Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

30.07.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: встановити факт прийняття нею спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,4285 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастровий номер 6321786200:02:000:0199, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . На обґрунтування позовної заяви [PERSON] вказала про те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на момент смерті фактично проживала разом з нею, однак зареєстрована була разом з двома синами за іншою адресою. Її брати [PERSON] та [PERSON] вели аморальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями. [INFO] [PERSON] помер. За життя мати працювала в Державному сільськогосподарському підприємстві "Діброва", розташованому на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області. При розпаюванні вона набула право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ДСП "Діброва". Згідно розпорядження № 548 від 18.07.2006 Зміївської районної державної адміністрації [PERSON] було виділено у натурі (на місцевості) земельну ділянку та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,4285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321786200:02:000:0199. У зв`язку з втратою державного акту, позбавлена можливості у нотаріальному порядку оформити спадщину. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.08.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Оберкович Г.В. надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, без фіксування судового засідання технічними засобами. На позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшла заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого Тимченківською сільською радою Зміївського районного суду Харківської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9) За життя [PERSON] була власником земельної ділянки площею 6,4285 га, розташованої на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, наданої на підставі розпорядження Зміївської районної державної адміністрації від 18.07.2006 № 548 (а.с. 15) З довідки № 221, виданої 14.05.2010 Тимченківською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] , на день смерті [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11) З інформації Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області вбачається, що дійсно у житловому будинку [ADDRESS] , з 01.05.2007 до моменту смерті - [INFO] , проживала без реєстрації [PERSON] , разом з нею до її смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована, у тому числі, [PERSON] (а.с. 12) З копії акту, складеного депутатом Хорошевської селищної ради Харківського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] фактично з 01.05.2007 і по день смерті [INFO] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13) З акту обстеження, складеного депутатом Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області Оселедько С.Г. 14.05.2019, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 2007 року по день смерті [INFO] за місцем реєстрації за вказаною адресою не проживала (а.с. 14) Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,4285 га, кадастровий номер 6321786200:02:000:0199 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка знаходяться на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, оригінал державного акту втрачено. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 15) З копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про одруження підтверджується факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 7, 8) Син померлої [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим коітетом Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області (а.с. 10) Інший син померлої [PERSON] - [PERSON] будь-яких дій щодо прийняття спадщини не вчинив; протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим, відповідно до положення ст. 1272 ЦК України, вважається таким, що не прийняв її. Зазначене підтверджується даними листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясової Т.В. від 13.12.2019 за № 1148/01-16, з якого вбачається, що після померлої [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося, спадкова справа відсутня (а.с. 52) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [INFO] [PERSON] , до складу спадкового майна входить земельна ділянка, які знаходяться на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття спадкової маси. Відповідно, судом встановлений факт вступу позивачем, як спадкоємцем першої черги спадкування за законом після померлої, в управління спадкового майна, що вважається як прийняття нею спадщини. За таких підстав позов в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянкув порядку спадкування за законом є обгрутованими, доведеним та таким, що підлягає задоволенню; підстав, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено. Позовна вимога в частині встановлення факту прийняття спадщини не підлягає задоволенню, оскільки ніким не оспорювається, й сама по собі захищена положенням ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 4 ЦПК України). Відтак, оскільки цей факт ніким не оспорюється, задоволена судом позовна вимога про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом поновлює порушене право позивача в межах спадкування, підстав для встановлення вказаного факту немає.

Outcome: partial