Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

27 березня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позивач зазначив, що 12 січня 2015 року відповідачі на належному йому автомобілі марки ГАЗ 330210, прокололи шини на чотирьох колесах, кожне з яких коштує 640грн. та пошкодили автомагнітолу за 2400грн., на якій зламали передню панель. Перевірку за фактом кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.194 КК України припинено за недостатністю розміру заподіяної шкоди. Відшкодувати збитки у добровільному порядку відповідачі відмовилися. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у заявленому розмірі. Показав, що за наступної експлуатації пошкоджені на автомобілі шини деформувалися та потребують заміни. Їх ціну визначив з урахуванням зносу. Пошкоджена панель управління автомагнітоли відновленню та заміні не підлягає. Автомагнітолу купував за 2400грн. і на момент пошкодження вона була у експлуатаційному стані. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вказавши, що не чинив дій на пошкодження майна позивача, такі мали місце з боку іншого відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Підтвердив, що дійсно за скоєння крадіжки з території ТОВ "Тайфун" він, маючи на меті умисне пошкодження майна, проколов чотири шини на автомобілі [PERSON], а при намаганні зняти у салоні автомагнітолу, зламав її передню панель. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належить вантажний автомобіль марки ГАЗ 330210, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.3). В ніч на 12 січня 2015 року [PERSON], вчиняючи спільно з [PERSON], крадіжку майна ТОВ "Тайфун" по вул.Миколаївська,1-а в м.Снігурівка Миколаївської області, з власного умислу викруткою проколов чотири колеса на автомобілі [PERSON], який перебував на стоянці у ангарі на території вказаного товариства, та зламав панель автомагнітоли, встановленої у салоні транспортного засобу. Такі обставини підтверджуються заявою позивача до правоохоронних органів, датованою 12 січня 2015 року, витягом з кримінального провадження №12015150310000020 по факту таємного викрадення майна з території ТОВ "Тайфун", протоколом огляду місця події з фототаблицею, проведеного 12 січня 2015 року, за виявлення на автомобілі ГАЗ 330210, реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився на стоянці у ангарі №1, пошкодження чотирьох колес та автомагнітоли, встановленої у салоні транспортного засобу. Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 2015 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК україни і призначено кримінальне покарання. Згідно висновку ДІМ СДІМ Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області від 10 березня 2015 року перевірку за заявою [PERSON] по факту умисного пошкодження його майна припинено із зазначенням про спричинення збитків на суму 4960грн., що є недостнім для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.194 КК України, умисне пошкодження майна, тобто за відсутності складу злочину (а.с.5-6). Наведена позивачем вартість пошкодженого майна підтверджується наданими суду довідками від ПП "Омега агро-плюс" про вартість автошини для авто ГАЗЕЛЬ 185/75R16с від 1170грн/шт. до 1380грн/шт. та від ПП [PERSON] щодо ціни автомагнітоли у 2660грн. При цьому, суд виходить з заявлених вимог позивача про стягнення вартості пошкодженого майна з урахуванням його зносу за попередньої експлуатації. Право потерпілого - позивача у справі на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом, визначено ст.56 КПК України. Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" від 31 березня 1989 року (з наступними змінами) - п.7 роз"яснено, що у разі закриття справи, з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. В силу ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як зазначено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», з наступними змінами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Право вибору способу відшкодування шкоди, завданої майну, у відповідності до ст.1192 ЦК України, належить потерпілому, у тому числі у вигляді відшкодування вартості пошкодженого майна. Суд вважає за необхідне покласти на відповідача [PERSON] обов'язок по відшкодуванню майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження майна, як з особи, з вини якої цю шкоду завдано. Суд визнає неспроможними твердження відповідача про можливість подальшої експлуатації шин на автомобілі, які спростовуються вимогами п.п.б) п.31,4,5 р.31 Правил дорожнього руху України, що забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно законодавства у випадку, якщо шини мають місцеві пошкодження. Суд визначає, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки суду згідно вимог ст.60 ЦПК України, не представлено доказів його вини у пошкодженні майна та спричиненні матеріального збитку позивачеві.

Outcome: partial