Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третьої особи: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 06 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла 1/2 частина будинку [ADDRESS]. Спадщина позивачем прийнята в установлений законом строк шляхом подачі заяви до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого було заведено спадкову справу № 711 до майна померлого. 23 червня 2004 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. 31.05.2006 року дане свідоцтво було визнано недійсним Києво-Святошинським районним судом за позовом [PERSON] (іншої дружини померлого), представника Дитячого будинку в інтересах неповнолітніх [PERSON] і [PERSON] ( дітей померлого від шлюбу з [PERSON]) та рішенням суду їм продовжено строк для прийняття спадщини. Працівник дитячого будинку в інтересах неповнолітніх [PERSON] і [PERSON] подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. [PERSON] цим правом не скористалась. 19.08.2017 року на свою заяву про оформлення спадкових прав позивач отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку від 1/2 частини будинку [ADDRESS], в зв'язку з тим, що не скасовано попередню реєстрацію права власності [PERSON] в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації від 26.06.2004 року на 1/2 частку спадкового домоволодіння [ADDRESS]. У зв'язку із зазначеним позивач просив скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.06.2004 року на 1/2 частку домоволодіння та визнати право власності за кожним із спадкоємців по 1/6 частці спадкового майна за законом, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями. В судове засідання представник позивача не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її та позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надіслали на адресу суду заяви про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 06 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла 1/2 частина будинку [ADDRESS]. Спадщина позивачем прийнята в установлений законом строк шляхом подачі заяви до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого було заведено спадкову справу № 711 до майна померлого, що підтверджується матеріалами спадкової справи. 23 червня 2004 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а згодом своє право власності він зареєстрував в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.06.2004 року. Належність [PERSON] 1/2 частини будинку [ADDRESS] підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2004 року, - спадкова 1/2 частина житлового будинку належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, виданого виконкомом Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 14.01.1997 року № 2, - матері померлого [INFO] [PERSON], який після смерті матері спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Спадкова частина житлового будинку знаходиться на земельній ділянці, площею - 0,18 га, яка передана у приватну власність померлому [PERSON] за рішенням виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 18.07.1997 р. № 102/7, що підтверджує архівна довідка № 06-04/66 від 28.10.2016 року, але оформити своє право власності належним чином за життя не встиг. Відповідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2006 року за позовом представника дитячого будинку в інтересах неповнолітніх дітей від іншого шлюбу [PERSON] та [PERSON] та їх матері [PERSON] зазначене вище свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.06.2004 року було визнано недійсним та рішенням суду продовжено строк для прийняття спадщини, але реєстрацію права власності [PERSON] на спадкову 1/2 частину житлового будинку не скасовано, відповідно не зареєстровано припинення прав власності на нерухоме майно. З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадщина після рішення суду прийнята тільки неповнолітніми [PERSON] і [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори працівником дитячого будинку в їх інтересах відповідно до встановленого законом строк. [PERSON] цим правом не скористалась. В серпні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса для належного оформлення своїх спадкових прав, але отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. від 19.08.2017 № 426/02-31. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності, тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрції та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України "Про нотаріат" та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 " Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.19 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved