Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач 2 вересня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що, 16 травня 2015 року він отримав Повідомлення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № 953/9/77-02-17-04-18 від 23.04.2015 року про встановлену недостовірність та/або невідповідність відомостей за результатами перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України „Про очищення влади, зазначених у наданій ним Декларації про майно,; доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік та йому було запропоновано впродовж 15-ти робочих днів з дня отримання повідомлення надати письмові пояснення. До вказаного повідомлення був наданий додаток, згідно якого в його власності перебуває земельна ділянка площею 1,7 га, розташована на території Посад-Покровської сільської ради Білозерсзкого району Херсонської області, про яку ним в Декларації про майно доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік вказано не було. Враховуючи, що про існування даної земельної ділянки до травня 2015 року йому взагалі нічого відомо не було, то і до Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік про наявність даної земельної ділянки відомості він не міг внести. На підставі наказу т.в.о. начальника Одеської митниці ДФС № 649-0 від 09.07.2015 року його 10 липня 2015 року було звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста „Котовськ" Одеської митниціДФС з підстав передбачених Законом України «Про очищення влади (за пункт ом 7-2, частини-1 статті 36 КЗпП України). Підставою винесення вищезазначеного наказу були Довідка т.в.о. начальника відділу персоналу Одеської митниці ДФС про результати перевірки, передбаченої Законом України „Про очищення влади № 61/15-70-04-л від 08.07.2015 року; висновок Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № 1548/8/14-02-1;7гД4-18 від 15.05.2015 року; Лист Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № 2508/8/14-02-17-04-18 від 03.07.2015 року. Вказані документи базувалися на наявності недостовірних відомостей, зазначених у наданій ним Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік стосовно перебування в його власності земельної ділянки, площею 1,7 га. на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Г отуючи пояснення до інспекції, він дізнався від свого батька [PERSON], що в грудні 2003 року, за його проханням та на підставі письмової заяви на імя голови Білозерської райдержадміністрації Херсонської області, написаної та підписаної нібито ним [PERSON], розпорядженням голови Білозерської райдержадміністрації Херсонської області на його ім`я було надано у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області. В подальшому, після звільнення його з роботи, йому стало відомо, що вказана земельна ділянка була надана йому у власність, згідно розпоряджень голови Білозерської районної державної адміністрації №1171 від 17 грудня 2003 року та № 933 від 29 вересня 2004 року, на підставі яких, на його імя було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 077263) від 14 листопада 2008 року. Надання вказаної земельної ділянки у його власність відбулося за відсутності його бажання, та згоди та навіть за відсутності повідомлення його про це. Заяву на імя голови Білозерської райдержадміністрації Херсонської області про надання йому у власність для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області складено та підписано не ним, за його відсутності. Він особисто або через довірену особу ніколи не отримував Державний акту на право власності на земельну ділянку та, відповідно, не реєстрував на своє імя право власності на неї. Більш того, ні станом на 2003 рік і пізніше, ні зараз він не мав та не має наміру займатися веденням особистого селянського господарства та обробляти земельну ділянку. Він не знав та не знає, де саме на місцевості знаходиться вказана земельна ділянка, ніколи її не обробляв та не передавав в користування іншим особам. Його батько тільки в травні 2015 року розповів йому, що виділенням вказаної земельної ділянки він зробив йому, так би мовити дарунок, про який забув його повідомити, бо не вважав такий „ дарунок чимось особливим. Наявність спірних та оскаржуваних - Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що виданий поза його волею на підставі розпоряджень Голови Білозерської районної державної адміністрації № 1171 від 17 грудня 2003 року та № 933 від 29 вересня 2004 року - порушили його законне право на працю та потягли незаконне звільнення з займаної посади, в звязку з чим, він має намір оскаржити в суді зазначені правові акти в звязку з їх незаконністю та відновити своє порушене право. Посилаючись на норми діючого законодаства, а саме ст. 202, 303, 215 ЦК України, вважає, що наявність вільного волевиявлення учасників правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність волі учасника правочину при його укладенні, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином, він наполягає на поверненні до державної або власності територіальної громади - земельної ділянки площею 1,7 га., що знаходиться на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, право власності на яку на цей час формально - юридично зареєстроване на його імя. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка; його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої |сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Про порушення свого права, тобто про наявність незаконних розпоряджень голови Білозерсіької райдержадміністрації Херсонської області та Державного акту на право приватної власності на землю, він дізнався лише у травні 2015 року, що в розумінні ч. 1 ст. 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Таким чином, враховуючи вищкладене, та беручи до уваги, що Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯБ № 077263) від 14 листопада 2008 року, розпорядження голови Білозерської райдержадміністрації №1171 від 17 грудня 2003 року та № 933 від 29 вересня 2004 року складені та винесені за відсутності його вільного волевиявлення, тобто, з порушенням вимог закону - слід дійти висновку, що вказані розпорядження слід визнати незаконними, а зазначений державний акт на право власності на землю - недійсним та зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку в державну власність або власність у територіальної громади. Оскільки спір не зачіпає публічно-правові відносини в сфері діяльності субєкту владних повноважень, наявний позов спрямовано до місцевого районного суду. Просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Білозерської райдержадміністрації Херсонської області № 1171 від 17 грудня 2003 року, яким йому [PERSON], надано у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 1,7 га. на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Білозерської райдержадміністрації № 933 від 29 вересня 2004 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою та йому - [PERSON], надано у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності земельну ділянку, площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 077263) від 14 листопада 2008 року, яким надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, площею 1,7га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області та повернути вказану земельну ділянку до державної власності. 22 вересня 2015 року, в ході судового засідання позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 077263) від 14 листопада 2008 року, яким надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області та повернути вказану земельну ділянку до державної власності - з дати складання, тобто з 14 листопада 2008 року. Решту заявлених позовних вимог підтримав в повному обсязі. 15 жовтня 2015 року в ході судового засідання позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме, просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 1171 від 17 грудня 2003 року в частині надання [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, про що зазначено в Додатку до вказаного розпорядження ( № 7 в Списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки). Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 933 від 29 вересня 2004 року в частині затвердження технічної документації з землеустрою відносно [PERSON] та передачі йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, про що зазначено в Додатку до вказаного розпорядження (№ 10 в Списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки для ведення особлистого селянського господарства ).Решту заявлених позовних вимог підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області в судових дебатах позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що в разі скасування оскаржуємих рішень голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 1171 від 17 грудня 2003 року "Про припинення права користування та надання земельних ділянок у власність" та № 933 від 29 вересня 2004 року "Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства", будуть порушені законні інтереси та право інших громадян, яким відповідно до вказаних рішень, були видані державні акти на право власності на земельні ділянки. Представник третьої особа: Відділу держгеокадастру у Білозерському районі Херсонської області позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідка, перевіривши надані доказхи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: Судом встановлено, що в матеріалах Технічної документації Державного підприємства Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, із землеустрою, щодо передачі у власність\~ земельних ділянок\~ громадянам\~ [PERSON], [PERSON] та іншим (всього 22 чол.) для ведення\~ особистих сільських господарств\~ із земель резервного\~ фонду, розташованих\~ на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, які були передані на огляд суду, на аркуші 57 є заява від імені\~ жителя [INFO], [PERSON] на імя голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області [PERSON],слідуючого змісту: Прошу Вашого дозволу\~ надати\~ мені\~ земельну ділянку\~ площею 1,7 га.\~ для ведення\~ особистого сільського\~ господарства. Витрати на оформлення\~ документів\~ прошу віднести на мій рахунок. Відповідно до розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 1171 від 17 грудня 2003 року "Про припинення права користування та надання земельних ділянок у власність" [PERSON] було надано у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, відповідно до Додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації № 1171 від 17 грудня 2003 року та він був включений до Список громадян, яким передаються у власність земельні ділянки Відповідно до розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 933 від 29 вересня 2004 року "Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства", була затверджена технічна документація з землеустрою відносно [PERSON] та передачі йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,7 га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області відповідно до Додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації № 933 від 29 вересня 2003 року та він був включений до Списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства . На підставі зазначених розпоряджень та відповідно до Технічної документації Державного підприємства Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, із землеустрою, щодо передачі у власність\~ земельних ділянок\~ громадянам\~ [PERSON], [PERSON] та іншим (всього 22 чол.) для ведення\~ особистих сільських господарств\~ із земель резервного\~ фонду, розташованих\~ на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, 14 листопада 2008 року т.в.о. голови Білозерської районної державної адміністрації [PERSON] та начальником Білозерського районного відділу земельних ресурсів [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 077263) на ім`я [PERSON], який проживає [INFO] на підставі розпорядження голови Білозерської райдержадміністрації від 29 вересня 2004 року № 933, відповідно до якого, він є власником земельної ділянки, площею 1,7 га га на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства. Даний державний акт було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА001359 - 010871400043. Із пояснень позивача в судовому засідання вбачається, що із заявою про надання йому у власність земельної ділянки на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області до голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області він ніколи не звертався, державний акт не отримував та про існування даного акту йому стало відомо тільки в травні 2015 року. Дані пояснення позивача підтверджуються покази свідка [PERSON], який суду пояснив, що його сусіду [PERSON] на території Посад-Покровської сільської ради Херсонської області булу виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. В 2003 році сусід, посилаючись та незадовільний стан здоров`я, запропонував йому оформити дану земельну ділянку на себе, так як вона межувала із земельними ділянками, які були виділені йому та його дружини. Він зацікавився даною пропозицією та вирішив з цим питання звернутися до сільської ради, де йому порадили оформити дану земельну ділянку на сина (який на той час вже проживав в м. Миколаєві). Після того, як він приніс до сільської ради копії документів на ім`я його сина, секретар сільської ради написала від імені сина заяву та підписала її. Державний акт він отримував особисто, про те, що оформив землю на сина, останньому не говорив, так к не придавав цьому особливої уваги. Пояснення позивача та свідка погоджуються із експертним висновком Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експерт № 1222 від 23 листопада 2015 року, відповідно до якого, почерк, яким виконана заява від імені\~ [PERSON] на імя голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області [PERSON], яка знаходиться в\~ Технічній\~ документації із землеустрою щодо передачі\~ у власність\~ земельних ділянок\~ громадянам\~ [PERSON], [PERSON] та іншим (всього 22 чол.) для ведення\~ особистих сільських господарств\~ із земель резервного\~ фонду, розташованих\~ на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, розробленої\~ ДП Херсонський\~ науково-дослідний\~ та проектний\~ інститут землеустрою у 2004 році (сторінка № 57), слідуючого змісту: Прошу Вашого дозволу\~ надати\~ мені\~ земельну ділянку площею 1,7 га.\~ для ведення\~ особистого сільського\~ господарства. Витрати на оформлення\~ документів\~ прошу віднести на мій рахунок виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у заяві про надання земельної ділянки, площею 1,7 га для ведення особистого сільського господарства виконаний не самим [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків .Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Таким чином, отримання, тобто на набуття безоплатно у власність земельної ділянки, є правочином. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину. Однією із умов дійсності правочину є вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Відповідно з цим волевиявлення є способом, яким внутрішня воля особи знаходить свій вираз зовні. Для чинності правочину волевиявлення його учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, тобто формування волевиявлення повинно бути вільним від факторів, що могли б викривати уяву особи про зміст правочину (омана, обман). В даному випадку, позивач не проявив своєї волі на отримання у власність спірної земельної ділянки та не довів цю волю до відома інших осіб, зокрема належним чином посвідчені документи на його ім`я, а саме паспорт громадянина України, карту фізичної особи - платника податків до Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області чи Білозерського районного відділу земельних ресурсів Херсонської області не подавав, заяву про надання йому у власність земельної ділянки на території Посад-Покровської сільської ради не писав та до відповідних органів не подавав, Державний акт на право власності на земельну ділянку не отримував. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу . Відповідно до ст. 214 ЦК України, особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Однак, в даному випадку, наявність спірного Державного акту на право власності на земельну ділянку негативно вплинуло на трудову діяльність позивача, а тому, суд вважає, що його звернення до суду із даним позовом є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Одночасно, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 077263) від 14 листопада 2008 року - з дати його складання, тобто з 14 листопада 2008 року пред`явлена зайво, так як, відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Outcome: approved