Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказує, що вона як член КСП «Чорноморівське», відповідно до отриманого 16.03.2001 сертифакту, має право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Чорноморівське» розміром 4,49га. Однак при зверненні до Чорноморівської сільської ради з заявою про виділення в натурі земельної ділянки, їй було відмовлено, мотивуючи тим, що вільних земель на території Чорноморівської сільської ради не має. З заявою про виділення в натурі земельної ділянки із земель колективної власності ВАТ «Червоний Перекоп» зверталась до Каховської районної державної адміністрації, яка рішенням від 22.07.2015 відмовила позивачу, оскільки остання не являється членом ВАТ «Червоний Перекоп». Просить суд забов»язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області виділити їй земельну частку ( пай) із земель запасу чи резерву, землі державної власності на території Червоноперекопської сільської ради Каховського району Херсонської області. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання також не з»явились, надали суду заяви в яких не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON], розгляд справи просили проводити за їх відсутності. Представник Чорноморівської сільської ради Каховського району Херсонської області в судове засідання не з»явився, у поданій заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Представник Червоноперекопської сільської ради Каховського району Херсонської області в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їх представника, проти запдоволення позову та виділення земельної частки ( паю) [PERSON] в межах території Червоноперекопської сільської ради не заперечує. Також надав викопіювання із плану земель з позначенням місця розташування земельної ділянки, яку можливо відвести у власність [PERSON] Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог так, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER], [PERSON], на підставі рішення Каховської районної державної адміністрації від 02.03.2001 №93, належить право на земельну частку (пай) з землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Чорноморівське», розміром 4,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості).(а.с.13) Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, який діє до отримання громадянином державного акту на земельну ділянку. В пункті 3 Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» також зазначається про те, що сертифікат на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною у ньому часткою. Звернувшись до Чорноморівської сільської ради Каховського району Херсонської області з проханням виділити їй в натурі ( на місцевості) земельну ділянку, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] отримала відповідь, щодо відсутності можливості виділення земельної ділянки з-за відсутності вільних земельної на території Чорноморівської сільської ради.(а.с.6) Відповідно до витягу з протоколу №4 від 22.07.2015 Каховська районна державна адміністрація, розглянувши клопотання Червоноперекопської сільської ради та Чорноморівської сільської ради про виділення в натурі земельної ділянки [PERSON], вирішили відмовити [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель колективної власності ВАТ «Червоний Перекоп» у власність позивача, оскільки вона не являється членом вказаного товариства, сертифікат на право на земельну ділянку отримувала як член КСП «Чорноморівське». Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Отже, даний закон є спеціальним щодо проведення процедури виділення земель за сертифікатами на землю. Відповідно до абзацу 2 пункту 17 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно абзаців 2-3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06 вересня 2012 року № 5245- VI внесено зміни до Земельного Кодексу України, які набули чинності з 01 січня 2013 року, яким внесені зміни до визначення суб'єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення, оскільки такі повноваження перейшли до Держземагентства України. Так, відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Тобто, законодавцем змінено компетенцію органів щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, наділивши такими функціями Держземагенства, замість державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Отже, в даному випадку, належить застосовувати нормативно-правовий акт, який прийнятий в часі пізніше. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06 вересня 2012 року № 5245- VI прийнятий за часом пізніше, ніж Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року № 899-ІУ, а відтак, під час визначення належного суб'єкта розпорядження слід виходити із норм Земельного Кодексу України. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що належним суб'єктом, який наділено правом розпорядженням державними землями запасу сільськогосподарського призначення, є відповідач. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з абзацом 1 пункту 17 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України, вважається правовстановлюючим документом при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, а тому, таке право повинно бути реалізовано відповідним державним органом. Оскільки законодавець змінив суб'єкта, якого наділено правом розпорядження державними землями сільськогосподарського призначення, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, з урахуванням обставин, встановлених судом, вирішити питання про виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) із земель резерву (запасу) відповідно до сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) від 16.03.2001. Чинним законодавством не встановлено процедури передачі земель виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) із земель резерву (запасу) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) у випадку неможливості надати таку земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі. Виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) із земель резерву (запасу) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) у випадку неможливості надати земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі повинна здійснюватися відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" суб'єктом, якому згідно Земельного Кодексу України надано повноваження розпоряджатися земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved