Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], зв'язку з тим, що він навчається у Рівненському державному гуманітарному університеті, та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення молодшим сином повноліття, а старшим сином віку 23-х років. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, тобто по 500 гривень щомісячно на кожного з синів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовільнити. Позивач [PERSON] пояснила, що з відповідачем [PERSON] спільно не проживають, їх діти, повнолітній син [PERSON] та неповнолітній син [PERSON], проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дітей. Повнолітній син [PERSON] навчається у Рівненському державному гуманітарному університеті на платній денній формі навчання. В зв'язку з навчанням у м. Рівне повнолітній син потребує матеріального утримання. Крім того, вона несе значні витрати на утримання повнолітнього сина, оплачує навчання, орендує житло, забезпечує сина всім необхідним. Їх неповнолітній син [PERSON] навчається в 11 класі загальноосвітньої школи, а тому вона несе значні витрати, що пов'язані з навчанням неповнолітнього сина, підготовкою його до вступу у вищий учбовий заклад. Відповідач [PERSON] допомоги на утримання дітей не надає. Крім того, позивач [PERSON] пояснила, що вона працює у Рудківській сільській раді Демидівського району Рівненської області на 0,5 ставки, її заробіток невеликий, а тому щоб забезпечити дітей всім необхідним веде особисте підсобне господарство. Позивач [PERSON] просить позов задовільнити. Згідно поданої до суду заяви [PERSON] (а.с. 26), останній вказував у заяві про те, що підтримує позов [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів на його утримання на час навчання та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги позивача [PERSON] визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання синів у розмірі по 200 гривень щомісячно на кожного з них. В більшому розмірі сплачувати аліменти не може, оскільки не працює, проживає у сільській місцевості, де важко знайти роботу. Він отримує доходи від виконання робіт по найму, але такі його доходи є незначними. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, в частині стягнення аліментів на утримання його синів в розмірі по 200 гривень щомісячно на кожного з них, не встановлено. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платиника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6, 7) [PERSON] народився [INFO], а [PERSON] народився [INFO], їх батьком вказаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Із змісту довідки № 572 та № 573, що видані 26 листопада 2015 року Рудківською сільською радою Демидівського району Рівненської області (а.с. 8, 9), встановлено, що діти сторін по справі - повнолітній син [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] (позивачем по справі) та перебувають на її утриманні. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки № 749, виданої Рівненським державним гуманітарним університетом 27 листопада 2015 року (а.с. 10) [PERSON] є студентом 3 курсу Рівненського державного гуманітарного університету денної платної форми навчання. Термін навчання становить з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. П. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей сторін по справі - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], суд враховує майновий стан відповідача та його синів, стан їх здоров'я; те, що відповідач є працездатним, не працює, однак проживає в сільській місцевості, займається веденням особистого підсобного господарства, отримує дохід від передачі майна (земельної частки (паю)) в оренду; інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має; стягнень з його заробітку (доходу) на підставі виконавчих документів не проводиться. Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що позивач [PERSON], з якою проживають діти, працює на 0,5 ставки посадового окладу, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 1998 року народження, в розмірі 450 гривень щомісячно до його повноліття, а на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1996 року народження, в розмірі 300 гривень щомісячно на час його навчання у вищому учбовому закладі, але не більше ніж до досягнення ним віку 23-х років. При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму, віку дітей сторін по справі, їх потреб та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] постійного заробітку (доходу) не має, частину доходу одержує в натурі, а також враховуючи думку відповідача, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на утримання його дітей у твердій грошовій сумі. При вирішенні спору в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін по справі, суд враховує те, що відповідач [PERSON] частково визнав позовні вимоги (щодо сплати аліментів у розмірі 200 гривень щомісячно), а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який навчається. Відповідно до положень ч. 3 ст. 190 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При вирішенні спору, суд враховує роз'яснення абз. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" про те, що у разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. За таких обставин, суд стягує аліменти на користь повнолітнього сина сторін по справі - [PERSON], а не на користь позивача [PERSON], як вказано у позовній заяві. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки на час подання до суду позовної заяви позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача [PERSON] з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору при вирішенні спорів майнового характеру. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-182, 184, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 174, 212, 214, 215, ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved