Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що на даний час вона не має змоги оформити належним чином належну їй спадкову земельну ділянку після смерті чоловіка, так як було встановлено, що земельну ділянку, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 31.07.2003 року на території Заболотської сільської ради належала її чоловікові [PERSON] помилково було надано [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 31.01.2006 року. Таким чином власником вказаної земельної ділянки зазначено [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру, запис до якого внесено відділом Держземагенства у Радомишльському районі. Крім того, на цю ж земельну ділянку 20.09.2013 року зареєстровано право оренди за ТОВ «Агро-Регіон Радомишль». Аналогічні дані містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, дані щодо площі вказаної земельної ділянки викривлені, замість 1,6887 га у витягу Державного земельного кадастру зазначена площа цієї земельної ділянки як 1,6888 га. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.04.2016 року визнано недійсним та скасовано з дати його видачі Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на імя [PERSON]. Наявність неправомірно внесених записів до Державного земельного кадастру та, відповідно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перешкоджає позивачеві оформити спадщину на земельну ділянку та унеможливлює здійснювати її повноваження як спадкоємця, так і власника вказаної земельної ділянки, що і стало підставою для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 1,6887 га з кадастровим номером 1825082900:01:000:0111 в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер 19.03.2013 року, та якому вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 060397. Просить скасувати та визнати недійсними всі відомості про реєстрацію земельної ділянки від 31.07.2003 року за [PERSON] та всі відомості про суборенду цієї земельної ділянки з ТОВ «Агро-Регіон Радомишль», внесені 20.09.2013 року в Державному земельному кадастрі та всі записи про право власності від 17.07.2013 року, що власником земельної ділянки є [PERSON] на підставі Державного акту серії ЖТ №093064 та записи від 20.03.2013 року про право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 08.06.2012 року з ТОВ «Агро-Регіон Радомишль» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Представник позивача в судовому засіданні не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник до суду не з'явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Відповідач по справі відділ Держгеокадастру у Радомишльському районі в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі його представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.44). Відповідач відділ державної реєстрації Радомишльської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі його представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник відповідача - Заболотської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.42). Третя особа ТОВ «Агро-Регіон Радомишль» про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без участі його представника не надав, свою позицію з приводу виниклих спірних відносин не висловив. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29.03.1964 року [PERSON] та ([PERSON]) [PERSON] уклали шлюб та після реєстрації одруження кожному з подружжя присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). 19.03.2013 року [PERSON] помер у віці 76 років в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області (а.с.9). На імя [PERSON] виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 060397 від 31.07.2003 року, кадастровий номер земельної ділянки 1825082900:01:000:0111 (а.с.10). Під час оформлення спадщини після смерті чоловіка було встановлено, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093064, виданого 31.01.2006 року, ця ж земельна ділянка під кадастровим номером земельної ділянки 1825082900:01:000:0111 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1644 від 22.11.2000 року належить [PERSON] (а.с.11). Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру, запис до якого внесено відділом Держземагенства у Радомишльському районі, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 1825082900:01:000:0111, розташована на території Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, площею 1,6888 га та зареєстровано відомості про оренду вказаної земельної ділянки ТОВ «Агро-Регіон Радомишль» (а.с.17-19). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна 17.07.2013 року земельну ділянку під кадастровим номером 1825082900:01:000:0111 площею 1,6887 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON], підставою виникнення права власності зазначено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093064, виданого 31.01.2006 року (а.с.21-22). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.04.2016 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним зазначений вище Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093064, виданий 31.01.2006 року на імя [PERSON] та скасований з моменту його видачі (а.с.23-24). В силу ст. 61 ЦПК України, дане рішення суду має преюдиційне значення і підлягає виконанню. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно пунктів "г", "д" ч.3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно\~ст. 81 ЗК України\~однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті чоловіка. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України). За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. Враховуючи те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093064, виданий 31.01.2006 року, який був підставою для проведення державної реєстрації права власності в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, скасований, то суд вважає, що і державна реєстрація права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку підлягає скасуванню, як і укладений за участі останньої договір оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 6 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1)Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) субєкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані субєкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Положеннями ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що до повноважень органів державної реєстрації віднесено проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права. Формою визнання права власності позивача на спірну земельну ділянку є скасування державної реєстрації права власності попереднього власника. Укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-регіон Радомишль» договір оренди земельної ділянки від 08.06.2012 року, зареєстрований 20.09.2013 року, кадастровий номер 1825082900:01:000:0111, площею 1,6887 га має бути визнаний судом недійсним, так як цей правочин вчинений на підставі помилково виданого [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку, скасованого в подальшому рішенням суду. Відтак, ця вимога позивача є похідною від вимоги про визнання права власності на зазначену спірну земельну ділянку і підлягає задоволенню судом, так само як і вимоги про виключення з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, інформації про [PERSON] як власника земельної ділянки - площею 1,6887 га, кадастровий номер 1825082900:01:000:0111 та відомостей про оренду цієї земельної ділянки. За таких обставин суд постановляє рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved