 13 липня 2019 року позивач жодного разу не відвідував дитину. 12 травня 2019 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України з приводу того, що позивач разом зі своїм братом та співмешканкою нанесли тілесні ушкодження її батькам. За період з 27 липня 2019 року 09 травня 2020 року позивач відвідував дитину 22 рази, при цьому мав змогу бачитися з сином не тільки в с. Червона Долина, але і в м. Миколаєві. Враховуючи інтереси дитини, відповідач ніяких перешкод не чинила та йшла на зустріч позивачу, який ніколи не намагався мирним шляхом урегулювати спір (вх. № 3531/20-вх. 29.05.2020). У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив про їх задоволення. При цьому, він не заперечує, що не розуміє у повній міри потреби сина, який в силу віку ще не розмовляє, а тому вважає, що без участі матері певний період часу він не зможе усвідомити потреби дитини під час спілкування з нею. Разом з тим, твердить, що постійна присутність матері не забезпечить його потреб та потреб дитини у спілкуванні. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечили необхідності встановлення заявленого відповідачем графіку його побачень з сином, однак у присутності матері до досягнення дитиною 6 років, а після цього - без згоди та присутності матері зі згоди самої дитини. Свою позицію мотивують тим, що дитина дуже прив"язана до матері, позивача, який тривалий час не приймав участі у житті дитини, майже не знає, позивач не знає та не розуміє потреб сина, який самостійно висловитися в силу віку ще не може. Крім того, позивач в сім"ї чинив домашнє насилля на очах у дитини, неуважний, а тому відповідач вважає, що він може допустити недогляд, що може мати негативні наслідки для здоров"я дитини. У задоволенні вимоги щодо зобов"язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною просять відмовити за недоведеністю. Представник третьої особи без самостійних вимог (органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації) Мельник В.В. не заперечувала проти задоволення позовної заяви з урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 04 червня 2020 року. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 21 жовтня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2019 року розірваний. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 27 лютого 2018 року за актовим записом № 203, місце реєстрації: Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 8). Як встановлено у судовому засіданні малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . За рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2019 року [PERSON] зобов`язано до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1200 грн щомісяця, починаючи з 15 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання [PERSON] до досягнення сином трирічного віку у розмірі 400 грн щомісяця, починаючи з 15 листопада 2018 року і до [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно зі ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. У зв`язку із наявністю спору між [PERSON] та [PERSON] щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Снігурівської районної державної адміністрації від 25 березня 2019 року № 16, з метою захисту прав, свобод та законних інтересів малолітньої дитини, встановлено дні зустрічей для спілкування батька [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , а саме: кожну другу та четверту суботу календарного місяця з 14:00 до 16:00 за місцем проживання матері [PERSON] , в її присутності, за умови, що дитина на той час не хворітиме та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; попереджено [PERSON] та [PERSON] про неприпустимість підбурення дитини проти матері (батька) та родичів; роз`яснено, що у випадку невиконання рішення спір за заявою однією із сторін може бути розглянутий в судовому порядку (а.с. 9). Підставою звернення до суду стало те, що після ухвалення комісією вказаного рішення, сторони не можуть досягнути згоди щодо участі батьків у вихованні їх сина. Як вбачається з листів начальника служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Наріжньої І. від 14 серпня 2019 року № 653 та начальника Миколаївської обласної державної адміністрації Пономарьової І. від 31 травня 2019 року № 0-76-19, мали місце звернення [PERSON] до служб у справах дітей з приводу перешкоджання [PERSON] його участі у вихованні сина, на що останньому повідомлено, що жодних повідомлень від працівників Широківської сільської ради щодо невиконання рішення комісії не надходило, з [PERSON] проведено профілактичні бесіди, в ході яких вона пояснила, що не мала можливості забезпечити зустрічі батька з сином лише за хвороби сина, про що його повідомляла та у випадку коли батько дитини не відвідував дитину з власного бажання, також зазначила, що останній мав можливість спілкування з сином і в інші дні, які не передбачено рішенням Комісії; [PERSON] зобов`язалася не перешкоджати зустрічам батька з сином у встановлений рішенням Комісії час; рекомендовано батькам дитини вести журнал відвідування (а.