Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Радій» звернулося до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою № 108 в гуртожитку по [ADDRESS]. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач 09.01.2001 року заселився до кімнати № 108 на підставі картки прописки та зареєструвався за вказаною адресою. Однак, в лютому 2001 році [PERSON] самостійно виселився із зазначеної кімнати і з тих пір не проживає у гуртожитку. Заяву про зняття з реєстрації відповідач адміністрації підприємства не подавав. Реєстрація відповідача за вищевказаною адресою позбавляє можливості Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Радій» зареєструвати інших мешканців в кімнаті № 108, тобто підприємство не може вільно користуватися та розпоряджатися нею. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила на їх задовольнити Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Радій» є власником спірної кімнати, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (гуртожиток) на підставі свідоцтва про право власності № 445 від 23.07.2004 року, виданого на підставі рішення Кіровоградського міськвиконкому від 28.01.2004 року № 139, від 23.06.2004 року № 960, в обмін реєстраційного посвідчення від 10.02.1997 року (а.с. 4), про що свідчить також Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4260775 від 27.07.2004 року, виданий Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 4 зворот). За довідкою від 09.12.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій», [PERSON] з 09.01.2001 року зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с. 7). Також, реєстрація відповідача за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запити суду, який здійснений у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 18). Згідно акту про встановлення факту не проживання в гуртожитку ПАТ «НВП «Радій» від 07.09.2015 року відповідач зареєстрований в гуртожитку ПАТ «НВП «Радій» у кімнаті [ADDRESS] з 09.01.2001 року та фактично не проживає з лютого 2001 року за вище вказаною адресою (а.с. 6). Таким чином, відповідач будучи зареєстрованим в належній позивачу квартирі, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України. Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб. Крім того, відповідно до статей 71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved