Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу за згодою опікуна на стаціонарне лікування недієздатного [PERSON], [INFO]. На обґрунтування заяви зазначив, що хворіє з 2011 року. Інвалід III групи до 01.05.2019 року. Діагноз: Шизофренія параноїдна, епізодичний тип перебігу з виражено прогредієнтністю та частимі загостреннями(5 госпіталізацій за 2017 рік,3 госпіталізацій за 2018 рік ), з наростаючим змішаним дефектом особистості (параноїдний та апато-абулічний) дефектом особистості, галюцинаторно-параноїдний синдром. Багаторазово лікувався в ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева (з 11.04.2018 року по 15.07.2018 року, останн лікування з 11.09.2018 року по 15.12.2018 року) та в КОПНД(останнє лікування з 24.07.2018 року по 11.09.2018 року). 30.12.2018 року о 18 годині 25 хвилини доставлений до стаціонару КОПНД бригадою ЕМД, як; викликала його мати - опікун [PERSON], у зв'язку з його погіршенням психічного стан; пацієнта (згідно наданої заяви матері):пацієнт самостійно поскаржився на те,що чує голоси,які наказують побити матір « .. я ніколи цього не зроблю, але краще поїхати до лікарні», через що і був доставлений до стаціонару КОПНД. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06.10.2015 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.11.2015 року, опікуном призначена матір - [PERSON] . Визнаний інвалідом IIІ групи до 01.05.2019 року. Як зазначено в заяві опікуна [PERSON], син став неадекватно поводитися, чує чужі голоси,вголос гучно вимовляє різні слова. Робить вигляд, що хоче її вдарити, але не робить цього, на її слова не реагує і не відповідає на питання. 31.12.2018 року оглянутий комісією лікарів - психіатрів КОПНД, за рішенням якої визнано за доцільне направити заяву до Крюківського районного суду про госпіталізацію недієздатного [PERSON] для обстеження та лікування у психіатричний стаціонар за згоди його законного представника. Хворий перебуває в стані психічного розладу. При огляді продуктивному контакту мало доступний,виявляє очний негативізм. На запитання лікаря відповідає вибірково, не завжди по суті,після тривалої паузи, а переважно взагалі не відповідає. Під час спілкування раптово без пояснень здійснює стереотипні рухи головою та руками.,обертається навколо себе декілька разів. Мислення розірване,паралогічне. Активно маячних ідей не висловлює, але аналізуючи поведінку хворого(прислухається,розмовляє сам до себе), можна припустити наявність оманів сприйняття. Настрій мінливий, переважно пригнічений. До стану не критичний. До перебування в стаціонарному відділенні висловлює згоду. Після огляду, згідно психічного стану хворий госпіталізований на стаціонарне лікування в КОПНД. Опікун хворого [PERSON] - його мати [PERSON], про його госпіталізацію повідомлена та отримана згода на госпіталізацію пацієнта. Враховуючи наявний тяжкий психічний стан хворого, внаслідок якого він не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що завдасть шкоди його здоров'ю, прохає суд винести рішення про доцільність госпіталізації до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування недієздатного [PERSON] Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з підстав та мотивів викладених у тексті заяви. Згідно з повідомленням лікаря-психіатра, в зв»язку з загостренням тяжкого психічного захворювання, ізольований в окремому приміщенні лікарні та в судове засідання був доставлений. Суд, вислухавши лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON], думку прокурора, який вважає за необхідне госпіталізувати недієздатного [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] який є недієздатним, 30.12.2018 року о 18:25 хворий доставлений до психіатричного закладу за згоди його опікуна [PERSON] Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 20.08.1984 р.н , спостерігається в КОПНД з 2011 року з діагнозом: Шизофренія параноїдна, епізодичний тип перебігу з виражено прогредієнтністю та частимі загостреннями(5 госпіталізацій за 2017 рік,3 госпіталізації за 2018 рік ), з наростаючим змішаним дефектом особистості (параноїдний та апато-абулічний) дефектом особистості, галюцинаторно-параноїдний синдром. Інвалід III групи до 01.05.2019 року Багаторазово лікувався в ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева (з 11.04.2018 року по 15.07.2018 року, останн лікування з 11.09.2018 року по 15.12.2018 року) та в КОПНД (останнє лікування з 24.07.2018 року по 11.09.2018 року). Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06.10.2015 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.11.2015 року, опікуном призначена матір - [PERSON] . В стаціонар КОПНД госпіталізований психіатричною бригадою ЕМД, яку викликала мати хворого, яка є його опікуном. Син став неадекватно поводитися, чує чужі голоси, вголос гучно вимовляє різні слова. Робить вигляд, що хоче її вдарити, але не робить цього, на її слова не реагує і не відповідає на питання. Оглянутий комісією лікарів-психіатрів 31.12.2018 року о 11 годині 55 хвилин. Під час огляду контакт малопродуктивний. виявляє очний негативізм. На запитання лікаря відповідає вибірково, не завжди по суті,після тривалої паузи, а переважно взагалі не відповідає. Під час спілкування раптово без пояснень здійснює стереотипні рухи головою та руками.,обертається навколо себе декілька разів. Мислення розірване,паралогічне. Активно маячних ідей не висловлює, але аналізуючи поведінку хворого(прислухається,розмовляє сам до себе), можна припустити наявність оманів сприйняття. Настрій мінливий, переважно пригнічений. До стану не критичний. До перебування в стаціонарному відділенні висловлює згоду. Психічний стан хворого погіршився внаслідок прогресування захворювання, що може загрожувати життю та здоров'ю самого хворого . Враховуючи наявний у пацієнта тяжкий психічний розлад, внаслідок якого він не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що завдасть шкоди його здоров'ю, вважають про доцільність госпіталізації до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування недієздатного [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару КОПНД згідно ст.13 Закону України « Про психіатричну допомогу» та рішення Конституційного Суду України №2- рп/2016(справа №1-1216) від 01.06.2016р. - про зміни госпіталізації недієздатних осіб до психіатричних закладів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви лікаря -психіатра [PERSON] та госпіталізації [PERSON], 20.08.1984 р.н в психіатричний стаціонар. На підставі ст. 13, 14, Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України(конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" ,

Outcome: approved