Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позивач позов мотивує тим, що 17.02.2020 о 08-10 по вул. Андрієвського, в м. Гадяч сталась дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] та автомобіля MERSEDES VITO, д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП та її наслідками, що підтверджується постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 02.07.2020, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.11.2019 № AO6783503 у ПАТ «СГ «ТАС». Франшиза за умовами поліса становить - 2500 грн. Сума нарахованого та виплаченого йому ПАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування, за вирахуванням франшизи, склала 2 351грн. Однак, вартість робіт та матеріалів по відновленню механічних пошкоджень його автомобіля становить 10 440 грн. Посилаючись на ч.2 ст.1187 ЦК України, п.22.1.ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає, що розмір страхового відшкодування, який ПАТ «СГ «ТАС» повинна була йому виплатити становить 5 589 грн (10 440 грн - 2500 грн (франшиза) = 7940 грн - 2351 грн. = 5589 грн). Крім того, розмір франшизи у сумі 2500 грн повинен сплатити йому [PERSON] . У зв`язку з цим просив суд стягнути з з ПАТ «Страхова група «ТАС» на його користь 5 589,00 грн невиплаченої суми страхового відшкодування, стягнути з [PERSON] на його користь 2500,00 грн - відшкодування матеріальної шкоди та стягнути солідарно з ПАТ «Страхова група «ТАС» і [PERSON] на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. 08 грудня 2020 року за ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ухвали суду від 17.02.2021 за клопотанням відповідача [PERSON] справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 15 січня 2021 року від відповідача ПАТ «СГ «ТАС» надійшов відзив на позовну заяву, в якому страхова компанія позовні вимоги позивача не визнала, з наступних підстав. Відповідач вказує, що відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «Страховик має право здійснювати витрати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна». 13.03.2020 позивач подав до AT «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування та погодився з розміром шкоди у розмірі 2 351 грн. У зв`язку з цим AT «СГ «ТАС» (приватне) без проведення експертизи здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у повному обсязі у розмірі 2 351,00 грн, про що позивач не заперечує у своїй позовній заяві. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №357/3729/17 від 06.06.2018. Окрім того, згідно абз. 2, п. 12.1 ст. 12 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту». Згідно п. 36.6, ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування». Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6783503 франшиза становить 2500 грн. Також позивач безпідставно вимагає стягнути з АТ «СГ «ТАС» (приватне) вартість ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу без вирахування ПДВ. З цих підстав, АТ «СГ «ТАС» (приватне) позовні вимоги [PERSON] не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» (приватне) в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Окрім того, у відзиві АТ «СГ «ТАС» (приватне) просить справу розглянути без участі представника АТ «СГ «ТАС» (приватне). Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме в частині відшкодування витрат в розмірі 2500 гривень та заперечував щодо задоволення вимог позивача в частині стягнення витрат понесених ним на надані адвокатські послуги та витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] на праві власності належать позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 13.02.2020 о 08-10 по вул. Андрієвського, в м. Гадяч водій [PERSON] керував автомобілем MERSEDES VITO, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з авто VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] , який рухався позаду. При ДТП автомобілі отримали незначні механічні пошкодження, чим порушив п.10.9 ПДР України. Згідно постанови Гадяцького районного суду від 29.04.2020 - [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили 19.05.2020. Провадження у справі відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрите, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Гадяцького районного суду від 02.07.2020. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Водночас правовідносини із спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, регулюються також нормами, які регулюють страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" . На час скоєння зазначеної вище ДТП Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.11.2019 № AO6783503 у ПАТ «СГ «ТАС». Ліміт відшкодування шкоди 130 000 грн. Франшиза за умовами поліса становить - 2500 грн. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно підпункту 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 13.03.2020 подав до ПАТ «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування, в якій погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 2 351 грн з вирахуванням франшизи та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, що підтверджується копією цієї заяви і про що [PERSON] не заперечував у судовому засіданні. Відповідно до повідомлення ПАТ «СГ «ТАС» від 20.03.2020 адресованого [PERSON] , розмір страхового відшкодування, згідно його заяви про страхове відшкодування за вирахуванням франшизи становить 2 351 грн. Позивач отримав від ПАТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування у розмірі 2 351 грн, про що він сам вказує у позовній заяві. Як вбачається з рахунку-фактури №0092 від 27.10.2020 виданого ФОП [PERSON] , позивачем [PERSON] було сплачено за ремонт автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] 10 440 грн. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. Позивач вказує, що розмір страхового відшкодування, який ПАТ «СГ «ТАС» повинен був йому виплатити становить 5 589 грн (10 440 грн - 2500 грн (франшиза) = 7940 грн - 2351 грн. = 5589 грн). Проте, як вже було встановлено судом, [PERSON] у заяві до ПАТ «СГ «ТАС» від 13.03.2020 про страхове відшкодування, погодився з тим, що розмір страхового відшкодування за страховим випадком складає 2 351 грн з вирахуванням франшизи та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, тобто досяг згоди із ПАТ «СГ «ТАС» про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. У пункті 36.2. статті 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. При цьому згідно з частиною першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 357/3729/17 від 06.06.2018. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення страхового відшкодування в сумі 5 589 грн не підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог позивача до [PERSON] про стягнення з нього матеріальних збитків у вигляді франшизи, суд враховує наступне. Згідно п. 12.1. ст.12 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.11.2019 № AO6783503 у ПАТ «СГ «ТАС» розмір франшизи становить - 2500 грн. Оскільки, як було встановлено судом, винним у ДТП, яка відбулась 13.02.2020 о 08-10 в м. Гадяч за участю автомобілів MERSEDES VITO, д.н.з. [NUMBER] та VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] був водій [PERSON] , тому сума франшизи, яка була передбачена полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.11.2019 № AO6783503 у сумі 2500 грн повинна бути відшкодована [PERSON] . Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно з ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн судом встановлено. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Частиною 4 цієї статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу надавалась правнича допомога адвокатом Осадчим О. М. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано до суду угоду на представництво інтересів у цивільній справі №01/12 від 01.12.2020, в якій зазначено розмір оплати 3000 грн, ордер серії ПТ №193749, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордера №01/12 про оплату послуг з правової допомоги на суму 3000 грн. Проте, позивач та його представник не надали суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Інформація, яка міститься в угоді на представництво інтересів у цивільній справі, зокрема фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь витрат, понесених на професійну правничу допомогу адвоката, не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 840, 80 грн, що підтверджується квитанцією від 01.12.2020. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, при цьому вимоги до ПАТ «Страхова група «ТАС» залишені без задоволення, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial