Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою доДарахівської сільської ради, Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , мотивуючи тим, що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить слухати справу без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дарахівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Дарахівської сільської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки виданої комітетом Дарахівської сільської ради № 1216 від 08 вересня 2020 року про те, [PERSON] був головою двору в [ADDRESS] ) станом на 15.04.1991 року. Двір був колгоспний. [PERSON] був власником житлового будинку по [ADDRESS] , який збудований ним в 1957 році. В даному домогосподарстві проживали і були зареєстровані станом на 15.04.1991 року: [PERSON] 1919 року народження, помер [INFO] дружина - [PERSON] 1923 року народження, померла [INFO] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09 грудня 2003 року [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] , 04 липня 2003 року склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] , [PERSON] . Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25 грудня 2007 року [PERSON] помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка фактично вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті [PERSON] померлого [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померлого [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ).

Outcome: approved