Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], ТзОВ видавництво "Поділля", УПФУ в м.Рівне, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 0712/101 від 27.12.2007 року [PERSON] 29.12.2007 року отримав кредит у розмірі 50000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.12.2012 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] 29.12.2007 року уклали договір іпотеки № 0712/101/1. Згідно з договором іпотеки Відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 65.90 м2, житловою площею 39.00 м2, за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 284 062 грн. 50 коп. (п.12 договору). 29.05. 2012 року державним виконавцем Дрильчук Н.В. відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження №36623781, при примусовому виконанні наказу №5019/1769 від 10.01.2013 року на користь ТзОВ видавництво "Поділля" про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. 10.06. 2013 року державним виконавцем Іл'юк Н.В. відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження N37752853, при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу від 17.04.2013 року на користь УПФУ в м.Рівне про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Договір іпотеки був укладений 29.12.2007 року, а постанови про арешт майна та заборону на його відчуження винесена відповідно 29.05.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 22.10.2014 року становить 285347,67 грн., що перевищує вартість предмету застави. Крім того, рішенням Рівненського міського суду від 12.09.2013 року по цивільній справі №569/3458/13ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернуто стягнення на вищевказану квартиру, набрало законної сили 29.11.2013 року. Даним рішенням надано право ПАТ КБ «ПриватБанк» на укладення договору купівлі-продажу квартири з будь-якою особою покупцем, але в силу накладеного арешту виконання рішення є не можливим. Вважає, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Просили Звільнити з-під арешту, накладеного «29» травня 2012 року ВП № 36623781 державним виконавцем Дрильчук Н.В. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартиру загальною площею 65.90 м2, житловою площею 39.00 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]., та виключити з державних реєстрів заборону на відчуження накладеної за даним арештом. Звільнити з-під арешту, накладеного «10» червня 2013 року ВП No37752853 державним виконавцем Іл'юк Н.В. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартиру загальною площею 65.90 м2, житловою площею 39.00 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та виключити з державних реєстрів заборону на відчуження за даним арештом. Стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі в межах доводів позовної заяви. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення . Представник відповідача ТзОВ видавництво «Поділля» в судове засідання не з'явився,повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача УПФУ в м.Рівне в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовити повністю. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], ВДВС Рівненського міського управління юстиції повідомлені про розгляд справи, проте в порядку ст.. 36 ЦПК від них до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, а тому суд прийшов висновку про розгляд справи в їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 0712/101 від 27.12.2007 року [PERSON] 29.12.2007 року отримав кредит у розмірі 50000.00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.12.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29.12.2007 року уклали договір іпотеки № 0712/101/1за яким надали в іпотеку належне їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 65.90 м2, житловою площею 39.00 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 284 062 грн. 50 коп. (п.12 договору). Також судом встановлено, що 29.05.2012 року державним виконавцем Дрильчук Н.В. відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції в межах виконавчного провадження №36623781, при примусовому виконанні наказу №5019/1769 від 10.01.2013 року на користь ТзОВ видавництво "Поділля" про стягнення заборгованості з [PERSON], накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. 10.06. 2013 року державним виконавцем Іл'юк Н.В. відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження N37752853, при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу від 17.04.2013 року на користь УПФУ в м.Рівне про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Відповідно до ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Встановлено, що договір іпотеки був укладений 29.12.2007 року, а постанови про арешт майна та заборону на його відчуження винесена відповідно 29.05.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 22.10.2014 року становить 285347,67 грн., що перевищує вартість предмету застави. Крім того, рішенням Рівненського міського суду від 12.09.2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» (№569/3458/13ц) звернуто стягнення на вищевказану квартиру, набрало законної сили 29.11.2013 року. Стаття 54 Закону України « Про виконавче провадження» передбачає право заставодержателя звернутися до суду із позовом про звільнення заставного майна з-під арешту. Відповідно до частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено в разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Ч.2 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ч.1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Ч.2 статті 386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ЗУ «Про іпотеку» іпотеко держатель має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника. Таким чином, оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що спірне майно станом на 28.12.2007 р. перебувало в іпотеці згідно нотаріально посвідченого договору іпотеки,тому не перевіривши наявність застави на відшукане майно боржника провівши накладення на нього арешту державний виконавець порушила вимоги Договору іпотеки,Закону України «Про іпотеку», ЦК, а тому є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати- судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved