Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

04.09.2019 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Держави в особі Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди. Ухвалою судді від 09.09.2019 року позовну заяву було повернуто заявникові. Згідно постанови Харківського апеляційного суду від 29.10.2019 року ухвала суду першої інстанції від 09.09.2019 року скасована, справу направлено до суду для розгляду. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 року відкрито провадження по даній справі за позовом [PERSON] , призначено підготовче судове засідання. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] вказує, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 року, з врахуванням рішення суду апеляційної інстанції позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково та стягнуто з ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» на користь [PERSON] 3568604 грн. 09 коп. заборгованості із заробітної плати і винагороди та стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку 1676498 грн. 63 коп. На виконання рішень 27 квітня 2017 року було видано виконавчий лист і 14 червня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 54120934. В подальшому, заочним рішенням від 05 вересня 2018 року Селидівського міського суду Донецької області стягнуто з ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 12.04.2017 року по 31.05.2018 року у сумі 5117909 грн. 20 коп. На виконання видано виконавчий лист і 22 жовтня 2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 57454684. Виконавчі провадженні були приєднані до зведеного виконавчого провадження. 31.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого [PERSON] відступив свої вимоги, а він і [PERSON] набули права вимагати вищезазначену грошову заборгованість та будь-яку в майбутньому на свою користь. Зазначає, що станом на 03.09.2019 року декілька судовими рішеннями було встановлено саме невиконання вищезазначених судових рішень у зв`язку з допущеною бездіяльністю підрозділом ДВС, що входить до структури Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме: Постановою від 21.01.2019 Східного апеляційного господарського суду в справі №922/1513/17; Рішенням від 2.07.2019 Донецького окружного адміністративного суду в справі №200/4922/19-а; Постановою від 16.05.2018 Апеляційного суду Донецької області в справі №242/727/18. Через недбале ставлення до своїх обов`язків державним виконавцем у процесі здійснення зведеного виконавчого провадження №53844459 про стягнення з ПАТ "ФК "Металіст" заборгованості по заробітній платі, не були вчинені усі заходи примусового виконання,а тому вже господарський суд встановив відсутність підстав для надання судом дозволу на реалізацію майна боржника ПАТ "ФК "Металіст". Рішенням від 2.07.2019 Донецького окружного адміністративного суду було визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Вказує, що сума, яка підлягає стягненню лише за судовими рішеннями, які набрали законної сили становить 5 245 102,72 + 5 117 909,20 = 10 363 011 гривень 92 копійки. Оскільки постановою від 16.05.2018 Апеляційного суду Донецької області було встановлено порушення строків здійснення виконавчого провадження по сплину 6 місяців, а саме 23.12.17 року. Даний факт не заперечується відповідачами, а тому саме з 23.12.2017 структурний підрозділ відповідача допустив порушення свого зобов`язання, що завдало шкоди у вигляді знецінення коштів в сумі 5 245 102,72 грн. Загалом інфляція за 2018 становить - 110,1%, а тому сума шкоди від інфляції буде дорівнювати сумі в розмірі 529755 грн. 38 коп. Загалом інфляція за 7 місяців 2019 становить - 104,2%, а тому сума шкоди від інфляції буде дорівнювати сумі в розмірі 220 294 грн. 31 коп. Отже, загальна сума знецінення коштів від інфляції дорівнює сумі в розмірі 750 049, 69 грн. (529755 грн. 38 коп. + 220 294 грн. 31 коп.). Крім того, 3% річних буде складати суми в розмірі 265 926,71 грн. (5 245102,72 х 5,07%), яка складається з наступного: кількість днів прострочення виконання зобов`язання з 23.12.2017 = 618 днів; кількість відсотків на день = 3% : 365 = 0,0082. Отже загальна сума, що підлягає стягненню з Держави (шкода) відповідно до ст.625 ЦК України дорівнює сумі в розмірі 1 015 976,4 грн. Шість місяців, відведені законом на виконання судового рішення спливають 22.04.2019 року, а тому сума шкоди від інфляції буде дорівнювати сумі в розмірі 35825 грн. 36 коп. (5 117 909,2 х 0,7% (інфляція за травень 2019) та сума у вигляді 3% річних буде дорівнювати сумі 41 966,86 грн. (5 117 909,2 х 0,0082%). Отже загальна сума що підлягає стягненню з Держави (шкода) відповідно до ст.625 ЦК України дорівнює сумі в розмірі 77 792,22 грн. Зазначає, що загальний розмір справедливої сатисфакції що підлягає стягненню з Держави становить суму в розмірі 11 456 780 гривень 50 копійок (10 363 011, 92 + 1 015 976,4 + 77 792,22), які і просить стягнути з відповідача. 