Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, вказуючи, з урахуванням уточнень, що відповідно до договору дарування від 25 липня 2013 року вона є власником квартири [ADDRESS] , у якій зареєстрована та постійно проживає з 07 жовтня 2015 року. 19 листопада 2019 року її квартиру було залито з квартири № 44 , що розташована зверху над її помешканням, та як наслідок пошкоджено належне їй майно. Працівниками КП «Служба єдиного замовника» з цього приводу було складено акт від 22 листопада 2019 року. При обстеженні квартири № 44 було виявлено протікання на приєднанні лічильника холодної води, корінний кран подачі води був перекритий, але знаходився у несправному стані. Кран було замінено. На пропозицію позивачки добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду відповідач відповіла відмовою. Вартість необхідних ремонтно-відновлювальних робіт відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи складає 2294,63 грн. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] : - матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 2294,63 грн., - витрати з оплати вартості експертизи у розмірі 3530,30 грн. та послуг банку у сумі 35,30 грн., - вартість транспортних послуг у зв`язку із залучення експерта у загальному розмірі 900 грн., - а також відшкодувати витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2100 грн. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач пояснила, що 19 листопада 2019 року близко 19 години при поверненні додому вона побачила, що її квартира була залита зверху, про що повідомила відповідачку, яка прийшла на місце разом із чоловіком. У її квартирі у санвузлі відпала частина стелі та було пошкоджено стіну у суміжній кімнаті, все зафіксовано на фото. Разом з відповідачкою та чоловіком останньої вони пройшли до квартири на поверх вище, де у санвузлі протікала труба, підлога біля неї була мокра, вона змогла рукою з підлоги зачерпнути розмокший бруд, на що вказала відповідачці. У добровільному порядку відшкодувати завдану матеріальну шкоду відповідачка відмовилася. Наступного дня позивачка звернулася до КП «СЕЗ», написала заяву про складення акту та вихід комісії на місце. 22 листопада 2019 року їй зателефонували з КП «СЕЗ» про вихід комісії, вона попередила відповідачку, яка запізнилась. Після обстеження її помешкання представниками СЕЗ було складено відповідний акт. До теперішнього часу вона не ремонтувала квартиру, вигляд слідів залиття на фото, доданих до позову, та тих, що зроблені експертом, повністю збігаються. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача адвокат Шпільов С.І. пояснив у судовому засіданні, що на час залиття позивачкою було прийнято у спадок квартиру померлого брата, вона нею розпоряджалася - там мешкали її родичі, вона давала оголошення про оренду квартири. Законом визначено, що власник зобов?язаний утримувати своє майно. Як зазначено в акті обстеження КП "СЕЗ", доступу до кв. [ADDRESS] не було надано. Доводи про те, що вода до квартири [PERSON] потрапила з даху будинку є припущенням [PERSON] . Остання, на його думку, умисно не повідомила суд про продаж квартири. Як зараз з?ясувалося, станом на час проведення експертизи квартира вже належала іншим особам. Експерт при проведенні дослідження оглянув на місці наслідки залиття, зробив фотознімки, [PERSON] забезпечила його приїзд та оплатила транспортні витрати. У добровільному порядку відповідачка відмовилася вирішити питання відшкодування збитків. Щодо витрат на оплату правової допомоги пояснив, що в укладеному між ним і [PERSON] договорі зазначено найменування робіт, які повинен виконати адвокат. Про отриману оплату своїх послуг він видав позивачці відповідну довідку. Просив зодовольнити позовні вимоги з урахуванням уточнень. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримуючи відзив на позовну заяву (а.с. 38-39, 49-50), з якого вбачається, що власником квартири [ADDRESS] був брат [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак через нестачу коштів свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Недовгий час після смерті брата у квартирі жили її родичі, переселенці з м. Донецьк, по їх від`їзду квартира закрита. У вказаній квартирі вона не проживала і не проживає, але часто туди навідується, усі комунікації у помешканні відключені, у тому числі водопровід. Вважає, що мала місце корозія водопровідної труби, яка пролягає через усі поверхи та нею у даному випадку не було допущено ані умислу, ані необережності. Коли їй з приводу залиття зателефонувала позивачка [PERSON] , відповідач прибула на місце за 15 хвилин. У квартирі № 41 стеля обклеєна декоративною плиткою, дві з яких відійшли, вода зі стелі не лилася і не крапала. Вони разом із позивачкою підійнялись до квартири брата та виявили, що труба із водяним лічильником розташована близько до стіни, її пошкодила корозія та маленькими краплями вода стікала по трубі. Наступного дня відповідачкою був викликаний майстр з ЖЕКу, який виконав заміну кранів, таким чином причина була усунута. Вона звернулася до [PERSON] щодо питання відшкодування шкоди, однак остання не забажала розмовляти із відповідачкою. Пізніше вона дізналася, що 22 листопада 2019 року позивачка викликала комісію з ЖЕКу для огляду квартири, вважає, що [PERSON] навмисно повідомила її про це вже після того, як члени комісії пішли. Через два тижні [PERSON] знов телефонувала відповідачці щодо залиття квартири та вона одразу прибула на місце, викликала слюсаря з ЖЕКу. Коли вони зайшли до квартири № 44 , все було сухо, адже крани були замінені та вода повністю перекрита. Квартиру її брата тоді оглянув також приватний сантехнік, який у той час виконував роботи у квартирі позивачки [PERSON] , течі він не знайшов. Від поведінки [PERSON] відповідачка перенервувала та стан її здоров`я погіршився. Вважає, що сума матеріальних збитків, заявлена до відшкодування, значно завищена та не відповідає дійсній вартості матеріалів, просила суд врахувати, що вона є пенсіонеркою із мінімальним розміром пенсії. Вважає, що вимагати відшкодування спричиненої шкоди можливо лише з власника нерухомого майна, яким вона не являється. Дійсно, вона давала у місцеву газету оголошення про сдачу квартири брата у найм та залишала свій номер телефона, оскільки хотіла її продати та шукала покупців. Станом та теперішній час квартира нею продана. У подальшому, у судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що на її думку заміна крана у кв. № 44 майстром ЖЕКу була проведена з розрахунку на майбутнє, прямих показань до цього не було, у її квартирі не було виявлено течі, вони із слюсарем бачили лише вологість. Вважає, що вода до квартири позивачки могла затекли з криші через плити будинку. У задоволенні позову просила відмовити. Представник відповідача адвокат Кошель А.С. у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивачки вважає необгрунтованими та недоведеними. Зазначив, що якщо і мало місце залиття квартири позивачки, відповідачка була позбавлена можливості власноруч його виявити, явної течі не було. Відповідачка [PERSON] не являється власником квартири [ADDRESS] , згідно інфомації державного реєстру власником на той час був її померлий брат [PERSON] . На їм?я останнього були також відкриті усі особові рахунки комунальних служб. Тому, [PERSON] не має відповідати за цим позовом. В акті обстеження, складеному представниками КП "СЕЗ" м. Костянтинівки, зазначено, що відійшли дві плитки зі стелі у кв. № 41 , але прояви води були відсутні, про те, що бігла вода зазначено зі слів заявниці обстеження. Також, при складенні акту не були присутні одночасно як постраждала так і, так звана, винна особи. Член комісії [PERSON] на місце не виходила. Вважає, що причина залиття у даному випадку не встановлена. Крім того, у матеріалах справи є довідка КП "СЕЗ" про те, що станом на 17 грудня 2019 року у квартирі № 44 сантехніка у порядку, яку не було чомусь взято до уваги експертом. Кошторис, складений ФОП [PERSON] , на його думку є неналежним та недопустимим доказом, так як невідомо, чим останній керувався при його складенні. Доказів того, що [PERSON] має право на складення такого кошторису, надано не було. Щодо заявлених до стягнення витрат на послуги адвоката, вважає, що вони не підлягають відшкодуванню, так як до матеріалів справи не було додано акту виконаних робіт, також у договорі має бути зазначена вартість таких послуг.У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні пояснила, що займає посаду прораба у КП «СЕЗ» м. Костянтинівки. Від 21 листопада 2019 року у журналі заявок малася заявка від мешканки кв. [ADDRESS] з приводу течі водоміра та залиття квартири знизу. На місце вийшов слюсар, встановив, що водомір був непридатний до використання, однак чіпати його працівники КП «СЕЗ» не мають права, у присутності мешканки кв. № 44 був замінений корінний кран на квартиру. На місці течі була мокра підлога, у квартирі знизу - мокра стеля. З приводу залиття був складений акт за заявою мешканки кв. № 41 , свідок приймала участь в огляді, при виході до кв. № 41 вони бачили сліди залиття, зі стелі відпали дві плитки та були плями на стіни у суміжній кімнаті. Вважає, що залиття сталося через протікання по підлозі, та припускає, що воно могло тривати не один день. Мешканка кв. № 41 самостійно не могла так намочили стелю квартири. Пізніше, 16 грудня 2019 року, було друге звернення від [PERSON] з приводу залиття квартири, акт у той раз не складався. Свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що має технічну освіту, займає посаду інженера у КП "СЕЗ". Інформація, зазначена в акті обстеження квартири [ADDRESS] , є вірною, вона її підтверджує. Перед виходом на місце за заявкою було телефоном повідомлено заявника - мешканку кв. №41. Мешканка кв. № 44 прийшла пізніше. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що у квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає, вона казала, що навідується туди. До квартири [PERSON] працівників КП "СЕЗ" не запрошувала, повідомила, що приходив слюсар, замінив кран. Внаслідок залиття у кв. № 41 у ванній кімнаті зі стелі відпали дві плитки, на суміжній стіні у кухні залишилась темна полоса. Таке залиття на її думку могла статися і за півдня, а могло і підтоплювати поступово, приблизно місяць, адже у кв. № 44 на лічильнику підкрапувало та був несправний кран. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що займає посаду слюсаря у КП "СЕЗ" м. Костянтинівки, він виходив на місце за заявкою мешканки кв. [ADDRESS] , там було протікання по трубі, було встановлено кран та перекрито його на квартиру, щоб виявити та усунути причину залиття. Він, як слюсар, не може чіпати лічильник, оскільки він опломбований. На місці протікання була плитка та по плитці було мокро, він спускався у кв. № 41 та бачив пляму на стіні розміром з півметра. Вважає, що за таких умов, які він побачив, залиття могло статися упродовж 3-5 днів, так як там поступово підкрапувало по трубі. Свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що займає посаду начальника виробничо-технічного відділу КП "СЕЗ" м. Костянтинівки, входила до складу комісії з обстеження помешкання внаслідок залиття, її підлеглі оглядали квартиру за заявкою [PERSON] , вона ж підписала відповідний акт. Свідку відомо, що до КП "СЕЗ" зверталася також і [PERSON] . Особисто свідок із нею не спілкувалася. Свідок [PERSON] пояснил у судовому засіданні, що є фізичною особою-підприємцем, серед видів діяльності - придбання відходів металобрухту, будівельно-монтажні роботи, на його думку, має право на проведення оцінки вартості ремонтних робіт. На прохання позивачки у справі він прийшов до квартири, провів загальний огляд, підрахунки та скав кошторис. У квартирі бачив сліди залиття, на той момент вода вже не тікла. Ціни на матеріали брав з мережі інтернет, вартість проведення робіт зазначив з власних розцінок, туди входить й заробітна плата робітників. Визнає, що при складенні кошторису допустив ряд неточностей, так, помилився по квадратурі пошкоджень, необхідній кількості фарби та шпалер. Його розрахунок потребує корегування. Складення коштрису оплатила замовник [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] (а.с. 5-9) на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 17-18), що підтверджується договором дарування від 25 липня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Борисевич В.А., р/№ 1173 (а.с.10), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6829137 від 25 липня 2013 року (а.с.13). У відповідності із договором купівлі-продажу від 16 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Борисевич В.А., р/№ 2156, витягу з Державного реєстру правочинів № 12135280 (а.с. 44-45), власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 42). Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстроване у Костянтинівському міському БТІ 07 грудня 2012 року, за р/№ 238, кн.. 155 (а.с. 46), відповідні відомості про реєстрацію права власності [PERSON] внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 12). [PERSON] помер [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис про смерть Відділу ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області № 189 від 03 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 43). Відповідно до інформації Костянтинівської ДНК від 02 березня 2020 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59651973 (а.с. 64-65), в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 349/2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , заведена 20 липня 2015 року по заяві про прийняття спадщини за законом від сестри - [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину на день надання відповіді не видане. 22 листопада 2019 року представниками КП «Служба єдиного замовника» складено акт обстеження житлового фонду (а.с. 11, 48), згідно якого обстежено квартиру [ADDRESS] за фактом залиття з вище розташованої кв. № 44 , яке сталося 19 листопада 2019 року. Квартира № 41 розташована на 4-му поверсі, однокімнатна, приватизована. При зовнішньому огляді приміщень квартири у присутності заявника [PERSON] встановлено наступне: - санвузол - стеля обклеєна декоративними плитами, стіни і підлога облицьовані керамічною плиткою. Під час залиття вода, зі слів заявника, бігла зі стелі, внаслідок чого відпали дві плитки; - кухня - стеля пофарбована водоемульсійною фарбою по шпаклівці, стіни поклеєні шпалерами, робоча стінка облицьована керамічною плиткою. Сліди залиття на стелі, з боку санвузла, на площі 0,13 кв.м. На стіні, суміжній з санвузлом, сліди залиття на площі 0,3 кв.м, шпалери потемнішали. Квартира № 44 розташована на 5-му поверсі над кв. № 41 . Доступ в кв. № 44 не був наданий, двері не відчинили. При обстеженні квартири № 44 21 листопада 2019 року працівниками ЖЕКу було виявлено протікання на приєднанні лічильника холодної води, що спричинило залиття помешкань кв. № 41 . Корінний кран подачі води в кв. № 44 був перекритий, але знаходився в несправному стані. Кран було замінено і перекрито. Акт підписано членами комісії: начальником ВТВ Скляровою Н.Є., інженером ВТВ [PERSON] , майстром ділянки [PERSON] (а.с. 11, 48). 27 січня 2020 року майстром дільниці КП «СЕЗ» [PERSON] , як власнику кв. [ADDRESS] , видано довідку (а.с. 47) в тому, що робітниками КП «СЕЗ», на обслуговуванні якого знаходиться будинок, 17 грудня 2019 року було проведено обстеження технічного стану сантехнічного обладнання квартири за зверненням мешканців квартир № 41 і кв. №44 . Внаслідок проведеного обстеження порушень не виявлено, сантехнічне обладнання кв. № 44 знаходиться у задовільному стані. При цьому, враховуючи, що як встановлено у ході судового розгляду справи, залиття квартири позивачки мало місце 19 листопада 2019 року, вказана довідка не приймається судом, оскільки її видано 27 січня 2020 року за результатами обстеження технічного стану сантехнічного обладання квартири відповідачки, проведеного 17 грудня 2019 року. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено у ході судового розгляду справи з інформації Костянтинівської ДНК від 02 березня 2020 року (а.с. 64-65), відповідачем [PERSON] у встановлений законом строк було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті померлого [INFO] брата [PERSON] , 20 липня 2015 року було заведено спадкову справа № 349/2015. З пояснень відповідачки у судовому засіданні встановлено, що станом на 19 листопада 2019 року нею не було отримано свідоцтво про право на спадщину, оскільки вона мала намір оплатити оформлення купівлі-продажу квартири за рахунок покупців, пошуком яких займалася, розміщувала оголошення у місцевому друкованому виданні щодо оренди квартири, надавала право тимчасового проживання у квартирі родичам, таким чином, користувалася та розпоряджалася вказаним нерухомим майном. Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно статті 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику майна. Приймаючи до уваги викладене, суд не погоджується із доводами сторони відповідача про відсутність підстав до пред?явлення даного позову до [PERSON] . Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2). За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди, тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. При цьому, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, згідно із якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 7501 від 19 грудня 2020 року (а.с. 200-210), згідно акту обстеження житлового фонду КП «СЕЗ» від 22 листопада 2019 року причиною залиття квартири [ADDRESS] , було протікання на приєднанні лічильника холодної води у квартирі [ADDRESS] . Вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі [ADDRESS] [PERSON] складає 2 294,63 грн. (а.с. 204 зворот). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Акт обстеження житлового фонду КП «СЕЗ» від 22 листопада 2019 року, прийнятий до уваги експертом, складений за результатами обстеження квартир № 41 та [ADDRESS] , є первинним документом, що засвідчує факт певної події, містить детальний опис пошкоджень, виявлених оглядом квартири № 41 , характер залиття, відомості про встановлені причини залиття, а також про їх усунення, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. За таких обставин, доводи представника відповідача про неспроможність висновків експерта щодо причин залиття квартири позивачки [PERSON] є необґрунтованими та підстав ставити під сумнів висновок експерта суд не вбачає. Як зазначено у матеріалах експертного висновку, на відповідь експерта було поставлене запитання: яка причина залиття квартири [ADDRESS] , що мало місце 19 листопада 2019 року, та яка вартість матеріальної шкоди (збитків) викликаної необхідністю проведення ремонтно-відновлювальних робіт, завдана власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] .? (а.с. 201). Для вирішення поставленого питання об`єктом дослідження згідно матеріалів судової будівельно-технічної експертизи була квартира [ADDRESS] (а.с. 201 зворот). Суд зауважує, що при вирішенні клопотання сторони позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи стороною відповідача не було запропоновано власних питань на вирішення експерта, а так само, відповідач, її представник не мали у ході судового розгляду клопотань до суду щодо призначення експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивачки, залучення експерта чи то допиту експерта у судовому засіданні, витребування додаткових доказів, тощо. Висновок експерта в частині встановлення вартості матеріальної шкоди (збитків) є деталізованим, обґрунтованим та проведеним особою, яка повністю відповідає критеріям, визначеним для судових експертиз вимогами ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу», має необхідний професійний досвід та фахову спеціалізацію, а тому суд вважає такий висновок допустимим доказом. Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлення клопотань. Від учасників справи до суду не надходило клопотань щодо залучення до участі у судовому розгляді КП "Служба єдиного замовника" м. Костянтинівки. У ході судового розгляду справи, у межах заявлених позовних вимог, не вирішувалося питання щодо правомірності дій представників КП "СЕЗ" при складенні акту обстеження від 22 листопада 2019 року. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 (в редакції від 24.01.2006 року) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Вину у завданні шкоди позивачу внаслідок залиття належної їй квартири відповідач належними та допустимими доказами не спростував. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. За таких обставин, встановивши, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, враховуючи обставини та тривалість часу, протягом якого позивач вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода (збитки), викликана необхідністю проведення ремонтно-відновлювальних робіт, завданих позивачу внаслідок залиття, яке сталося 19 листопада 2019 року, у розмірі 2294грн 63 коп. При цьому, суд не приймає до уваги наявний у матеріалах справи локальний кошторис на ремонтно-відновлювальні роботи приміщень квартири [ADDRESS] , складений ФОП [PERSON] (а.с. 19-20), на який як на доказ посилається сторона позивача, та вважає обґрунтованими доводи сторони відповідача щодо його неналежності та недопустимості, оскільки суду не надано доказів щодо повноважень виконавця кошторису на виконання таких робіт, останній не був попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та вказаний кошторис спростовується висновком судової будівельно - технічної експертизи № 7501 від 19 грудня 2020 року. Крім того, допитаним у судовому засіданні свідком [PERSON] надані пояснення про складення кошторису, як орієнтовного, та допущення низки помилок у підрахунках. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 768 грн 00 коп. (а.с. 4-а). Вирішуючи питання щодо покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 2100 грн., суд дійшов таких висновків. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.2) Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 2100 грн., позивачем надані договір від 23 грудня 2019 року про надання правової допомоги (а.с. 23), довідку про сплату позивачем за послуги адвоката Шпільова С.І. 2100 грн (а.с. 21). Як вбачається з договору про надання правової допомоги (а.с. 23) в ньому наведений опис робіт, які бере на себе обов?язок виконати адвокат Шпільов С.І., та їх вартість - 2100 грн., обов?язок зі сплати якої бере на себе [PERSON] акож, є підтвердженою оплата даної вартості позивачем (а.с. 21). Приймаючи до уваги викладене, у зв?язку із висновком суду про задоволення позову, документально підтверджені витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зауважує, що під час судового розгляду цивільної справи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, як і доказів у підтвердження неспівмірності таких витрат, від сторони відповідача до суду не надходило, що підлягає доведенню учасниками справи у відповідності із положеннями ч. 6 ст. 137 ЦПК України. Наведене узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постанові у цивільній справі за № 311/2813/17 від 22 січня 2020 року. Відповідно до ч.7 ст. 72 ЦПК України, експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Таким чином, з відповідача на користь позивача у справі слід стягнути документально підтверджені витрати, пов`язані із проведенням експертизи, у розмірі 3530 грн 30 коп, вартість транспортних послуг, пов`язаних із залученням експерта, у розмірі 900 грн 00 коп, понесені позивачкою [PERSON] (а.с. 193, 222-224). При цьому, суд не вбачає підстав до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] 35 грн. 30 коп. послуг банку при оплаті вартості проведення експеризи (а.с. 224), як таких, що не грунтуються на діючому законодавстві. На підставі викладеного та

Outcome: approved