Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У липні 2020 року МТСБУ звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати в розмірі 18564,21 грн та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 10.01.2017 року о 08:46 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ 1103, н/з [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 11193, н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), [PERSON] , яка є власником транспортного засобу ЗАЗ 1103, н/з [NUMBER] , звернулася до позивача. 28.09.2017 року МСТБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 17264,21 грн, яку було переховано потерпілій особі. Крім того, позивач сплатив ПрАТ «Арсенал Страхування» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля 1300 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 18564,21 грн. Ухвалою суду від 20 липня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та викликати сторони в судове засідання (в разі потреби). Відповідач у судове засідання не з`явся, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно відзиву на позов від 09 листопада 2020 року просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтовано тим, що страхове відшкодування [PERSON] з незрозумілих причин було виплачене позивачем, адже договір страхування є двостороннім, оплатним строковим та консенсуальним. Крім того, даний позов поданий до суду 08.07.2020 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року (справа № 185/480/17, провадження № 3/185/155/17) встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 502729 серії АП1, 10.01.2017 року о 08:46 годині на території ЦРЛ м. Павлограда, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 1103" д/н [NUMBER] при виконанні маневру повороту ліворуч, виїжджаючи з території хірургічного комплексу, виїхав на полосу, призначену для руху в зустрічному напрямку, та скоїв зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 11193" д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався назустріч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначена постанова суду набрала законної сили 25.09.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки ВАЗ 11193" д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу [PERSON] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/9755359 в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.17). Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучити аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених ст. 41 цього Закону. Відповідно до висновку № 4404 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ складає 18362,60 грн, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.19-22). На дату скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 17264,21 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 1260846 від 24.10.2017 (а.с.32). Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У зв`язку з настанням події, передбаченої пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ здійснило виплату відшкодування на користь потерпілої особи. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесені останнім витрати в сумі 1300 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, суд критично ставиться до доводів відповідача, викладених у відзиві на позов. Позивач, діючи відповідно до чинного законодавства, виплатив потерпілій особі від дорожньо-транспортної пригоди страхове відшкодування. При цьому строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, його слід відраховувати від дня виконання основного зобов`язання. В даному випадку цим днем є день виплати страхового відшкодування, а саме26 жовтня 2017 року. Згідно відмітки на поштовому конверті, у якому надійшла до суду позовна заява, позивач звернувся до суду 07 липня 2020 року, а отже останнім не пропущено трирічний строк позовної давності. Доводи відповідача про те, що цивільно-правова відповідальність була застрахована не відповідають дійсності та не доведені відповідачем. Згідно наданої відповідачем роздруківки з сайту МТСБУ вбачається, що за вказаним полісом застраховано іншу марку та модель транспортного засобу. На підставі вищевикладеного, виходячи з наявних письмових доказів у справі, суд вважає, що позивачем доведено понесені ним витрати в сумі 17264,21 грн, а тому позов слід задовольнити саме в цій частині. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1954,80 грн.

Outcome: partial