Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: зобовязати [PERSON] протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту набрання чинності рішення суду по цій справі, в залі № 305 Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, пр-т. Миру, 24, м. Кривий Ріг, о 12 годині робочого дня в присутності судді Сільченка Вадима Євгеновича, секретаря судового засідання Семко Наталії Андріївни, прокурора Шелудько Наталії Юріївни, Бродька Анатолія Івановича, стоячи, в голос промовити наступні слова: \~ \~ \~ \~«Я, [PERSON], прошу вибачення у [PERSON] за те, що 23 квітня 2018 року назвав його хамлом»; стягнути з [PERSON] користь [PERSON] немайнову (моральну) шкоду в розмірі 100 000 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову навів наступне. 23 квітня 2018 року приблизно о 12 годині під час судового засідання в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу по справі № 210/2665/17 в залі судового засідання № 305, [PERSON] назвав його, позивача, принизливим словом - «хамло», в присутності судді Сільченка В.Є., секретаря судового засідання Семко Н.А. і прокурора Шелудько Н.Ю. Образливе слово було промовлено стоячи. Доказ публічного приниження словом «хамло» зазначає промову відповідача під час судового засідання перші 5 хвилин, а також своєчасну реакцію судді Сільченка В.Є., який зробив зауваження відповідачу за принизливі слова в його, позивача, адресу під час судового засідання. Визначаючи значення слова «хамло», «хам», вказує наступне. З творів [PERSON]: «Та ти і не тикай, бо я тобі не рівня, ти - хамло». Словник української мови, академічний тлумачний словник: «Хамло те саме, що хам і хамка». Словник української мови, академічний тлумачний словник: «Хам зневажлива назва людини з нижчих соціальних верств». За Біблією «хам» непутящий син благочестивого [PERSON], що поглумився над своїм батьком і був ним проклятий. Словник української мови, [PERSON], 1958, Том 4: «Хамло - неотесана людина. Хам - халуй». Тобто відповідач публічно, в присутності мінімум трьох осіб і що головне в присутності двох жінок, стверджував що він, позивач, другосортна людина, з нижчих соціальних верств. Вказує, що якби таке його приниження, бойового офіцера, в присутності жінок відбулося би на східному фронті, в зоні бойових дій, то відповідач відповів би за таке приниження власною кровю. Зазначає, що в суспільстві, це слово сприймається як приниження особистості. Відтак, недостовірна, принизлива, образлива інформація розповсюджується серед суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, серед працівників апарату Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, працівників прокуратури Дніпропетровської області, надалі поширення недостовірної інформації в юридичних колах Дніпропетровської області та/або серед колег. Позивач вказує, що в статті [PERSON], кандидата юридичних наук, доцента,\~докторанта кафедри цивільного права Київського національного університету\~ ім. Тараса Шевченка зазначено наступне: «Термін «честь» - позитивна моральна репутація, добре імя окремої людини чи певної спільноти людей; повага та пошана; зовнішній вияв поваги й пошани або прийняті в певному суспільстві знаки вшанування та уславлення; усвідомлення і відчуття честі; синонім найкращих духовних якостей особистості (благородство, совість та ін.); ті якості особистості чи соціальної спільноти, які мають загальне визнання, те, за що віддають шану; синонім гідності. Честь - це перш за все позитивна моральна репутація, яка формується й існує у суспільній думці тієї соціальної спільноти, до якої належить певна особистість. Із цього погляду честь належить не конкретній людині, а існує у свідомості інших людей, які її знають, у думці колективу. Таким чином, честь і гідність тісно повязані між собою. Якщо гідність - цінність людини, то честь - це, по суті, оцінка цієї цінності». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності; з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих; під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. \~ \~ \~ \~Називаючи його, позивача, «хамлом», відповідач образив його, умисно принизив честь і гідність. Доказом образливих дій відповідача вважає, зокрема, зауваження судді Сільченка В.Є., реакцію суспільства в особі суду. Вказує, що відповідач публічно поширив неправдиву, недостовірну інформацію що він, позивач, другосортна людина, з нижчих соціальних верств. Наполягає, що будь-яка людина не хоче уславитися «хамлом», адже цей ярлик може повністю змінити ставлення оточуючих до його, позивача, персони. Вказує, що відповідач навмисно дає оцінку його, позивача, соціальному статусу, його статусу в юридичних колах, щоб змінити ставлення колег до нього як людини, як юриста. Зазначає, що поширенням такої неправдивої інформації щодо нього, позивач, серед колег порочить його честь і гідність. Відповідач намагається своїми протиправними діями змінити його, позивача, позитивну соціальну оцінку, як особи, в очах оточуючих, в очах колег, яка (позитивна оцінка) ґрунтується на відповідності його діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, поваги до особистості. Вказує, що протиправні дії відповідача порушили його звичайний образ життя. Він, позивач, постійно почав аналізувати свої взаємовідносини з колегами, чи не «причепився» до нього «ярлик» «хамла». Намагається не звертати увагу на це питання, але це виявляється поза його волею, не може виключити цей аналіз з відносин з колегами. Це вносить дискомфорт в його життя, заважає бути вільним у спілкуванні з колегами. В нього виник страх, що колеги за його відсутність називають його «хамлом». Зазначає, що це приводить до моральних страждань, погіршення настрою. Розуміє, що це недостовірна інформація щодо нього, але людина живе в суспільстві і психологія людини створена так, що для неї дуже важливе позитивне ставлення оточуючих, зокрема колег. Саме повага, позитивне ставлення колег надає впевненість особистості в правильності своїх вчинків, в правильності вибору (людина постійно робить вибір). Після намагання відповідача «повісити» на нього ярлик «хамла», він частково втратив впевненість в правильності своїх вчинків, правильності вибору. Вказує, що ярлик «хамла» порочить його ділову репутацію в очах суддів. Судові рішення суддя приймає на підставі матеріалів справи, законодавства і внутрішньої правосвідомості. Ставить собі питання про те, як він, позивач, як правник, зможе впливати на внутрішню правосвідомість суддів під час судових проваджень, якщо дивлячись на нього, вони будуть «бачити» на ньому «ярлик хамла». Називаючи його «хамлом» відповідач образив його, умисно принизив честь і гідність. Зазначає доказом образливих дій відповідача зауваження судді Сільченка В.Є. Вказує, що відповідач поділив українське суспільство на верстви за ознакою нерівності, переваги однієї людини над іншою за соціальним статусом, і його, позивача, публічно «відправив» до нижчих верств. Зазначає, що це є прямим порушенням Конституції України, відповідно до ст.21 якої, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Згідно ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом ; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. \~ \~ \~ \~Він,позивач, не другосортна людина, не з нижчих верств українського суспільства, в Україні однорівневе суспільство, без нижчих і вищих. \~ \~ \~ \~Наполягає, що для відновлення його психологічного становища, яке було до намагання відповідача «повісити» на нього «ярлик хамла» в юридичних колах Дніпропетровської області, до намагання знищити його ділову репутацію в очах колег, є публічне спростування неправдивої інформації, публічне вибачення і грошова компенсація за моральні страждання, за відчуття морального дискомфорту в спілкуванні з колегами. \~ \~ \~ \~Справедливою грошовою компенсацією за моральні страждання, усунення морального дискомфорту в спілкуванні з колегами позивач розцінює в 100 000 грн. Просить врахувати, що моральні страждання і дискомфорт у спілкуванні з колегами мають тривалий характер, який розпочався з 23 квітня 2018 року дати публічного розповсюдження неправдивої інформації, і закінчується датою публічного спростування, публічного вибачення і сплати грошової компенсації за моральні страждання. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.ст.21,\~24\~Конституції України,\~усі люди\~є вільні\~і рівні\~у своїй\~гідності та\~правах;\~громадяни мають\~рівні конституційні\~права і\~свободи та\~є рівними\~перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. \~ \~ \~ \~У зв'язку з цим ст.32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Відповідно до ст.ст.94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила і у такий же спосіб, у який вона була поширена. Статтею 280 ЦК України передбачено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі; гідність та честь фізичної особи є недоторканними; фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації; фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що такий спосіб захисту, як вибачення не передбачений законодавством України. Але, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Вказує, що вибачення, це не є приниження особи, її честі і гідності; вибачення це визнання власних помилок, подолання власної гордості, наявність якої у людини є тяжким гріхом у християн; вибачення має велике психологічне значення для неправомірно скривдженої людини. Наполягає, що цей спосіб захисту є одним із основних під час захисту честі, гідності і ділової репутації, такий спосіб захисту існував ще до формування права, як галузі суспільних відносин. В судовому засіданні позивач предявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Підтвердив, що висловлювання [PERSON] на його адресу в судовому засіданні в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу були принизливими, образили його честь та гідність, не відповідали дійсності. За цих підстав за захистом своїх прав, честі й гідності він звернувся до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] та його представники, кожен окремо, заперечували проти задоволення позовних вимог. Жодних пояснень не надали, при цьому порушували порядок проведення судового засідання, у звязку з чим за розпорядженням головуючого судді відповідач був видалений із залу судових засідань. В подальшому відповідач в судові засідання не зявлявся, будучи повідомленим у встановленому законом порядку. Ні від відповідача, ні його представників клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзив на позов він не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не зявились, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Згідно письмової позиції заступника прокурора Дніпропетровської області, викладеної в поясненнях, залучення до участі по справі прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 [PERSON] є безпідставним, оскільки вона не є учасником конфлікту, виниклого між сторонами, а ухвалення рішення по справі жодним чином не вплине на її права та обовязки. Під час розгляду справи відповідачем заявлялись клопотання про виклик в судове засідання представника КП «Криворізький ПНД» ДОР, про відео трансляцію судових засідань, в задоволенні яких відмовлено ухвалами суду від 31 жовтня 2018 року, 15 січня 2019 року, постановленими на місці. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: диск DVD-R, маркований секретарем с/з [PERSON] по справі №210/2665/17 (провадження №2/210/242/18), дата засідання «23.04.2018 року». Оглядом диску встановлено, що на ньому маються 1 файл документ під назвою «protocol» судового засідання по цивільній справі за позовом ПАТ\~КБ "ПРИВАТБАНК"\~до [PERSON]\~про стягнення\~заборгованості, та 2 файли з аудіо записами під назвами «20180423-120138», «20180423-151308». При їх прослуховуванні встановлено, що на них є запис голосів судді Сільченка В.Є., секретаря судового засідання Семко Н.А., та учасників справи [PERSON], [PERSON] Головуючий суддя доповідає про результати розгляду заяви про відвід судді, в задоволенні якої відмовлено. попередньо вчинені дії, оголошує заяви від представника банку [PERSON] щодо оскарження бездіяльності слідчого. Останній надає пояснення по фактам, вказаним в заяві та обґрунтовує їх. Головуючий суддя Сільченко В.Є. оглядає наступну заяву щодо заміни представника банку. При цьому, [PERSON] каже, що така заява має значення для справи, оскільки (дослівно): «Суд при винесенні рішення зобовязаний буде винести окрему ухвалу, тому що ми приходимо сюди не для того, щоб хамло мені тикало та обзивало…». В цій момент (запис 3.21) головуючий суддя перебуває [PERSON] та робить йому зауваження щодо некоректного висловлювання ним міркувань по справі та образливого висловлення на адресу учасників процесу. [PERSON] продовжує висловлювати свої міркування, адресуючи їх відносно [PERSON] Надані висловлюється [PERSON] з проханням відсторонити представника банку від участі у справі. Після цього слово надається представникові [PERSON], який висловлює свою думку щодо заяви, поданої [PERSON]П.(запис 7.20). Згідно\~ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Суд,

Outcome: partial