Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON], який діє, як представник за угодою № 28 від 27.02.20015 року в інтересах [PERSON] звернувся в суд із позовом до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті [INFO] батька позивачки, [PERSON] про, що виконавчим комітетом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області вчинено відповідний запис акта про смерть за №13 від 14.08.2012 року, залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок [ADDRESS]. Дане нерухоме майно до відкриття спадщини фактично в цілій частині належало на праві приватної власності батькові позивачки, [PERSON]. Разом з тим, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння, яке було збудовано [PERSON] до реєстрації шлюбу з матір"ю позивачки [PERSON], в якому він проживав до дня своєї смерті та вважав своєю власністю, за його життя проведена не була. Через відсутність належних правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, позивачка, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, фактично не має можливості оформити у встановленому законом порядку своє право власності на дане спадкове майно. За свого життя батько позивачки, [PERSON], заповітних розпоряджень відносно спадкового майна, як рухомого, так і нерухомого, не складав, спадщина відкрилася [INFO], у зв"язку із чим дані цивільні правовідносини слід врегульвувати положеннями Глави 86 Спадкування за законом Цивільного кодексу України. Дане спадкове майно прийняли спадкоємці першої черги за законом: дочка спадкодавця, [PERSON], вона ж позивачка та дружина спадкодавця, [PERSON], яка залучена до участі у розгляді справи у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. На час відкриття спадщини дані особи мешкали постійно разом зі спадкодавцем. Разом з тим дружина спадкодавця, [PERSON], звернулася до Рахівської РДА із заявою про відмову від спадщини, на яку вона має право після смерті чоловіка, [PERSON], в користь своєї дочки, [PERSON]. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка як спадкоємець за законом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак державним нотаріусом Рахівської ДНК постановою №20 від 27 лютого 2015 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у її користь з мотивів відсутності у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі наведеного просить визнати за [PERSON] право власності в цілій частині на житловий будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача - виконавчого комітету Білинської сільської ради в судове засідання, не з'явився, однак сільський голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без у часті представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, - реєстраційної служби Рахівського РУЮ, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON], в судовому засідані зазначила, що вона відмовляється від своєї частки у спадщині, яка відкрилася після смерті її чоловіка, [PERSON] на користь своєї дочки, позивачки по справі [PERSON]. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 2012 року. Позивачка, [PERSON], являється дочкою нині померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 грудня 1987 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2007 року, згідно якого остання змінила своє прізвище на "[PERSON]", а отже вона являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її батька. Іншим спадкоємцем першої черги за законом, являється дружина померлого [PERSON], однак вона, як спадкоємець першої черги за законом відмовилася від своєї частки у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON] на користь, позивачки по справі [PERSON], що стверджується нотаріально посвідченою заявою. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено, що після смерті громадянина [PERSON] залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок [ADDRESS]. Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 98273 гривні, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради, спірний будинок побудований у 1987 році. З виписки із погосподарської книги (номер об"єкта погосподарського обліку - 55-1) за 2011-2015 роки, слідує, що житловий будинок [ADDRESS], був зареєстрованим за померлим [PERSON]. Також в матеріалах справи наявний паспорт на забудовану земельної ділянки. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки Білинської сільської ради № 467 від 02.03.2015 року, судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом відмовилася від прийняття спадщини, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved