Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

В провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного підприємства "Золота нива 1" про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати та штрафних санкцій. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 вересня 2021 року справу позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Прийнято відмову позивача в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за 2019-2020 рік; 3% річних; інфляційних втрат. Позовні вимоги[PERSON] до Приватного підприємства "Золота нива 1" про розірвання договору оренди землі - задоволено.Розірвано договір оренди землі від 20.02.2014 року, укладений між [PERSON] та ПП "Золота нива 1", рішення про державну реєстрацію № 12578624 від 22.04.2014 року. 24 вересня 2021 року від представника позивача надійшла заява про компенсацію судових витрат, оскільки судом не було вирішено питання щодо понесених позивачем судових витрат . Сторони в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення розглядати без його участі. Представник відповідача через елктронну пошту надала суду заперечення проти заяви про компенсацію судових витрат, в яких вказує, що сума заявлена до відшкодування є неспівмірно меншою ніж сума заявлена позивачем у попередньомиу розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві, суду не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, договір про надання правничої допомоги від 23.02.2021 року є неукладеним, оскільки в момент його підписання сторонами не було погоджено його істотну умову - порядок обчислення гонорару адвоката, відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі "гонорару ухспіху" у сумі 5000,00 грн., а також вважають, що розмірі заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є нерозумним (завищеним) і неспівмірним зі складністю справи та її значенням для позивача, а також у п. 1 додаткової угоди № 1 від 10.04.2021 року до договору про надання правової ( правничої допомоги від 01.04.2021 передбачено, що адвокат зобюов`язується за гонорара , визначений п. 2.3 цієї додаткової угоди, надати клієнту праовоу ( праввничу ) допомогу щодо захисту прав та інтересів клієнта щодо визнання недійсним договру оренди земельної ділянки, разом з тим, по справі № 623/1197/21 адвокат Волченко Г.в. не надавав [PERSON] правову ( правничу) допомогу щодо захисту його прав та законних інтересів щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, а предметом спору було розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати та штрафних санкцій. Суд, дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви позивача про компенсацію судових витрат, приходить до наступних висновків. Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. . За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VІпредставництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За частиною першою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Частина друга та третя статті 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Стаття 141 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Звертаючись із заявою про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, представник позивача надав суду докази (копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.04.2021 року, додаткову угоду від 10.04.2021 року, акт надання послуг № 1 від 24.09.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.04.2021 року та додаткової угоди від 10.04.2021 року; копія квитанції ло прибуткового касового ордера № 32 від 24.09.2021 року на суму 13000,00 грн). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Зокрема, п. 48 вищезазначеної постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктом 1 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової ( правничої) допомоги б/н від 01 квітня 2021 року встановлено, що адвокат зобов`язується за гонорар, визначений п. 2.3 цієї додаткової угоди, надати клієнту праовоу (праввничу) допомогу щодо захисту прав та інтересів клієнта щодо визнання недійсним договру оренди земельної ділянки на стадіях підготовки до розгляду судової справи, збору доказів, судового розгляду справи. Предметом позову [PERSON] у справі № 623/1197/21 є розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати та штрафних санкцій. Тобто, суд звертає увагу позивача на те, що додаткова угода № 1 від 10.04.2021 року до договору про надання правової ( правничої) допомоги б/н від 01 квітня 2021 року укладенеа саме на надання позивачу правничої домоги щодо захисту прав та законних інтересів щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, будь - яких інших визначень предмету надання правових послуг ані в договорі, ані в додатковій угоді чи акті сторонами не наведено. Оскільки позивачем витрати на професійну правничу допомогу документально не підтверджені, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в межах справи про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати та штрафних санкцій. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 1816,00 грн. що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 7). Оскільки позивач не підтримує своїх позовних віимог в частині стягнення орендної плати та штрафних санкцій у наслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1816,00 гривень.

Outcome: partial