Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій зазначила, що у шлюбі з [PERSON], [INFO] вона народила сина, [PERSON]. Їх сімейні відносини не склалися і вони припинили спільне проживання десять років тому, а дитина залишилась проживати з матір'ю. У 2007 році позивачка зверталася до суду з приводу стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, але відповідач незважаючи на рішення суду матеріальну допомогу на утримання сина так і не надав, аліменти не сплачував. Після припинення сімейних відносин відповідач життям сина не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. У 2009 році позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] з яким вони зараз і проживають повноцінною родиною. [PERSON] фактично замінив батька [PERSON]. 27.11. 2014 року на засіданні комісії № 57 з питань захисту прав дитини Вовчанської районної державної адміністрації було прийнято рішення, в якому вони вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітнього сина, [PERSON]. Позивачка має змогу самостійно забезпечувати свого сина, тому звертається до суду та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про, що свідчать повідомлення через массову інформацію , про причини неявки від нього повідомлень не надійшло, тому згідно ст. 224 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. Представник третьої особи: Служба у справах дітей Вовчанської райдержадміністрації в судовому засіданні позов підтримали та просили суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи суд вбачає, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.5). З довідки Хотімлянської сільської ради Харківської області від 28.10.2014 року суд вбачає, що [PERSON] проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS].(а.с. 6). В характеристиці на [PERSON] від 29.10.2014 року наданої КЗ "Харківський навчально-виховний комплекс "гімназія-школа 1 ступеня" №24 Харківської міської ради Харківської області зазначено, що за всі роки навчання в школі, його рідного батька ніхто ніколи не бачив. (а.с.9). Рішенням № 57 від 27.11.2014 року засіданням комісії з питань захисту прав дитини Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області було вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.21). Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 150 ч. 2 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому, згідно з роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не бере участі у його вихованні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved