Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Вказана цивільна справа перебувала у провадженні судді [NUMBER], згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заступником керівника апарату Реверук В.С., у зв"язку із звільненням з посади судді [NUMBER], 08.12. 2015 року замінений суддя на головуючого Леонтюк Л.К., в провадження якого вищезазначена справа надійшла за вх. № 1122 від 09.12. 2015 року. Ухвалою судді від 09 грудня 2015 року, після виконання вимог ст. 122 ч.3 ЦПК України , відкрито провадження у справі ( а.с. 14) . Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 12 листопада 2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, у Лівобережному Відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1902. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO]. Через різні характери, різне ставлення до подружніх, сімейних стосунків між ними постійно виникали різного роду суперечки, непорозуміння. Починаючи з травня 2015 року вони остаточно розійшлись, перестали вести спільне домашнє господарство, перестали підтримувати між собою подружні стосунки, мають різний грошовий бюджет, різні інтереси, та шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах. Відповідач в судове засідання належним чином повідомлений про дату, час, день розгляду справи через СМС- повідомлення, не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи надання строку на примирення через загальну канцелярію до суду не надійшло, а тому на підставі заяви позивачки у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивачки , яка наполягала на розірванні шлюбу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року зареєструвавши його у Лівобережному Відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1902 ( а.с. 4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6-7). Починаючи з травня 2015 року позивачка та відповідач остаточно розійшлись, перестали вести спільне домашнє господарство, підтримувати між собою подружні стосунки , мають різний грошовий бюджет, різні інтереси, та шлюб носить формальний характер. Позивачка в судовому засіданні зазначила, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивачка довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної та фізіологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Майнового спору у сторін не виникає. Щодо виховання неповнолітніх дітей , які проживають разом з матір"ю, сторони визначаться у добровільному порядку. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя" та,

Outcome: approved