Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 16.02.2017 року померла її мати [PERSON]. Батько [PERSON] помер ще раніше 17.08.1993. Після її смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок № 16 по вул. Суворова в м. Волноваха Донецької області,загальною площею 45,70 кв.м., житловою площею 23,40 кв.м., який належав їй згідно свідотцтва про право на спадщину по закону від 23.02.1994 року, та земельна ділянка загальною площею 0,0498 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої по вул. Суворова,16 в м. Волноваха Донецької області яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія ДН № 131. Спадкоємцями першої черги є позивач. Відповідач по справі онука померлої- відмовилася від спадщини на її користь. Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори для отримання свідотцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], померлої 16.02.2017 року, але в видачі свідотцтва їй було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач в заяві вказала справу розгялянути за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідотцтва про право на спадщину по закону від 23.02.1994 року, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-754, житловий будинок № 16 по вул. Суворова в м. Волноваха Донецької області, загальною площею 45,70 кв.м., житловою площею 23,40 кв.м. належить [PERSON]. (а.с.12-13) Згідно Державного акту на право власності серія ДН № 131 земельна ділянка загальною площею 0,0498 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої по вул. Суворова,16 в м. Волноваха Донецької області , належить [PERSON]. (а.с.18-19). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 970908 виданого 16.02.2017 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] померла 16.02.2017, про що зроблено відповідний актовий запис № 135.(а.с.15). З свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-АВ № 348820 виданого м. Кіровоград, вбачається що її батьками є [PERSON] та [PERSON].(а.с.7). Те, що [PERSON] зареєструвала шлюб 16.05.1992 року з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка" Сліпенко", підтверджується свідотцтвом про шлюб, серія V1-НО № 305096 виданого 16.05.1992 року Волноваським районним віддлом РАГС.(а.с.7). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивачів, як доньки померлої. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практикуу справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину вида.ться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок № 16 по вул. Суворова в м. Волноваха Донецької області, загальною площею 45,70 кв.м., житловою площею 23,40 кв.м та земельну ділянку загальною площею 0,0498 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої по вул. Суворова,16 в м. Волноваха Донецької області яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія ДН № 131. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved