Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Сарненської міської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] року померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з погосподарськими будівлями по [ADDRESS], який вона разом з чоловіком [PERSON], який помер в 2002 році, збудували на земельній ділянці в с.Сарни, яке в 1980 році було приєнане до території міста, і даний житловий будинок рахувався за [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла дружина померлого [PERSON] як спадкоємець першої черги, так як проживала зі спадкодавцем і вступила в оперативне управління спадковим майном, однак не оформила прийняття спадщини у встановленому порядку, також до складу спадщини після смерті її сестри входить земельна ділянка площею 8,98 га. розташована на території м.Сарни Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №382313. [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове майно, проте постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю другої черги через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на ім"я спадкодавця [PERSON], яка дійсно за життя не зареєструвала право власності на будинок після смерті чоловіка, крім того у [PERSON] відсутні спадкоємці першої черги, так як її сини, які не мали своїх сімей та дітей, померли, в зв"язку з чим просить встановити факт права власності за [PERSON] на будинковолодіння по [ADDRESS], встановити факт набуття [PERSON] права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], який помер в 2002 році, та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] на спірне нерухоме майно у виді будинковолодіння та земельної ділянки. Позивач [PERSON] письмовою заявою підтримала позов у повному обсязі. Відповідач Сарненська міська рада письмовою заявою просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Із архівної довідки виданої державним архівом Рівненської області від 10.02.2014 року встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками були [PERSON] та [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 12.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.09.1963 року, дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками були [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.01.1957 року, дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року згідно копії актового запису про смерть с№104 від 06.04.2002 року. [PERSON] померла [INFO] року згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Судом із оглянутих письмових доказів достовірно встановлено, що діти спадкодавців: [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], яка є рідною сестрою спадкодавиці, дійсно є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно архівної довідки архівного відділу Сарненської РДА №300 від 18.09.2014 року в погосподарській книзі бувшого села Сарни Сарненського району Рівненської області за 1977-1979 роки значиться господарство №338 [ADDRESS] за [PERSON], яке складається з жилого будинку, 1968 року забудови, хліва, розташованих на землі 0.10 га., в якому проживають [PERSON], діти: : [PERSON], [PERSON] Довідка виконкому Сарненської міської ради підтверджує, що на підставі рішення виконкому Сарненської міської ради №36 від 12.02.1980 року домоволодінню по [ADDRESS], яке рахується за [PERSON], присвоєно нову поштову адресу: [ADDRESS]. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 26.03.2014 року вбачається, що будинок [ADDRESS], 1965 року забудови, який не містить елементів самочинного будівництва, зареєстрований за спадкодавцем [PERSON] Згідно довідки КП "Рівненське ОБТІ" №148 від 26.03.2014 року право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] не зареєстроване. Згідно роз"яснень п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки, спірний житловий будинок з надвірними будівлями знаходився в сільській місцевості в селі Сарни Сарненського району, то згідно діючого в 1977-1979 роках законодавства, обов"язковій державній реєстрації будинок не підлягав, однак на підставі запису в погосподарську книгу є власністю спадкодавця [PERSON] та входить до спадкової маси після його смерті, і дану спадщину в 2002 році прийняла дружина [PERSON] як спадкоємець першої черги, вступивши в оперативне управління спадковим майном, оскільки на той момент син [PERSON] помер, а син [PERSON] з 1998 року був знятий з реєстраційного обліку в зв"язку із засудженням. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №382313 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 8,98 га, розташованої на території м.Сарни Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Сарненського районного суду від 14.03.2014 року [PERSON] вихначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Постановою нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори від 16.05.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сестри [PERSON] в зв"язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на нерухоме спірне майно. Отже, судом встановлено, що [PERSON], яка померла в 2010 році, дійсно прийняла спадщину за законом у виді будинковолодіння, так як на момент смерті проживала постійно зі спадкодавцем [PERSON], який помер в 2002 році, і вступила в управління спадковим майном у виді спірного будинковолодіння, яке спадкодавець фактично мав у власності, що після смерті [PERSON] на підставі факту права власності входить до спадкової маси, при цьому судом з"ясовано, що єдиним спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину у виді будинковолодіння та земельної ділянки після смерті спадкодавиці [PERSON], яка на момент смерті проживала одна, є рідна сестра [PERSON], в зв"язку з чим позовні вимоги є законними та обгрунтованими.

Outcome: approved