Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 71 110, 1 грн., моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., витрат на експертизу в розмірі 1 200 грн. та судового збору. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 15.04.2016 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «ДЕО», д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «Форд» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача. Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва подія сталася з вини відповідача. Відповідно до висновку, вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 71 110, 1 грн. До дня подання позову позивачу шкода не компенсована. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що після ДТП на тривалий час позивачу та його родичам довелось користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності в пересуванні, позивачу довело відмовитись від багатьох планів, які вимагали пересування на автомобілі. Отже, у зв`язку з ДТП в позивача порушився звичайний спосіб життя. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2020 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 10.04.2019 до участі у справі в якості третьої особи залучено МТСБУ. 30.05.2019 до суду зі сторони третьої особи надійшли письмові пояснення, у відповідності до яких посилаються на те, що на момент ДТП транспортний засіб «ДЕО», д/н [NUMBER] був забезпечений Полісом №АЕ/7016052, укладеним з ПАТ «СК «Скайд». Зазначений поліс діяв на момент ДТП. Отже дана подіє є страховим випадком, а тому відповідальність має нести страхова компанія, а не відповідач. Позивачу третьою особою було виплачено 14 000 грн., тобто граничну суму виплати страхового відшкодування на одного потерпілого. На даний час платити решту суми страхового відшкодування не надається можливим, оскільки процедура банкротства ПАТ «СК «Скайд» не проводилась, страхова компанія не ліквідована. Такі виплати будуть здійснені після завершення процедури ліквідації страховика. 08.08.2019 до суду зі сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності з яким вимоги позову вважає безпідставними та необґрунтованими. Посилається на те, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Скайд». У відповідності до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, строк його дії становив період з 06.02.2016 по 05.02.2017, а ліміт відповідальності становив: за шкоду завдану майну - 50 000 грн., за шкоду завдану життю та здоров`ю - 100 000 грн. З 31.05.2016 ПАТ «СК «Скайд» втратило статус асоційованого члена МТСБУ з підстави наявності заборгованості по сплаті відрахувань до фондів МТСБУ. Вказане свідчить, що на момент ДТП ПАТ «СК «Скайд» являлось асоційованим членом МТСБУ, а станом на день подачі відзиву не перебуває в процесі припинення. Посилається на те, що особами на які покладається обов`язок щодо здійснення страхового відшкодування позивачу є ПАТ «СК «Скайд» та МТСБУ, а тому вимоги заявлені до відповідача не підлягають до задоволення. Зокрема, вказує на те, що позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди, та не обґрунтовано її розмір. 23.09.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою останні посилається на те, що звертався до ПАТ «СК «Скайд» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте йому було відмовлено, у зв`язку з чим з даними вимогами він вимушений звертатись до винною в ДТП особи. Зазначає, що його право на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, а тому суд не може відмовити в задоволенні позову з підстав того, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. 04.11.2019 до участі у справі в якості третьої особи залучено ПАТ «СК «Скайд». 09.12.2019 ПАТ «СК «Скайд» залучено до участі у справі в якості співвідповідача. 04.02.2020 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, у відповідності до якої просить суд стягнути солідарно з відповідачів шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 71 110, 1 грн. та витрати на експертизу в розмірі 1 200 грн., стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 27.05.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач змінені вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яке буде стягнуто з ПАТ «СК «Скайд». Представник відповідача ПАТ «СК «Скайд» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. 15.04.2016 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «ДЕО», д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «Форд» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача.. Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2016 подія сталася з вини відповідача, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вбачається, що внаслідок ДТП автомобіль «Форд» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. У відповідності до Звіту від 27.03.2017, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд» д/н [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 71 110, 10 грн. Заперечень щодо розміру збитку та щодо поданого позивачем звіту від сторін не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України "шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України "шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою". На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ СК «Скайд» на підставі полісу № АЕ/7016052. З поданий до суду доказів вбачається, що ПАТ СК «Скайд» виключена з державного реєстру фінансових послуг розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 18 серпня 2016 року № 2007 та позбавлена членства у МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. При цьому, з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7016052 вбачається, що строк дії полісу визначено з 06.02.2016 по 05.02.2017, ліміт відповідальності становив: за шкоду завдану майну - 50 000 грн., за шкоду завдану життю та здоров`ю - 100 000 грн. Зокрема, станом на день ДТП ПАТ СК «Скайд» була асоційованим членом МТСБУ та станом на день розгляду справи не перебуває в процесі припинення. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону). Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. Ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20) роз`яснено дії суду у випадках, коли страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена з МТСБУ, перебуває у стадії припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльність. Ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано питання припинення членства в МТСБУ, зокрема повне членство страховика в МТСБУ припиняється у разі позбавлення страховика - повного члена МТСБУ такого статусу, втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ або виключення такого страховика із членів МТСБУ. Страховик, членство якого у МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Встановлено, що позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ, та отримав виплату в розмірі 14 000 грн., тобто граничну суму виплати страхового відшкодування на одного потерпілого. Зазначена обставина підтверджена матеріалами справи та не заперечувалась сторонами. З огляду на викладене, враховуючи, що транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ СК «Скайд», з відповідача ПАТ СК «Скайд» на користь позивача підлягає до стягнення відшкодування шкоди, завданої позивачу в межах ліміту визначеного полісом в розмірі 50 000 грн., з вирахуванням суми сплаченої МТСБУ в розмірі 14 000 грн., а саме до стягнення підлягають кошти в розмірі 36 000 грн. При цьому, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яку стягнуто з ПАТ «СК «Скайд», що становить 21 110, 1 грн. Крім цього, позивач наполягає на солідарній відповідальності відповідачів, але відповідно до правил статті 1194 Цивільного кодексу України така вимога позивача не ґрунтована на нормах матеріального закону. Разом з тим, позивач наполягає на солідарній відповідальності відповідачів, але відповідно до правил ст. 1194 ЦК України така вимога позивача не ґрунтована на нормах матеріального закону. Щодо позовних вимог позивача про відшкодування [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. необхідно зазначити наступне. Ч. 1 ст. 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2 ст.23 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). З урахуванням викладених в позові обставин та поданих доказів, суд вважає, що діями відповідача [PERSON] позивачу завдано моральну шкоду, розмір якої судом оцінюється в 2 000 грн. Зокрема, до стягнення з [PERSON] на користь позивача підлягають до стягнення витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1 200 грн., враховуючи, що зазначені витрати перевищують ліміт, встановлений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7016052. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в частині та пропорційно до розміру задоволених вимог позову.

Outcome: partial