Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені якої діє представник Яцишин І.В. , звернулась до суду з позовом до ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.12.2019 року в Сторожинецькому районі Чернівецької області відбулася ДТП, у якій автомобіль марки «НІССАН», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] допустив зіткнення із мотоциклом марки «АЛЬФА» під керуванням [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній загинув. Вказує, що оскільки позивачка є дочкою загиблого, у зв`язку із його смертю їй спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді. Зазначає, що 19.12.2019 року за фактом настання ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019260000000423 з кваліфікацією по частині 2 статті 286 КК України, розпочато досудове розслідування та 07.08.2020 року [PERSON] було висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Також зазначає, що станом на дату настання ДТП - 19.12.2019 року, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО6490266, який діяв на момент настання ДТП. Посилається на те, що у відповідності до ч.2, 5 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В ході проведення розслідування страхового випадку ПАТ «Страхова група «ТАС» не здобуто, і відповідно не надано [PERSON] жодних доказів, які б підтверджували той факт, що їй спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідувалось за частиною 2 статтею 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода. Вказує, що 10.03.2020 року відповідно до вимог ст.ст.35, ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником за довіреністю Мелех Д.О. було надіслано на поштову адресу ПAT «СГ «ТАС» повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами, а також копію обвинувального акта щодо [PERSON] та витяг з ЄРДР. Однак, відповідач листом від 18.03.2020 року №530 повідомив представника позивачки про те, що ПAT «СГ «ТАС» у відповідності до вимог ст.35 та ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» призупиняє розгляд справи, оскільки по даній справі не має документального підтвердження завершення кримінального провадження, а страховику не відомо про набрання рішення у кримінальній справі законної сили. При наданні вироку суду по кримінальній справі розгляд справи буде відновлено з прийняттям відповідного рішення по справі. Враховуючи вищевикладене позивачка просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» на її користь 16692 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду та 3000 грн. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Стефківський В.І. подав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивачки. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи. Направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, з огляду на те, що на момент подачі відзиву по кримінальній справі по даній ДТП не прийнято рішення, що унеможливлює встановлення факту настання цивільно-правової відповідальності внаслідок ДТП, а також в частині відшкодування витрат на правничу допомогу з огляду на те, що позивачка не надала видаткових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату та не зазначено доказів фактичного понесення позивачкою витрат на правову допомогу. Крім того, надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу у відсутності представника та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Відповідно до ст.247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 09.01.2020 року, актовий запис №272. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 19.10.2008 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». З копії обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №12019260000000423 від 19.12.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встайовлено, що 19.12.2019 року, приблизно о 18 год., обвинувачений, керуючи автомобілем марки «Nissan Patrol», д.н.з. [NUMBER] , рухався в темну пору доби по вул. Головній в с. Слобода-Комарівці, Сторожинецького району, зі сторони центру с. Слобода- Комарівці в напрямку с. Комарівці, на швидкості 50 км./год., що перевищує допустиму в межах населеного пункту, де, не вибравши безпечної швидкості руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, почав здійснювати обгін їдучого попереду невстановленого досудовим слідством попутного автомобіля марки «Mercedes», при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із мотоциклом марки «Alpha», без номерних знаків, під керуванням водія [PERSON] , який рухався в межах своєї смуги руху. Внаслідок даної ДТП водію мотоцикла марки «Alpha», [PERSON] , у відповідності до висновку СМЕ №858 від 24.01.2020 року спричинено смерть, яка настала від гострої внутрішньої кровотечі, яка виникла як ускладнення закритої тупої травми грудної клітки з розривом серця. Вказану ДТП обвинувачений [PERSON] скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 12.2, п. 12.4 та п. 14.2 (в), які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками. 10.03.2020 року позивачкою в особі представника [PERSON] було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду АТ «СГ «ТАС». До повідомлення було додано заяву на виплату страхового відшкодування [PERSON] , щодо моральної шкоди у розмірі 16692 грн., копію обвинувального акту стосовно [PERSON] та копію витягу з ЄРДР №12019260000000423. Листом від 18.03.2020 року №530 повідомив представника позивачки про те, що ПAT «СГ «ТАС» у відповідності до вимог ст.35 та ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» призупиняє розгляд справи, оскільки по даній справі не має документального підтвердження завершення кримінального провадження, а страховику не відомо про набрання рішення у кримінальній справі законної сили. При наданні вироку суду по кримінальній справі розгляд справи буде відновлено з прийняттям відповідного рішення по справі. З копії вироку Сторожинецького районного суду від 31.03.2021 року (справа №723/4020/20) [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України та призначино йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Вирок набрав законної сили 01.05.2021 року. Відповідно до інформаційної довідки від 20.02.2020 року про коло осіб першої лінії споріднення по відношенню до загиблого [PERSON] встановлено, що його дружиною є [PERSON] , дочками - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст.6, 22, п.23.1. ст.23 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, ї заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою: працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності і потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого». Згідно п.27.3 ст.27 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до частини 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання і або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено в 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 4 173,00 грн., а загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 50 076,00 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди, що належить позивачці становить 16692,00 грн., який визначається шляхом поділу загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди на трьох осіб (50 076/ З = 16692). В розумінні пункту 27.3. статті 27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року, сума в розмірі 16 692,00 грн. є мінімально гарантованою. Отже позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат за надання правничої допомоги адвокатом, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатом Яцишиним І.В. позивачці [PERSON] підтверджується договором про надання правової допомоги №ВХ-2/02-2020 від 20.02.2020 р., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001430, виданим адвокату Яцишину І.В., ордером на надання професійної правничої (правової) допомоги серії АТ №1008541, виданим адвокатом Яцишиним І.В., детальним описом робіт (наданих послуг) наданих адвокатом, які полягають в попередньому вивченні матеріалів, формуванні позиції, опрацюванні законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивченні судової практики - 1 год., підготовці позовної заяви та подання до суду - 2 год. За домовленістю сторін вартість однієї години послуг адвоката визначено в розмірі 1000 грн. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Правилами ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на те, що позивачкою вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. З врахуванням викладеного, з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивачки мають бути стягнені витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн. На підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України,

Outcome: approved