Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

КП "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва", у лютому 2018 року заявило позов про стягнення з [PERSON] його на користь заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, в тому числі інфляційні втрати та три відсотки річних в розмірі 11 403,34 грн.. Позов мотивований тим, що відповідачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2002 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , проживає в ній і користується послугами, та не в повному обсязі та несвоєчасно здійснює плату за надані житлово-комунальні послуги, що завдає позивачу, як надавачу таких послуг, збитків. Ухвалою сідді від 14.02.2018 року позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 03.09.2018 року, після усунення позивачем недоліків, відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.12.2018 року, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано інформацію про місце реєстрації відповідачки. Ухвалою суду віід 30.10.2019 року закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилась, про судові засідання була повідомлені належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання та зворотніми повідомленнями про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено таке. Відповідачка на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2002 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , проживає в ній і користується послугами, що надавалися позивачем. Утримання та обслуговування адресою: [ADDRESS] , як це вбачається з матеріалів справи, здійснює КП "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва". З огляду на правовстановлюючі документи позивач є надавачем послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 5 ч. З ст. 20 цього ж Закону встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов`язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.2. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість, тобто наявність визначеної частиною другою статті 290 цього Кодексу різниці між вартістю таких активів та законними доходами такої особи. У разі визнання судом достатньої доведеності зазначених фактів на підставі поданих позивачем доказів спростування необґрунтованості активів покладається на відповідача.3. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача.4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або викона Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за житлово - комунальні послуги заборгованість за адресою: [ADDRESS] перед позивачем за період 01.01.2011 року по 28.02.2015 року складає 11 403,34 грн., з якої основна сума заборгованості складає 8 310,42 грн.; інфляційні нарахування - 2 785,32 грн.; - 3% - 307,60 грн. Інфляційні втрати та 3% річних позивачем нараховані на суми боргу за прострочення відповідачами грошового зобов"язання з оплати житлово-комунальних послуг, на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України, що не суперечить договору. Судом встанволено, що відповідачка не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивачем не надано суду належні та допустимі докази, що саме відповідачка є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що саме вона була користувачем послуг за спірний період з01.01.2011 року по 28.02.2016 року, також не повідомлено про підстави звільнення від доказування. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню на підставі наведених вище норм закону. Судові витрати у справі, підставі ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed