Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

06 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилась дитина [PERSON], [INFO], яка після розірвання між ними шлюбу залишилась проживати разом з відповідачем. Фактично, після припинення між ними шлюбних відносин, у них почались непорозуміння з приводу участі у вихованні доньки, позивачеві створювались перешкоди у нормальному спілкуванні з дитиною. Обставин, що є перешкодою у спілкуванні ним з дитиною, окрім, тих, які створює відповідач, він не має та фактично увесь час намагається налагодити зв'язок з донькою. У звязку з чим, він вимушений звернутись до суду з позовом та просить: 1) зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; 2) визначити наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO]: - особисте спілкування,\~побачення три рази на тиждень: пятниця, субота, неділя з 16.00 год. До 18.00 год. за місцем проживання, перебування доньки; - спільний відпочинок у першій половині літа; - необмежене спілкування з донькою [PERSON], [INFO], особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; 3) зобовязати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. У судовому засіданні 12 липня 2017 року позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що від з відповідачем проживали разом до 2012 року, після припинення проживання, приблизно весною 2012 року, відповідач добровільно надавала йому можливість спілкуватись з дитиною кожні вихідні та в будні дні, коли він приходив, однак, взимку 2013 року відповідач почала чинити йому перешкоду у спілкуванні з донькою, на його телефонні дзвінки не відповідає, коли він приїздив, дитини не було вдома, та фактично з того часу він не бачить доньку і лише приблизно в травні 2017 року йому вдалось поспілкуватись з дитиною телефоном протягом лише однієї хвилини. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надавши пояснення, аналогічні тексту позовної заяви. Додала, що відповідач вивезла дитину, речі та меблі до с. Вижвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області. Спочатку відповідач не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з [PERSON], [PERSON] купував дитині одяг, брав доньку на вихідні, на свята. В кінці 2012 року відповідач запевнила, що і надалі не буде чинити перешкод у спілкуванні, однак на Новий 2013 рік, батьки відповідача не пустили [PERSON] до доньки та викинули подарунки, які він приготував для неї. Відповідач купував дитині одяг та велосипед, однак ці подарунки не приймались та відповідачем йому наголошувалось про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, відповідач постійно зачиняє двері та не дає побачити дитину. Позивач намагається налагодити зв'язок з донькою, [PERSON] часто хворіє, їй не вистачає батьківського виховання та [PERSON] бажає та має можливість спілкуватись з нею, забезпечувати дитині спільний відпочинок на морі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 12 липня 2017 року не заперечувала проти часткового задоволення позову в частині особистого спілкування позивача з дитиною, однак заперечувала проти того, що вона нібито чинить [PERSON] перешкоди у такому спілкуванні та заперечувала проти спільного відпочинку дитини з батьком у першій половині літа, оскільки [PERSON], ще досить маленька. Пояснила, що у січні 2012\~року, коли дитині було один рік та чотири місяці, вона разом з донькою виїхала проживати до своїх батьків у с. Видвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області. До двох років дитина була на грудному вигодовуванні, вона близько шести разів на день годувала [PERSON] груддю. Вона надавала доньку позивачу, однак приблизно у січні-березні 2012 року, після чергового відвідування батька, дитина чогось злякалась та постійно плакала, у звязку з чим, вона почала наполягати на виключній її присутності при зустрічах позивача з дитиною. Коли дитині виповнилось один рік та вісім місяців позивач взагалі перестав спілкуватись та відвідувати [PERSON]. Вона не намагалась отримувати від [PERSON] та його батьків допомогу, оскільки у неї є до кого звернутись за допомогою. Починаючи з лютого 2017 року, вона разом з дитиною переїхали проживати до м.\~Красноград. Наразі їхня донька припинила відвідування дитячого садку. В наступних судових засіданнях відповідач повідомила суду, що на теперішній час вона з донькою проживає в [INFO], де дитина відвідує школу. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти часткового задоволення позову, з підстав зазначених відповідачем у судовому засіданні. Представник Органу опіки та піклування Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 45). Представник Органу опіки та піклування Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вважав, що дане питання повинне бути вирішене на розсуд суду (а.с. 127). Представник третьої особи Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов частково, а саме не заперечувала проти побачення батька з дитиною три дні на тиждень: пятниця, субота, неділя з 16-00 год. до 18-00 год. за місцем проживання дитини при попередній домовленості з матір'ю дитини, спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів з урахуванням віку, дотримуючись режиму дня дитини та оздоровлення дитини при домовленості з матір'ю дитини. Ухвалою суду від 12 липня 2017 року задоволено клопотання представника позивача про допит свідка [PERSON], ухвалою від 21 вересня 2017 року задоволено клопотання представника позивача про допит свідків [PERSON] та [PERSON], ухвалою суду від 30 жовтня 2017 року задоволено клопотання представника позивача про відмову від допиту свідка [PERSON], та задоволено клопотання про допит свідка [PERSON], ухвалою від 09 листопада 2017 року задоволено клопотання представника відповідача про допит свідка [PERSON] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] її брат, а відповідач [PERSON] його колишня дружина, та її колишня невістка, в середині липня 2017 року вона приїхала з навчання і її мати повідомила про можливість відвідувати дитину [PERSON]. Вона відвідувала дитину рік тому, однак дідусь та бабуся [PERSON] зі сторони відповідача до дитини не пускали. Так, в червні 2017 року вона приїхала до дитини [PERSON] в с. Миролюбівка Новомосковського району Дніпропетровської області, мати дитини [PERSON] в цей час була вдома та на її прохання їй вивели дитину, однак [PERSON] вона бачила всього лише декілька хвилин, після чого на неї почали кричати і вона просто передала для дитини придбаний набір для розвитку. Додала, що вона разом з сестрою та братом відвідували дитину на дитячому майданчику. Відповідач [PERSON] не надавала можливості їм бачити дитину без її присутності, крім того, з метою спілкування з племінницею, вони придбали їй мобільний телефон, за яким спочатку спілкувались, але потім він став недоступний, або весь час вимкнений. 17 вересня 2017 року на святкуванні дня народження [PERSON], остання повідомила, що її мати [PERSON] проти того, щоб вони приїздили на її день народження, однак, незважаючи на це вона, разом с сестрою та братом навідались до дитини у святковий день та з [PERSON] виникла суперечка з приводу їх приїзду і відповідач взагалі повідомила про відсутність у них права відвідувати [PERSON] у її день народження. Доповнила, що їй невідомі причини такої поведінки відповідача, оскільки у період шлюбного життя [PERSON] та її брата [PERSON] у них були нормальні стосунки та вони проводили з [PERSON] багато часу. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] її брат, а відповідач [PERSON] його колишня дружина, та її колишня невістка, раніше вони проживали разом. Вона була присутня під час зустрічі з [PERSON] влітку 2017 року, оскільки вона разом з сестрою [PERSON] та братом [PERSON] у зазначений період їздили до дитини у с. Миролюбівка Новомосковського району Дніпропетровської області, зустріч відбулась на дитячому майданчику. Вони постійно відвідували [PERSON] лише у суботу за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, вона особисто була присутня при зустрічах чотири рази. Перший раз зустріч пройшла добре, під час якої [PERSON] була залякана словами своєї матері та бабусі, вела себе стримано, постійно дивилась на реакцію матері, вони запитали чи хоче вона спілкуватись, після чого дитина повідомила про згоду на це, за умови, якщо мати буде не проти. Додала, що у дитини була відсутня радість в очах, позивач намагався та намагається налагодити з донькою спілкування, однак з невідомих причин відповідач чинить йому перешкоди. Так, на святкування дня народження [PERSON] у 2017 році, вона разом с сестрою та братом приїхали до дитини, позивач купив їй велосипед, однак відповідач не дозволила їм відвідати свято. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сестра відповідача, знає позивача [PERSON] з моменту його одруження з її сестрою [PERSON], спілкується з ним дуже рідко. Років сім тому, шлюбні відносини між ними припинились, до цього її сестра [PERSON] мешкала разом з [PERSON] у його батьків, а після припинення між ними відносин, позивач вигнав її з будинку та вона, разом з донькою переїхали проживати до її батьків, на момент переїзду дитини був лише один рік. Після розлучення, позивач відвідував її сестру та свою доньку [PERSON] лише два рази, після чого, протягом пяти років взагалі не з'являвся. Додала, що [PERSON] лише влітку 2017 року почав виявляти бажання спілкуватись з дитиною, приїздив разом зі своїми сестрами на день народження [PERSON], однак після цього більше не приїжджав, з яких причин, їй не відомо. Зі слів своєї матері їй відомо, що сестра [PERSON] ображала [PERSON], яка не була проти побачення позивача з дитиною. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, їх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17\~квітня 2010 року по 01 жовтня 2012 року (а.с. 8, 12), 17 вересня 2010 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з відповідачем за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул.\~Будівельна, 5, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 27 лютого 2017 року (а.с. 28, 64). Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20\~листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 3, 10 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. ст. 141, 157 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Також, згідно з ч. ч. 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З наданих у судовому засіданні пояснень сторонами і свідками, а також поведінки сторін в судовому засіданні, вбачається, що між сторонами існує спір щодо участі позивача у вихованні доньки [PERSON] і спілкуванні з нею. Згідно висновку Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 553 від 23 жовтня 2017 року, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. У вересні 2012 року шлюб між батьками дитини розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом з матір'ю. У судових засіданнях відповідачем не доведено факт негативного впливу батька на доньку, у звязку з чим Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вважає за доцільне підтримати позов частково, а саме визначити наступний спосіб участі батька, [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою, [PERSON], [INFO]: побачення з дитиною три дні на тиждень: пятниця, субота, неділя з 16-00 год. до 18-00 год. за місцем проживання дитини при попередній домовленості з матір'ю дитини, [PERSON]; спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів з урахуванням віку, дотримуючись режиму дня дитини; оздоровлення дитини при домовленості з матір'ю дитини, [PERSON] (а.с. 77). У відповідності до [PERSON] обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Голубівської сільської ради, [PERSON], [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON], мешкають в житловому будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Будівельна, 5, разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будинок одноповерховий, цегляний, вкритий шифером, газифікований, мається проточна холодна та гаряча вода, є каналізація. Дана житлова площа відповідає нормі площі проживання. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання та дозвілля (а.с. 64). Відповідно до характеристики, складеної начальником Перещепинської колони від 18 вересня 2017 року, [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів 3-го класу Перещепинської колони Красноградського гаражу ВТТ і СТ на сідлобортовому автомобілі ЗІЛ-431410, дн АЕ 3843 ВС в Газопромисловому управлінні "Шебелинкагазвидобування" Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування". Характеристика з місця роботи позитивна. [PERSON] за місцем проживання на [INFO] характеризується виключно позитивно (а.с. 65, 66), будь-яких протипоказань, які перешкоджають йому у вихованні та спілкуванні з дитиною судом не встановлено. Служба у справах дітей вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі батька у вихованні дитини: побачення з дитиною три дні на тиждень: пятниця, субота, неділя з 16-00 год. до 18-00 год. за місцем проживання дитини при попередній домовленості з матір'ю дитини, [PERSON]; спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів з урахуванням віку, дотримуючись режиму дня дитини; оздоровлення дитини при домовленості з матір'ю дитини, [PERSON] Так, з матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON], відвідує навчальний заклад 1 клас Миролюбівської загальноосвітньої школи Новомосковської районної ради Дніпропетровської області І-ІІІ ступенів (а.с. 63). За таких обставин, побачення позивача з дитиною тричі на тиждень пятниця, субота та неділя з 16:00 год. до 18:00 год. за місцем проживання дитини за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Будівельна, 5, та спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів з урахуванням віку, дотримуючись режиму дня дитини, є прийнятним, не порушує звичайний спосіб життя дитини. А тому, суд вважає за можливе погодитись із визначеним Службою у справах дітей способом участі у вихованні дітей та встановити наступний спосіб участі у вихованні дітей: 1) побачення три дні на тиждень: п'ятниця, субота, неділя з 16:00 год. до 18:00\~год. за місцем проживання дитини [PERSON], [INFO] (вул. Будівельників, 5 в с. Миролюбівка Новомосковського району Дніпропетровської області) в присутності матері - [PERSON] і при попередній домовленості з нею; 2) спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів з урахуванням віку, дотримуючись режиму дня дитини; 3) оздоровлення дитини при домовленості з матір'ю дитини [PERSON]. Саме зазначений спосіб участі батька у вихованні, з огляду на вік дитини, її режим життя повідомлений відповідачем, режим навчання та виховання дитини, рівність прав батьків, відсутність доказів, які-б вказували на необхідність обмеження права батька на участь у вихованні на думку суду усуне протиріччя між сторонами щодо участі у вихованні дітей батьком, сприятиме налагодженню зв`язків батька із дитиною. При цьому, суд, з огляду на вік дитини (7 років), повідомлені сторонами обставини справи, необхідність дотримання інтересів [PERSON] В, яка з огляду на вік потребує особливої уваги та турботи, вважає за необхідне обумовити побачення батька з дитиною присутністю матері, разом з тим, суд наголошує, як на підставу такого висновку, відсутність спілкування батька з дитиною протягом майже пяти років, що встановлено у судовому засіданні, оскільки спілкування батька з дитиною без присутності матері може призвести про порушення нормального психічного стану дитини. З огляду на викладене, позовні вимоги\~[PERSON] до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, визначення способу участі у її вихованні та спілкуванні з нею підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial