Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки у спільній власності. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.09.2014року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. Відповідач [PERSON] є власником іншої частини вищевказаного домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд. В цілому домоволодіння складається житлового будинку літ. «А» загальною площею 146,4 кв.м., житлова 50,4 кв.м., прибудови літ «а» та літ. «а.1» , підвалу IV, підвалу V, підвалу VI та розташований на земельній ділянці площею 750,00 кв.м. Реальний розподіл між співвласниками домоволодіння не проводився. В даний час виникла необхідність реально виділити належну йому частку в домоволодінні. Добровільно вирішити дане питання з відповідачем неможливо. З урахування уточнених в ході судового розгляду справи позовних вимог позивач просив поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , згідно другого варіанту висновку експерта №39 судової будівельно-технічної експертизи від 30.06.2020 року, виділивши йому у власність у житловому будинку літ «А,а, а1» 1-1 коридор, площею 7,9 кв.м., 1-2 санвузол, площею 5,2 кв.м., 1-3 частину житлової кімнати розмірами в плані 5,38м.х5,97 м., площею 15 кв.м., І коридор, площею 3,5 кв.м., ІІ кухню, площею 13,7 кв.м., п/д IV частину підвального приміщення розмірами 5,38х5,97м., площею 32,2 кв.м., загальною площею 77,5 кв.м., житловою 15 кв.м., а також господарські споруди: частину навісу діт. «Ж» розмірами в плані 3,25 м.х5,32 м., Ѕ воріт №2, Ѕ огорожі №3, Ѕ частину вимощення І. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 12.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність не заперечував проти поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , згідно другого варіанту висновку експерта №39 судової будівельно-технічної експертизи від 30.06.2020 року, судові витрати просив покласти на позивача. Враховуючи подані заяви та належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 316,317 ЦК України право власності це право особи, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб, але в межах, передбачених законом. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх спільною згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є власником 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.09.2014року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. Відповідач [PERSON] є власником іншої частини вищевказаного домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд. В цілому домоволодіння складається житлового будинку літ. «А» загальною площею 146,4 кв.м., житлова 50,4 кв.м., прибудови літ «а» та літ. «а.1», підвалу, ганку, вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», літнього душу літ. «Е», навісу літ. «Ж», воріт №2, огорожі №3, вимощення І та розташований на земельній ділянці площею 750,00 кв.м. Відповідно до ч.1ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку встановленому статтею 364 ЦК України. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією. Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 дійшов висновок, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній сумісній(частковій) власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Крім того, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року справі № 6-1443цс16 дійшов висновку, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 39 від 30.06.2020 року на розгляд суду пропонується два технічно можливих варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] За ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З врахуванням закріплених в п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, суд вважає можливим здійснити поділ домоволодіння [ADDRESS] відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 39 від 30.06.2020 року, оскільки даний варіант найбільш наближений до первинних часток співвласників. Відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №№ 39 від 30.06.2020 року пропонується виділити у власність: [PERSON] частину житлового будинку літ «А,а,» в складі приміщень: 1-1 коридор, площею 7,9 кв.м., 1-2 санвузол, площею 5,2 кв.м., 1-3 частину житлової кімнати розмірами в плані 5,38м.х5,97 м., площею 15 кв.м., І коридор, площею 3,5 кв.м., прибудову літ. «а1» в складі приміщень: ІІ кухня, площею 13,7 кв.м., п/д IV частину підвального приміщення розмірами 5,38х5,97м., площею 32,2 кв.м., загальною площею 77,5 кв.м., житловою 15 кв.м., а також господарські споруди: частину навісу діт. «Ж» розмірами в плані 3,25 м.х5,32 м., Ѕ воріт №2, Ѕ огорожі №3, Ѕ частину вимощення І. Площа приміщень що залишається співвласнику з часткою Ѕ більше ніж йому причитається у відповідності до розміру часток у праві власності на домоволодіння на 77,5 кв.м.-73,2 кв.м. =4,3 кв.м., в тому числі площа приміщень надземного поверху більше на 45,3 кв.м.-40,35 кв.м. = 4,95 кв.м., в тому числі площа житлових приміщень менше на 25,2 кв.м. 15 кв.м. = 10,2 кв.м. Вартість вказаної частини домоволодіння, складає 175\~134 грн., що дорівнює 50/100 від вартості домоволодіння та відповідає розміру частки в правовстановлюючих документах. [PERSON] частину житлового будинку літ «А,» в складі приміщень: 11-3 частину житлової кімнати розмірами в плані 5,38м.х2м., площею 10,8 кв.м.,1-4 житлова кімната площею 12,3 кв.м., 1-5 житлова кімната площею12,3 кв.м., п/д: V підвал площею 11,7 кв.м, VI підвал площею 11,0 кв.м., ІV частину підвального приміщення розмірами 5,38х2 м., площею 10,8 кв.м., загальною площею 68,9 кв.м., житловою 35,4 кв.м., а також господарські споруди: вбиральню літ. «Г», літній душ літ. «Е», частину навісу діт. «Ж» розмірами в плані 3,25 м.х5,32 м., Ѕ воріт №2, Ѕ огорожі №3, Ѕ частину вимощення І. Площа приміщень що залишається співвласнику з часткою Ѕ менше ніж йому причитається у відповідності до розміру часток у праві власності на домоволодіння на 73,2 68,9 кв.м.= 4,3 кв.м., в тому числі площа приміщень надземного поверху більше на 40,35 кв.м.- 35,4 кв.м. = 4,95 кв.м., в тому числі площа житлових приміщень менше на 35,4 кв.м - 25,2 кв.м. = 10,2 кв.м. Вартість вказаної частини домоволодіння, складає 173 634 грн., що дорівнює 50/100 від вартості домоволодіння та відповідає розміру частки в правовстановлюючих документах. Даний варіант виділу частини домоволодіння пов`язаний з переплануванням приміщень житлового будинку, а саме: співвласникам необхідно встановити перегородки площею 15,33 кв.м. в приміщенні 1-3 та площею 12,3 кв.м. в приміщенні I на суму 19\~050 грн. (Додаток №7). Кожному співвласнику по 9525 грн.; співвласнику з часткою 1/2, який виділяється, необхідно влаштувати входи (виходи) в частину будинку, яка пропонується до виділу на суму 16480 грн. (Додаток №8). У другого співвласника індивідуальних витрат на перепланування приміщень немає. Горище ділить по лінії розподілу житлового будинку. Огорожа розділена як річ. Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження компенсації витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 24.12.2019 року, Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 24.12.2019 року та акт прийому-пердачі наданих послуг від 06.12.2021 року відповідно до якого вартість отриманих послуг складає 10\~000,00 грн. Вирішуючи питання про відшкодування суд наголошує, що відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Заява про зменшення розміру витрат на правову допомогу у зв`язку з їх завищенням до суду не надходила. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За таких обставин, суд приходить до висновку що заявлений розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача є завищеним та не співмірним з обсягом наданих послуг та підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 5\~000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст. 317-319, 358,364,365,367 ЦК України,

Outcome: approved