Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач у вересні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 24.07.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] кредитного договору №01013188144 відповідачу був виданий кредит у сумі 45970грн. на термін до 10.07.2013р. зі сплатою 9,99% річних за користування кредитом, а останній зобов'язався в порядку та умовах, що визначені Кредитним договором щомісячно сплачувати платіж на погашення кредиту в сумі, , строки та умовах, що передбачені Додатком № 1 до кредитного договору. У порушення умов Кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.07.2013 року має прострочену заборгованість з кредитом - 32576,14грн., по відсотках 6812,29грн., комісії - 4780,80грн., неустойки 9036,2 грн. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором №01013188144 від 24.07.2008року ТОВ «Кредитні Ініціативи». Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 53205,43грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 03.11.2014р. скасоване заочне рішення у справі від 25.11.2013р. про задоволення позову та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судове засідання представник позивача скерував заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник, адвокат [PERSON] позов не визнали, в наданій суду заяві просили застосувати строк позовної давності, пояснили, що 10.01.2009р. кредитодавцем ТОВ «Простофінанс» було направлено відповідачу вимогу дострокового повернення боргу до 31.01.2009р., якщо сторонами не буде погоджено збільшення відсоткової ставки за кредитним договором. Оскільки відповідач не надав згоду на підвищення відсоткової ставки, то строк виконання ним основного зобов'язання кредитодавцем був змінений на 31.01.2009р., з даного часу почався перебіг трирічного строку позовної давності, однак кредитодавець пред'явив даний позов у вересні 2013 року після спливу трирічного строку позовної давності. Також вказували, що позивач у справі не надав належного документального підтвердження підстав правонаступництва за договором купівлі-продажу кредитного портфелю, зокрема не представив суду оригінали даного договору уступки права вимоги та додатків до нього, отже не підтвердив факт уступки йому первісним кредитором права вимоги до відповідача за кредитним договором від 24.07.2008р. № №01013188144. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 24.07.2008 року року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №01013188144, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 45970грн. для придбання транспортного засобу, зі сплатою відсотків 9,99% річних, разової комісії за надання кредиту 1,5% від суми кредиту, щомісячної комісії 0,26%, строком погашення до 07.10.2013року, умови договору позичальником дотримувались до січня 2009р., всього згідно довідки про грошові надходження загальна сума платежі від відповідача склала 22 165,67 грн. 10.01.2009р. кредитодавцем на адресу відповідача було направлено повідомлення про підвищення відсоткової ставки по кредитному договору та в разі незгоди ставилась вимога дострокового повернення кредиту до 31.12.2009р. Згідно доводів позову, 18.05.2012 року між ТОВ "ПростоФінанс"та ТОВ "Кредитні Ініціативи укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ "Кредитні Ініціативи" первісним кредитором відповідачки ТОВ "ПростоФінанс" було відступлено право вимоги за кредитним договором від 24.07.2008р. № №01013188144. Заборгованість відповідача станом на 10.07.2013 року становить 53205,43грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 32576,14грн., відсотки 6812,29грн , комісія 4780,80грн., неустойка 9036,2грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь в справі, має право вимагати подання оригіналу. В судовому засіданні позивачем не надано суду належного документального підтвердження підстав правонаступництва за кредитним договором з відповідачем на підставі договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 18.05.2012р.. Надана позивачем до суду ксерокопія зазначеного договору (а.с.16-20) не завірена, витяг з додатку 1 до договору (а.с.21) наданий не у формі завіреної копії, а у формі довідки аналітика ТОВ «Кредитні ініціативи». Позивачу судом було направлено вимогу надати до судового засідання 19.03.2015р. для дослідження оригінал договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012р. з додатком № 1 до нього щодо переліку кредитних договорів, зазначена вимога отримана позивачем 10.03.2015р. згідно поштового повідомлення в матеріалах справи та залишена без виконання. За таких обставин оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач в супереч ст.60 ЦПК України не підтвердив належними та допустимими доказами факт уступки йому вимоги первісним кредитором до відповідача за кредитним договором від 24.07.2008р. № №01013188144. Що стосується заяви відповідача про пропуску строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цього права. Згідно ст.267 ЦК України сплив позовної давності до пред"явлення позову, про застусування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом 31.01.2009р. кредитор відповідно до умов кредитного договору в зв'язку з недосягненням сторонами згоди щодо нового розміру відсоткової ставки змінив строк виконання основного зобов'язання. У разі зміни кредитором строку виконання основного зобов'язання передбачений ст.261 ЦК України трирічний строк позовної давності підлягає обрахуванню від цієї дати. Разом з тим, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках,коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи позивачем не буде доведено наявність суб"єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності,а за безпідставністю матеріально-правової вимоги. Враховуючи вищевикладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, в зв'язку з цим відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача й понесені судові витрати.

Outcome: dismissed