28.12.2019 року до суду поданий відзив представника Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить позовні вимоги залишити без задоволення. Вказує, що в даному випадку відсутня підстава позову та предмет спору між [PERSON] та Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, у позивача відсутні правові підстави для вимоги щодо справедливої сатисфакції, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області не є особою, яка здійснила протиправну дію (бездіяльність) у відношенні до позивача, а дії державного виконавця по виконанню судових рішень були спрямовані на реальне та безумовне виконання рішень, що виконувались, і доказів на спричинення шкоди позивачеві не надано. 02.01.2020 року до суду поданий відзив Державної казначейської служби України, в якому просять відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що до правовідносин, що виникли у зв`язку з виконанням судового рішення не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК УКраїни), а отже вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню. Зазначене підтверджується висновком Постанови Верховного Суду від 25.06.2018 по справі №910/13889/17. Також, зазначає, що згідно п. 8 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Казначейство відповідно до законодавства є органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету. Тому, стягнення шкоди з Казначейства є неприпустимим, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок виплати відповідних коштів, що і підтверджується постановою Касаційного цивільного суду від 06.02.2019, ухвалою ВССУ від 05.07.2017 по справі №210/327/15-ц. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2020 року залучено за клопотанням відповідача третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 29.07.2020 року до суду поданий відзив відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просять позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення. Вказує, що судові рішення про заміну сторони виконавчого провадження відсутні, а тому наявність договору про відступлення права вимоги, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не є беззаперечною підставою для стягнення коштів на його користь. Також, під час проведення виконавчих заходів, дії державного виконаєш були спрямовані на реальне та безумовне виконання рішень. що виконувалися в межах зведеного виконавчого провадження № 53844459. На теперішній час Харківська обласна державна адміністрації, як орган управління майновими комплексами, конфіскованими у ПАТ «Футбольний клуб «МЕТАЛІСТ» здійснила заходи щодо реєстрації нерухомого майна за Державою. Також, представником були надані копії виконавчих проваджень. В судове засідання позивач до суду не з*явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судовому засіданні проти задоволення позивних вимог заперечувала з підстав, вказаних в позові. Представник відповідача - Державної казначейської служби України просив розглядати справу у його відсутність, з врахуванням позиції Верховного Суду, зазначеної у відзиві. Представник третьої особи - відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у відзиву та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ч.3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Положеннями ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказує, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувають виконавчі провадження про стягнення з ПАТ «Футбольний клуб «МЕТАЛІСТ» на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 10363011 гривень 92 копійки. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що дійсно в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень перебуває зведене виконавчого провадження АСВП № 53844459 про стягнення заборгованості з ПАТ «ФК «МЕТАЛІСТна користь держави, фізичних та юридичних осіб. До складу зведеного виконавчого провадження входять: виконавче провадження № 54120934 з примусового виконання виконавчого листа № 242/3368/16-ц, виданого 27.04.2017 Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення з ПАТ "Футбольний клуб "Металіст" на користь [PERSON] 3 568 604 грн. 09 коп. заборгованості із заробітної плати і винагороди; стягнення з ПАТ "Футбольний клуб ' Металіст" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку 1 676 498 грн. 63 коп. без нарахування, утримання та сплати податку та доходи фізичних осіб та військового збору. Зазначене виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження АСВП № 53844459. Також, перебуває виконавче провадження ВП № 57454684 з примусового виконання виконавчого листа № 242/2770/18, виданого 08.10.2018 Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» на користь [PERSON] середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 12.04.2017 року по 31.05.2018 року у сумі 5 117 909, 20 грн. 20 коп. Зазначене виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження АСВП № 53844459. 27.03.2017, 03.04.2017, 22.06.2017 відповідно до постанов заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби про передачу зведеного виконавчого провадження, виконавче провадження про стягнення коштів з ПАТ «ФК «Металіст» передано з Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно наданих суду даних, ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 09.06.2017 року порушено провадження у справі про банкрутство у відношенні ПАТ «ФК «МЕТАЛІСТ» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, виконавчі провадження, на які поширюється дія мораторію зупинені відповідно п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», окрім виконавчих проваджень про стягнення заборгованості по заробітній платі. Згідно матеріалів зведеного виконавчого провадження № 53844459 про стягнення коштів з ПАТ «ФК «Металіст» вчинялись наступні виконавчі дії: 14.04.2017 ХФ ДП «СЕТАМ» надано інформацію про те, що 11.04.2017 не відбулися електронні торги по лоту 207468 та була проведена уцінка лота. 03.05.2017 проведено електронні торги, про що надано протокол № 253836 від 03.05.2017. 20.04.2017 ПАТ «ФК «Металіст» надано відомості - опис основних засобів ПАТ «ФК «Металіст», перелік працівників, які працюють на ПАТ «ФК «Металіст» і заборгованість перед ними, копія акту опису майна у податкову заставу від 16.08.2016. 18.05.2017 державним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого майна від 18.05.2017, а саме автотранспортного засобу. 19.05.2017 державним виконавцем направлено платіжні вимоги до ПАТ «УкрСоцбанк», ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та АБ «Південний». 19.05.2017 державним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого майна, а саме автотранспортного засобу. 22.05.2017 державним виконавцем винесено постанову про передачу майна на зберігання іншому зберігачу. Згідно акту приймання-передавання майна від 22.05.2017, автотранспортний засіб переданий на відповідальне зберігання представнику ДП «СЕТАМ». 22.05.2017 державним виконавцем направлено повідомлення про результати визначення вартості (оцінки) майна від 22.05.2017. 24.05.2017 державним виконавцем відділу надіслано виклик генеральному директору ПАТ «ФК «Металіст». 29.05.2017 винесено розпорядження про перерахування грошових коштів у сумі 98338.64 грн., 222142,96 грн. які надійшли на депозитний рахунок відділу. Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 13.05.2017 прийнято до розгляду заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ПАЇ «ФК «Металіст». 31.05.2017 державним виконавцем видано акт про реалізацію рухомого майна. 01.06.2017 винесено постанову про зняття арешту з майна, постанову про припинення розшуку майна боржника. ХФ ДП «СЕТАМ» надано протоколи Ж№ 262816, 262819 про проведення електронних торгів 13.06.2017. 12.06.2017 головним управлінням Держпраці у Харківській області надано інформацію стосовно відсутності зареєстрованих за ПАТ «ФК Металіст» великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування згідно з «Порядком відомчої реєстрації та ведення обліку великовантажних та інших технологічних транспортних засобів». Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 09.06.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «ФК «Металіст». 21.06.2017 винесено розпорядження про перерахування грошових коштів у сумі 360,00 грн., які надійшли на депозитний рахунок відділу. 21.06.2017 надійшла заява ПАТ «ФК «Металіст» про повернення автотранспортних засобів, зняття арешту з рахунків та майна ПАТ «ФК «Металіст». 27.06.2017 надійшла заява зберігача майна [PERSON] щодо надання дозволу на зміну місця зберігання описаного та арештованого майна ПАТ «ФК «Металіст», а саме 5 автотранспортних засобів. 29.06.2017 державним виконавцем складено акт про зміну місця зберігання описаного майна. 29.06.2017 державним виконавцем до господарського суду Харківської області направлено заяву про надання дозволу на реалізацію майна, що належить боржнику. 30.06.2017 до Відділу надійшло повідомлення арбітражного керуючого [PERSON] від 23.06.2017 про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ПАТ «ФК «Металіст». 03.07.2017 державним виконавцем складено розрахунок розподілу стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням. 04.07.2017 державним виконавцем складено акт про реалізацію рухомого майна. 04.07.2017 винесено постанову про зняття арешту з майна, постанову про припинення розшуку майна боржника. 07.07.2017 до ПАТ «ФК «Металіст» направлено заяву про визначення кредиторських вимог до ПАТ «ФК «Металіст» від 07.07.2017. Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 13.07.2017 прийнято заяву з грошовими вимогами Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно повідомлення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.07.2017 серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу), ПАТ «ФК «Металіст» відсутній. Згідно повідомлення Держпродспоживслужби в Харківській області від 18.07.2017, надано інформацію про зареєстроване за боржником майно, а саме: газонокосарка самохідна HONDA (MZBU8357512); газонокосарка самохідна HONDA (MZBU8357510); газонокосарка самохідна HONDA (MZBU8357511); газонокосарка самохідна DENIS G680 HONDA (G860643); обприскувач навісний BAGRAM POG 200/1106 (S7736); трактор колісний TYM Т433 (43STB0400190); газонокосарка самохідна DENIS G680 HONDA (2010636); агрегат грунтообробний TORO PROCORE 648 (9 200 270 000 104); трактор колісний БЕЛАРУС-82.1 (82002208);трактор колісний Т-40АМ (474782); 23.10.2017 до господарського суду Харківської області направлено запит щодо результатів розгляду заяви державного виконавця про надання дозволу на реалізацію майна, що належить ПАТ «ФК «Металіст». 24.10.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно листа господарського суду Харківської області від 10.11.2017, повідомлено, що справа № 922/1513/17 про банкрутство ПАТ «ФК «Металіст» знаходиться у Вищому господарському суді України. Після повернення справи до господарського суду Харківської області заяву про надання дозволу на реалізацію майна, що належить ПАТ «ФК «Металіст» буде розглянуто. 20.12.2017 державним виконавцем до господарського суду Харківської області направлено заяву про надання дозволу на реалізацію майна, що належить ПАТ «ФК «Металіст». Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від21.12.2017 відкладено розгляд заяви державного виконавця, про надання дозволу на реалізацію майна, що належить ПАТ «ФК «Металіст». Згідно повідомлення ДФС України від 03.01.2018, надано інформацію про номери рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах боржником. 23.01.2018 надіслано платіжні вимоги до ПАТ «Альфа-Банк» та АБ «Південний». 23.01.2018 надано інформацію ДФС України про номери рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах боржником. Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 25.01.2017 відкладення розгляду заяви з грошовими вимогами до ПАТ «ФК «Металіст». 23.02.2018 державним виконавцем Відділу винесено розпорядження про перерахування грошових коштів у сумі 13677,99 грн., які надійшли на депозитний рахунок відділу 31.01.2018. Згідно повідомлення ДФС України від 26.03.2018, надано інформацію про номери рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах боржником. Згідно доручення керівника виконавчої групи Мазура Г.І. від 02.04.2018 щодо вжиття заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцям доручено здійснити вихід за місцем знаходження майна боржника, з метою відібрання пояснень з приводу невиконання рішення суду у керівника боржника, опису та арешту майна ПАТ «ФК «Металіст». Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 27.03.2018 відкладено розгляд заяви від 29.06.2017 про надання дозволу на реалізацію майна, що належить боржнику. 02.04.2018 державним виконавцем надіслано до ПАТ «ФК «Металіст» вимогу про надання доступу 11.04.2018 до нежитлових приміщень. Згідно акту державного виконавця від 02.04.2018, при виїзді за адресою боржнику вручити вимогу не видалося можливим. Згідно доручення керівника виконавчої групи Мазура Г.І. від 03.04.2018, державним виконавцям доручено провести оновлення запитів до відповідних установ з метою виявлення коштів, цінних паперів, рухомого та нерухомого майна боржника ПАТ «ФК «Металіст» до 04.04.2018. 03.04.2018 державним виконавцем надіслано вимогу про надання інформації та документів до Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області, УПД ГУ НП в Харківській області. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Департаменту регулювання депозитарної та розрахунково-клірингової діяльності Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, ПАТ «Укрзалізниця», Управління споживчого ринку Департаменту підприємництва та споживчого ринку виконавчого комітету Харківської міської ради, Державної служба Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Харківській області. Згідно доручення керівника виконавчої групи Мазура Г.І. від 04.04.2018, державним виконавцям доручено підготувати та направити платіжні вимоги до банківських установ для списання коштів з рахунків ПАТ «ФК «Металіст» до 05.04.2018. Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 27.03.2018 відкладено розгляд заяви з грошовими вимогами до ПАТ «ФК «Металіст». 04.04.2018 надіслано платіжні вимоги до ПАТ «Альфа-Банк» та АБ «Південний». Державним виконавцем з рахунків, відкритих у банківських установах боржником, списано 12 343,00 грн., які розподілені між стягувачами для задоволення вимог, пов`язаних з трудовими правовідносинами. Ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 23.11.2018 відмовлено у наданні дозволу на реалізацію майна ПАТ «ФК «Металіст». Постановою Східного апеляційного господарського суду по справі № 922/1513/ від 21.01.2019 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Ухвалу господарського суду Харківської області по справі № 922/1513/17 від 23.11.2018 залишено без змін. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017 по справі № 712/9154/17-к застосовано спецконфіскацію з примусовим вилученням у власність Держави усього належного майна, в тому числі матеріальних і нематеріальних активів, корпоративних прав ПАТ «ФК «Металіст». Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.04.2018 № 234-р «Про визначення органу управління майновими комплексами та корпоративними правами, конфіскованими за рішенням суду» майнові комплекси (рухоме та нерухоме майно, земельну ділянку, товарні знаки), конфісковані у ПАТ «ФК «Металіст», віднесено до сфери управління Харківської облдержадміністрації. Також, судом встановлено, що за представленим суду договором про відступлення прав вимоги від 31.07.2019 року [PERSON] відступив в повному обсязі, а [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе право вимоги, що належить [PERSON] і стали кредиторами по: - контракту з ПАТ «ФК «Металіст», укладений 30.06.2015 року з додатковою угодою; - рішенням від 11.04.2017 року Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/3368/16-п; - рішенням від 05.09.2018 року Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/2770/18; - рішенням від 02.07.2019 року Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4922/19-а; - майбутнім рішенням пов*язаними с контрактами [PERSON] (а.с. 57). Згідно п.1.2. цього договору [PERSON] та [PERSON] одержують право (замість [PERSON] ) вимагати від боржника (боржників) належного виконання зобов*язань за контрактом, судовими рішеннями, зазначеними в п.1.1., звертатись до суду, державних органів, а також інші права, передбачені законодавством України. Як встановлено судом, заміна сторони виконавчого провадження по зведеним виконавчим провадженням про стягнення з ПАТ «ФК «Металіст» на користь [PERSON] грошових коштів за рішеннями від 11.04.2017 року Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/3368/16-п та від 05.09.2018 року Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/2770/18 не відбувалася. Звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди з Держави в особі Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державної казначейської служби України справедливої сатисфакції (матеріальної шкоди) в розмірі 11456780,50 грн. позивач посилається на вимоги ст.ст. 625, 1173 ЦК України. Розраховуючи суму позовних вимог позивач вказує, що постановою апеляційного суду Харківської області від 16.05.2018 року встановлення порушення строків здійснення виконавчого провадження, а тому саме з 23.12.2017 року допущено порушення строків виконання, що завдало шкоди у вигляді зніцинення коштів в сумі 5245102,72 грн. (за рішенням від 11.04.2017 року) і тому 750049,69 грн. це інфляція за 2018 рік та 7 місяців 2019 року; 3% річних (з 23.12.2017 року) - складає 265926,71 грн., а тому за ст. 625 ЦК України розмір шкоди з Держави складає 1015976,40 грн. Також, рішенням від 05.09.2018 року стягнуто 5117909,20 грн. на користь [PERSON] і 6 місяців на виконання спливають 22.04.2019 року, а тому сума шкоди від інфляції складає 35825,36 грн.; 3% річних - 41966,86 грн., усього 77792,22 грн. Таким чином, позивачем розраховано суму справедливої сатисфакції, що підлягає стягненню з Держави в розмірі 11456780,50 грн. (10363011,92 грн.+1015976,40 грн.+77792,22 грн.). Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі. Загальні положення про відшкодування заподіяної майнової шкоди закріплені в нормах статті 1166 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто ст. 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов`язання є грошовими. Грошовим, за змістом статей 524, 533, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Тобто грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору. Як вбачається з позову, предметом даного позову, є сатисфакція, як вказує позивач від невиконання рішень суду про стягнення з ПАТ «ФК «Металіст» на користь [PERSON] грошових коштів за рішеннями від 11.04.2017 року Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/3368/16-п та від 05.09.2018 року Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/2770/18 та за ст. 625 ЦК України за період з 23.12.2017 року інфляційних витрат та 3% річних за невиконання. Таким чином, предметом даного спору є відшкодування шкоди, завданої незаконними діями державного виконавця щодо невиконання рішень суду, відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України. Однак, покладення на особу передбаченої статтею 1173 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов`язань, зокрема, статті 625 ЦК України. Обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає, зокрема, у випадку відшкодування збитків та шкоди, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав. Отже, дія частини другої статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із відшкодуванням шкоди, як деліктного зобов`язання. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач звертається з позовом до Держави в особі Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державної казначейської служби України та просить стягнути шкоду у вигляді сатисфакції, з врахуванням ст. 1173 ЦК України і штрафні санкції за ст. 625 ЦК України, однак зазначених вимог саме до боржника (ПАТ «ФК «Металіст») не пред*являє. А посилання позивача на встановлення неправомірних дій відділу примусового виконання рішення суду від 02.07.2019 року суд вважає необґрунтованим, оскільки надана до суду ксерокопія рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2019 року не містить відомостей про набрання рішенням законної сили. Крім того, розраховуючи розмір за ст. 625 ЦК України, позивач враховує періоди до укладення ним договору про відступлення прав вимоги від 31.07.2019 року, що є неприпустимим та необґрунтованим. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, обов`язковою підставою звернення до суду є порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача. Враховуючи укладення договору про відступлення прав вимоги позивачем лише 31.07.2019 року, судом не встановлено порушення його прав за оспорювані періоди, які вказані позивачем у позові, до укладення договору. Також, дослідивши всі надані суду докази, суд приходить до висновку, що згідно ст. 2 , ч. 1 ст. 18 ЗУ України «Про виконавче провадження» виконавець вжив передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняв виконавчі дії. І станом на теперішній час суду не представлені докази на підтвердження того, що позивач позбавлений можливості отримати належні йому грошові кошти у законний спосіб згідно вимог чинного законодавства з боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: протиправна поведінка правопорушника; вина (винний характер дій) правопорушника; безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою правопорушника; шкода правам чи охоронюваним законом інтересам осіб, постраждалих від дій правопорушника. При цьому, відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. До суду позивачем не надано доказів на підтвердження того, що внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу спричинено шкоду та не зазначено якими саме діями чи бездіяльністю Головного територіального управління юстиції у Харківській області позивачеві завдано шкоду. Також, з приводу вимог позивача щодо стягнення з Держави справедливої сатисфакції (матеріальної шкоди), суд зазначає. Сатисфакція - форма відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій стороні внаслідок правопорушення. При цьому, суд погоджується з доводами відповідачів, що вказаний термін використовується виключно при роботі Європейського суду з прав людини в процесі розгляду справ про компенсацію збитків, нанесених державою міжнародно-протиправним діянням. Якщо Європейський Суд визнає факт порушення державою Конвенції про захист прав і основних свобод людини чи протоколів до неї, і якщо внутрішнє право держави передбачає лише часткове відшкодування, Суд, у разі необхідності, надає потерпілій стороні справедливу сатисфакцію. Практичною рекомендацією виданою Головою Суду 28 березня 2007 р. відповідно до правила 32 Регламенту Суду «Вимоги щодо справедливої сатисфакції» встановлено, що відповідно до статті 41 Конвенції, справедлива сатисфакція може стосуватися: а) матеріальних збитків; б) моральних збитків та в) витрат. Пунктом 9 Рекомендації визначено, що метою призначення Судом компенсації є компенсація заявнику дійсних негативних наслідків порушення (його прав), а не покарання Договірної Сторони, що несе відповідальність за таке порушення. Відповідно, до цього часу Суд вважав недоречним приймати позови про відшкодування збитків, в яких використовуються терміни, такі як "з метою покарання", "злісний", "взірцевий". Відповідно до п. 13 Рекомендації компенсація за моральні збитки, яку призначає Суд, надається для відшкодування нематеріальних збитків, наприклад, за моральні та фізичні страждання. Моральні збитки характеризуються тим, що точно обчислити їх розмір неможливо. Якщо наявність такої шкоди встановлена і Суд вважає, що необхідно надати грошову компенсацію, він зробить оцінку на справедливій основі, зважаючи на стандарти, які випливають з його попередньої практики. Правилом 60 Регламенту Суду визначено, що заявник, який бажає отримати справедливу сатисфакцію відповідно до статті 41 Конвенції, якщо Суд вирішить про порушення його прав, гарантованих Конвенцією, повинен подати для цього заяву. Згідно п. 15 Рекомендації заявникам, які бажають отримати компенсацію за моральні збитки, пропонується вказати суму, яка, на їх думку, була б справедливою. Якщо заявники вважають себе жертвами декількох порушень, вони можуть вимагати загальну суму за всі порушення, про які вони заявляють, або окремі суми щодо кожного порушення. З огляду на викладене, суд погоджується, що станом на теперішній час у позивача за договором про відступлення прав вимоги відсутні правові підстави для вимоги щодо справедливої сатисфакції, оскільки відсутнє відповідне рішення Європейського суду з прав людини і така вимога не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому, ще раз суд звертає увагу на те, що станом на теперішній час суду не було представлено даних про те, що позивач [PERSON] за договором про відступлення прав вимоги від 31.07.2019 року або стягувач [PERSON] позбавлені можливості отримати грошові кошти саме з боржника за рішеннями судів в порядку виконання судових рішень та проведення відповідних виконавчих дій. Також, суд погоджується з запереченнями відповідача - Державної казначейської служби України про те, що казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб*єктів, за її наявності та враховуючи заявлені позовні вимоги, які є предметом даного судового розгляду. Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою КМУ від 15.04.2015 № 215 казначейство забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунка та управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються. Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та не несе відповідальності за дії органів державної влади. Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до частини 1 статті 2 ЦК України. До суду не надано доказів, що Казначейство порушило права та інтереси позивача, враховуючі заявлені ним позовні вимоги саме до Головного Управління юстиції у Харківській області та Державної Казначейської служби України. Відповідно до ст.176 ЦК України держава не відповідає за зобов`язаннями створених нею юридичних осіб та юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов`язаннями відповідно держави. Конституційний суд України у рішенні від 03.10.2001 №12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою вказує, що державні органи як юридичні особи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними зобов`язаннями. Держава не відповідає по зобов`язаннях державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають по зобов`язаннях держави. Така юридична особа, тобто державна установа, відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними, безпідставними та передчасними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed