Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області про скасування арешту та визнання права власності Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового приміщення [ADDRESS] . Спадкодавець був батьком позивача. [PERSON] звернувся до Курахівської державної нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач подав до суду заяву, просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Курахівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Спадкове майно розташоване за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , про що 2 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис № 81 та видане свідоцтво про смерть [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового приміщення [ADDRESS] . Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкуваннямають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1235 Цивільного кодексу України, встановлено заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У відповідності з вимогами статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже після смерті [PERSON] його спадкоємцем є [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 8 липня 1991 року зроблено запис за № 160. В графі батько зазначено [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Згідно з частин 1, 2 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою виконання вимог статей 1269,1270 Цивільного кодексу України, [PERSON] 25 травня 2018 року звернувся до Курахівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52061663 від 25.05.2018 року вбачається, що на день звернення [PERSON] з заявою про прийняття спадщини спадкова справа не відкривалася. Як зазначено, підставою надання інформаційної довідки слугувало відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно п. 211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу статті 1297 Цивільного кодексу України, 5 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Курахівської державної нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної він отримав 5 жовтня 2018 року. Підставою для відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ще однією обставиною що унеможливила видачу свідоцтва про право на спадщину слугувала реєстрація права власності на спадкове майно на підставі Ухвали про затвердження мирової угоди Мар`їнського районного суду Донецької області у цивільній справі № 237/1703/18 (провадження №2/237/903/18) від 26 червня 2018 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Постановою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року єдиний унікальний номер № 237/1703/18 (номер провадження № 22-ц/804/554/18), Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області у цивільній справі № 237/1703/18 (провадження №2/237/903/18) від 26 червня 2018 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Відповідно до вимог частин 1, 2, 4, 5, 6 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. Ухвалою Мар`їнського районного Донецької області по справі № 237/1703/18 (провадження №2/237/492/19) від 15 березня 2019 року позовну заяву було залишено без розгляду. В силу частини 9, 10 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. 1 квітня 2019 року Ухвала Мар`їнського районного Донецької області у цивільній справі №237/1703/18 (провадження №2/237/492/19) від 15 березня 2019 року, набрала законної сили. 3 червня 2020 року [PERSON] повторно звернувся до Курахівської державної нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено. Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №19604515 від 13 січня 2020 року вищезазначене житлове приміщення належить [PERSON] номер запису про право власності 271453322, на підставі Ухвали Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 червня 2018 року (справа №237/1703/18 провадження №2/237/903/18), а також на цю нерухомість накладено арешт згідно Ухвали Донецького апеляційного суду №237/1703/18 від 4 грудня 2018 року. В довідці № 06-633 від 01.09.2020 року наданої Районним комунальним підприємством «Мар`їнське бюро технічної інвентаризації» зазначено, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на спадкове майно зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 4 листопада 2010 року, згідно розпорядження органу приватизації від 29 жовтня 2010 року. Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяженняречових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягаютьскасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частинишостоїстатті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Ухвала Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 червня 2018 року по справі №237/1703/18 (провадження №2/237/903/18), на підставі якої було проведено державну реєстрацію прав скасовано Постановою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року (єдиний унікальний номер №237/1703/18 номер провадження №22-ц/804/554/18). Пунктом 1 частини 2 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законноїсили. За клопотанням [PERSON] про забезпечення позову справа №237/1703/18 провадження №22-ц/804/554/18 під час розгляду апеляційної скарги на Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 червня 2018 року (справа №237/1703/18 провадження №2/237/903/18) було накладено арешт на житлове приміщення, загальною площею 19,4 кв.м., в тому числі житловою 13,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 1604026114233 та заборонено відчуження об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер 1604026114233. Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно неможливо. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищезазначене, виходячи з обґрунтованості та доведеності підстав звернення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved