Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким: Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі ТДВ СК «Альфа - Гарант») на його користь страхове відшкодування у сумі 157926,85 грн., понесені судові витрати які складаються з витрат на оплату судового збору у сумі 1579,30 та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн., всього у сумі 5579,30 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2020 року о 15-35 годин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MAN», номерний знак [NUMBER] , з причепом gleichfahrzeugbau, номерний знак [NUMBER] на перехресті вул. Омельченка та пр. Моторобудівників в м.Запоріжжі допустив самовільний рух транспортного засобу внаслідок чого він почав рух назад та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився позаду, чим порушив п. 15.12 ПДР України. Внаслідок цієї ДТП автомобілям завдано механічні пошкодження. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2021 року, яка вступила в законну силу, [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4542723 від 06.10.2020 року відповідальність [PERSON] застрахована ТДВ СК «Альфа - Гарант» (на дату укладенні ПРАТ СК «Арсенал Страхування»). Після настання страхового випадку, 23.12.2020 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП, та подав заяву про страхове відшкодування, надавши усі необхідні документи. 19.03.2021 року повідомленням №12/1222, позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив йому у виплаті страхового відшкодування вважаючи, що на момент ДТП він не був власником автомобіля, тобто не мав на нього права і розрахунок відшкодування не відповідає дійсній ринковій вартості автомобіля. Позивач стверджує, що набув право на відшкодування тим, що автомобіль Volkswagen Touareg, державний номер [NUMBER] був придбаний ним на підставі договору купівлі - продажу №7502/20/007498 від 19.12.2020, зареєструвати своє право не встиг через ДТП. У договорі сторони зазначили ціну автомобілю Volkswagen Touareg 35000,00 грн., яка не є його дійсною ринковою вартістю, що призвело до неправильних розрахунків. Оцінка вартості матеріального збитку не відповідає дійсності. З цією позовною заявою позивач звернувся 08.07.2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2021 матеріали цивільної справи були надіслані до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю. 12.08.2021 року справу було розподілено на суддю Карабак Л.Г., ухвалою від 17.08.2021 року було відкрите провадження у справі. Відповідач надав до суду відзив у якому проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що [PERSON] не було надано необхідних документів, які б надавали йому право на отримання страхового відшкодування. Сторони не з`явилися у судове засідання, проте вони вчасно повідомлені про час та місце слухання страви, висловили свою позицію, позивач просив розглядати справу на його відсутність і тому суд вирішив розглядати справу на відсутність сторін. Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи доводи сторін щодо права [PERSON] на страхове відшкодування, суд вважає, він має таке право виходячи з встановленого судом. Так [PERSON] стверджує, що автомобіль Volkswagen Touareg, був придбаний ним на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу №7502/20/007498 від 19.12.2020. З доданого до матеріалів справі договору убачається (засвідчена копія), що [PERSON] придбав цей автомобіль у суб`єкта господарювання, що здійснює торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії - ТОВ «АВТОКОНСУЛ», проте договір [PERSON] не підписаний і тому не можна вважати, що він став власником автомобіля з моменту укладення цього договору (а.с.25). Позивач також не виконав вимоги «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998, пункт 7 якого, зобов`язує покупців зареєструвати транспортний засіб у 10 денний термін після його придбання, позивач зареєстрував його після ремонту лише 20.02.2021 року. Так, з точки зору того, що право власності на автомобіль виникає саме з моменту його державної реєстрації, то на момент ДТП [PERSON] не був власником автомобіля, але право на відшкодування шкоди виникає у нього з інших підстав. Так частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі. А оскільки [PERSON] на момент ДТП правомірно користувався автомобілем, був його фактичним володільцем, то він є саме тією особою, якій завдано збитків, а відтак він має право на відшкодування шкоди, виходячи з правового змісту ч. 1 ст. 22 ЦК України, якою передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з положень ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза, це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ч.ч. 16, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За правилами ч.ч. 4 та 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2021 року, яка вступила в законну силу, [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цією постановою встановлено, що 22.12.2020 року о 15-35 годин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MAN», номерний знак [NUMBER] , з причепом gleichfahrzeugbau, номерний знак [NUMBER] на перехресті вул. Омельченка та пр. Моторобудівників в м.Запоріжжі допустив самовільний рух транспортного засобу внаслідок чого він почав рух назад та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився позаду, чим порушив п. 15.12 ПДР України. Внаслідок цієї ДТП його автомобілям завдано механічні пошкодження. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в момент ДТП було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4542723 від 06.10.2020 в ТДВ СК «Альфа-Гарант», ліміт відповідальності за яким за спричинену шкоду майну визначена в розмірі 130 00 грн. Розмір франшизи становить 2500,00грн. (а.с.28). Щодо розміру відшкодування суд виходить з такого: після ДТП, яка сталася 22.12.2020 року, позивач направив відповідачеві відповідну заяву на відшкодування, яка отримана 29.12.2020 року. Додано такі документи: повідомлення про ДТП, копія полісу страхування, копія квитанції, копії паспорту та ідентифікаційного коду, копію посвідчення водія, та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію схеми місця ДТП, копію договору купівлі - продажу, відповідно до якого вартість автомобіля становить 35000,00 грн. копію договору комісії від 19.12.2020, копію акту огляду реалізованого ТЗ від 19.12.2020 року та копію акту від 19.12.2020 року, фото з місця ДТП. 12.01.2021 року відповідачеві позивачем було надано копію квитанції від 28.12.2020 року, копію заказу - наряду від 28.12.2020 року, копію розрахунку від 28.12.2020 року, 23.02.2021 року надано копію постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. На виконання вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 28.12.2020 року було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено протокол огляду. Далі ТДВ СК «Альфа-Гарант» замовило оцінку вартості матеріального збитку, яка була проведена експертом [PERSON] . Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку №16/04/2021 виконано експертом Платуновим А.Є (сертифікат Фонду держмайна України №89/21) вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля Volkswagen Touareg, державний номер [NUMBER] , становить 70 971,51 з урахуванням 20% ПДВ (а.с.46-50). Саме цей розрахунок суд бере до уваги, оскільки інших експертних судових висновків не надано, а належним та допустимим доказом вартості майна та матеріальних збитків є виключно висновки експертних досліджень. Не можна вважати належним доказом рахунок з СТО №СПС0033069 від 28.12.2020, оскільки він не є доказом вартості матеріального збитку, платником за цим рахунком зазначено іншу особу - [PERSON] , крім того у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовується лише оцінена шкода. Не цей рахунок доказом оплати ремонту. Зокрема Страховик відшкодовує у відповідності до правил ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" лише оцінену шкоду, підтверджену актом, який має відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ, Фонду держмайна України від 24.11.2003 року. Звертає на себе увагу, що попередній власник автомобіля [PERSON] , передаючи автомобіль на комісію підписав акт від 19.12.2020 року погодивши його ціну 35000,00 грн., за цю ціну ТЗ було реалізовано, з такої з вартості вірогідно були сплачені відповідні податки та збори, які є обов`язковими при державній реєстрації транспортного засобу. У відповідності до правил п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Виходячи з вищезазначеної норми права убачається, що сума відшкодування зменшується на суму податку на додану вартість. Позивач не надав доказів того, що він поніс витрати з оплати ПДВ, відтак вартість матеріального збитку має бути зменшена на 20% (ПДВ), та зменшена на суму франшизи 2600,00, яка не відшкодовується страховиком. Суд бере до уваги такий розрахунок : сума збитку, мінус 20% ПДВ, мінус франшиза: 70971,51 грн. - 14194,30 грн. - 2600,00 грн. = 54 177, 21 грн. За таких обставин, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування заподіяної позивачу матеріальної шкоди слід стягнути у розмірі 54 177,21 грн. Позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат: сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: згідно з ч.1,ч.3 ст.133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги розрахунок робіт (наданих послуг), копія ордеру серії АР №1053963 від 13.07.2021, відтак убачається, що витрати на правничу допомогу дорівнюють 4000,00 грн. При частковому задоволенні позову, витрати з оплати судового збору відшкодовуються пропорційно задоволеним вимогам, відповідно до ставок встановлених Законом України «Про судовий збір», у сумі 541,77 грн. На підставі ст.ст. 22,1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 22, 29, 34, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV та

Outcome: partial