с. 10-11). Згідно з таблицею днів зустрічі батька [PERSON] з сином [PERSON] , за період з 11 травня 2019 року по 13 липня 2019 року позивач не відвідував дитину; за період з 27 липня 2019 року 09 травня 2020 року позивач відвідував дитину 22 рази, що зафіксовано під його особистий підпис (а.с. 47). Між сторонами після припинення шлюбних стосунків склалися неприязні відносини, які продовжуються. Вказане підтверджується вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 листопада 2019 року, яким [PERSON] засуджено за ч.1 ст.125 КК України, а саме нанесення легких тілесних ушкоджень своїй дружині [PERSON] (а.с.41) та витягом з ЄРДР про початок досудового розслідування Снігурівським ВП ГУНП у Миколаївській області за заявою [PERSON] та звернення [PERSON] , батька та матері відповідача, з приводу нанесення їм позивачем та іншими особами тілесних ушкоджень біля будинку за місцем їх проживання у с.Червона Долина, досудове розслідування триває. Відповідач місцем свого проживання зазначила с.Червона Долина Снігурівського району Миколаївської області, та пояснила, що проживає за вказаною адресою разом з сином та своїми батьками, та періодично у м.Миколаїв, де влаштувалася на роботу позмінно. Разом з тим, обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача з сином спричинить шкоду останньому, судом не встановлено. Вказане підтверджується також і показами свідків [PERSON] , [PERSON] , які показали, що проживають у м.Миколаїв, є сусідами відповідача, були свідками спілкування батька з своїм сином у присутності матері, дитина при цьому поводилася як завжди. Свідки також зазначили, що дитина сторін дуже прив"язана до матері, постійно потребує її уваги. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Снігурівської районної державної адміністрації від 04 червня 2020 року № 5, доцільним є спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні сина та встановлення днів зустрічей батька з сином без супроводу матері за умови, що дитина не хворіє та за попередньою домовленістю з матір`ю за місцем, обраним позивачем, з обов`язком повернути дитину до місця постійного проживання в такому порядку: перша та третя суботу і друга та четверта неділя з 10:00 до 14:00 протягом першого місяця; перша та третя субота і друга та четверта неділя з 10:00 до 16:00 протягом другого місяця; в подальшому перша та третя субота і друга та четверта неділя з 10:00 до 17:00; кожен День народження дитини та святкові дні (Новий рік, Різдво, Великдень з 10:00 до 14:00) за місцем, обраним позивачем за попередньою домовленістю з матір`ю дитини (а.с. 64). Як пояснила у судовому засіданні представник ССД при Снігурівській райдержадміністрації вказаний висновок прийнятий комісією на підставі наявних даних з урахуванням прихильності дитини до матері, потреб батька у спілкуванні з дитиною та інтересів самої дитини. Згідно з ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного із батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного із батьків, зловживання ним алкогольними або наркотичними засобами. Статтею 3 Конвенції ООН "Про права дитини" визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Враховуючи вище викладене суд, з врахуванням віку дитини - 2,6 років, частково визнання відповідачем позовних вимог, думки сторін щодо можливих варіантів способів участі позивача у спілкуванні з дитиною, вважає за доцільне зобов"язати відповідача не перешкоджати позивачу в спілкуванні з сином та його вихованні шляхом визначення днів зустрічей: перша та третя субота і друга та четверта неділя з 10:00 до 14:00 протягом першого місяця; перша та третя субота і друга та четверта неділя з 10:00 до 16:00 протягом другого місяця; в подальшому перша та третя субота і друга та четверта неділя з 10:00 до 17:00; можливості спілкування та побачень у наступні дні: День народження дитини - [INFO] , Новий рік - 31 грудня, Різдво Христове - 07 січня, Великдень - за православним церковним календарем з 10:00 до 14:00 год. Протягом перших чотирьох місяців зустрічі проводити в присутності матері та фахівця із соціальної роботи в рекреаційних зонах і місцях дитячого дозвілля, враховуючи наявність між сторонами конфлікту, що не було враховано комісією з питань захисту прав дитини при прийнятті висновку, та віку дитини. В подальшому, без присутності матері та фахівця. Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною відповідає віковим потребам малолітньої дитини та дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, повністю відповідатиме можливості дитини у повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити їхній психоемоційний стан, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Також, при прийнятті рішення про зобов"язання відповідача не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною суд враховуює попередні відносини сторін, зокрема їх пояснення стосовно конфлікту, який стався у позивача з батьками відповідачки 12.05.2019 року при прибутті його у визначений відповідачем день для надання зустрічі з дитиною, у той час як сама відповідач вдома була відсутня. Таким чином, з урахуванням вищевказаного, позовні вимоги підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial