Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 10.01.2017 р. між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за №1204Га/05АВ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] . 20.10.2017 р. о 13:20 год. в Івано-Франківській області, с.Угринів вул.Галицька, 42 сталася ДТП за участю автомобіля Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ) та автомобіля Toyota д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований ПАТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №1204Га/05АВ від 10.01.2017 року отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2017 р. ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] . ПДР. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2243531 від 02.11.2017 р. та умов договору страхування №1204Га/05АВ від 10.01.2017 р., розмір страхового відшкодування склав 96 087,62 грн., який АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника. Відповідно до звіту №2418/17 про оцінку ТЗ вартість відновлювального ремонту ТЗ Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] , розрахована оцінювачем, становить 103 538, 95 грн. Таким чином до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] (власник [PERSON] ) внаслідок вказаної ДТП. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ТЗ Toyota д.р.н. [NUMBER] була застрахована в АТ СГ «ТАС» згідно полісу №АК 5923715 та встановлений ліміт відповідальності АТ СГ «ТАС» в розмірі 100 000,00 грн. 24.08.2018 року позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. 16.07.2018 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 67 251,23 грн., з врахуванням коефіцієнту зносу пошкодженого ТЗ. Сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становлять 28 836,39 грн. (96 087,62 грн. - 67 251,23 грн. = 28 836,39 грн.). Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СК «АРКС» збитки в сумі 28 836,39 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження. Позивач не направив в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позов підтримують. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву де зазначив, що його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в АТ СН «ТАС» згідно з полісом АК5923715 де ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза- 0,00 грн. Відповідачем повністю було дотримано вимоги положень ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто своєчасно повідомлено про подію до страхової компанії, а тому відсутні підстави стягувати з відповідача суму страхового відшкодування. Відповідач вказує, що позивач звертався до АТ СГ «ТАС» ( страховик у якого застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача) із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП в розмірі 96087,62 грн., однак страхова компанія АТ СГ "ТАС" вважала за належним і обгрунтованим розмір страхового відшкодування - 67251,23 грн., що і відшкодувала позивачу. Спір щодо розміру страхового відшкодування виник між страховими компаніями, а відповідач [PERSON] , заперечуючи позовні вимоги пояснив, що за його страховим полісом встановлений ліміт в розмірі 100 000 грн., а тому, якщо позивач доведе правомірність визначення розміру страхового відшкодування в 96087,62 грн., то встановлений ліміт за його страховим полісом покриває таку суму. Відповідач заперечуючи позов, вказує що Страховий акт складений Позивачем є відомчим документом, а в даному випадку Звіт №2418/17 є тим документом про оцінку автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер [NUMBER] , який складений у відповідності до законодавства на підставі ЗУ «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до звіту вартість відновлювального ремонту Subaru Outback, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу складових КТЗ складає 75 612, 07 грн. саме ця сума повинна була бути сплаченою AT СГ «ТАС», що не перевищує суми страхового ліміту. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 20.10.2017 р. о 13:20 год. в Івано-Франківській області, с.Угринів вул.Галицька, 42 сталася ДТП за участю автомобіля Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ) та автомобіля Toyota д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] 20.11.2017 року постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с. 9). Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] [PERSON] на час скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «АРКС» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №1204Га/05АВ (а.с. 23-28). Встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, водія [PERSON] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Toyota д.р.н. [NUMBER] , була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ СГ «ТАС», згідно полісу №АК 5923715, із встановленим лімітом в розмірі 100000 грн. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2243531 від 02.11.2017 р. та умов договору страхування №1204Га/05АВ від 10.01.2017 р., розмір страхового відшкодування склав 96 087,62 грн., який АТ «СК «АРКС» було сплачено [PERSON] за відновлювальний ремонт пошкодженого її транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення. (а.с. 8-13). Відповідно до звіту №2418/17 про оцінку ТЗ вартість відновлювального ремонту ТЗ Subaru Outback д.р.н. [NUMBER] , розрахована оцінювачем, становить 103 538, 95 грн. (а.с.14-16). Страховою компанією відповідача АТ СГ «ТАС» 16.07.2018 року було відшкодовано позивачу кошти в розмірі 67251,23 грн., що підтверджується інформаційною карткою про зарахування коштів та не заперечуються позивачем (а.с.34). Встановлено, що повернення позивачу страхового відшкодування АТ СГ «ТАС» здійснило з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, який відповідно до Звіту становить 0.3753. Відповідно до матеріалів, що містяться у додатку, а саме страхового акту №АХА2243531 від 02 листопада 2017 року сума страхового відшкодування становить 96 087, 62 грн. Даний розрахунок складений на підставі рахунку №6836 від 25 жовтня 2017 року наданого ТОВ «Велет Авто». При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 ЗУ "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 23.12.2015 у справі №6-2587цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зазначила, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У даному випадку судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця об`єкту підвищеної небезпеки, була застрахована в межах страхового ліміту 100 000,00 грн. за майнову шкоду. До відповідача, як особи, яка спричинила ДТП, позивач має можливість звернутися, лише, в разі недостатності страхової виплати. В даному випадку належним відповідачем за позовом про відшкодування матеріальної шкоди в межах страхового ліміту є саме АТ СГ «ТАС», а не відповідач [PERSON] , , який у встановленому порядку застрахував свою відповідальність на суму ліміту у 100000,00 грн. Фактично, як слідує з матеріалів справи, спір існує не між позивачем та відповідачем, а між страховими компаніями щодо розміру страхового відшкодування. Позивач не погоджується із розміром страхового відшкодування, який був йому відшкодований страховою компанією відповідача, і в такому випадку, позивач може пред`являти свої позовні вимоги саме до АТ СГ «ТАС», а не до відповідача, оскільки загальна сума його претензій та виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування (96087,62 грн.) не виходить за межі застрахованого ліміту відповідальності відповідача (100000,00 грн.), а отже, позивач безпідставно посилається на ст. 1194 ЦК України. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України) Позивачем не необґрунтовано правових підстав позовних вимог до відповідача. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed