Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 11 червня 2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив: - визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради №23 від 25 квітня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0629 га із земель не наданих у власність та постійне користування (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів будинків відпочинку або проведення відпусток) для індивідуального дачного будівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області; - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності № 22598285 на земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0104, видане 04 червня 2014 року реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області на ім`я [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] повернути територіальній громаді с.Коблеве Березанського району в особі Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області вказану земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що пунктами 1,2 оскаржуваного рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №23 від 25 квітня 2014 року затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0629 га (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів будинків відпочинку або проведення відпусток) для індивідуального дачного будівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області. На підставі цього рішення реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області видано [PERSON] свідоцтво про право власності №22598285 на вказану земельну ділянку, кадастровий номер 4820982200:12:046:0104. Прокурор вважає, що вказане рішення Коблівської сільської ради прийнято з порушенням вимог земельного та водного законодавства, так як спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря на відстані до урізу води від південної межі 823 м, від північної межі 838 м, а тому, відповідно до ст.ст.85, 88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься індивідуальне дачне будівництво; усупереч вимогам ч.3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, не погоджено із природоохоронним органом; будівельними нормами і правилами та містобудівною документацією у зоні рекреації, де розміщена спірна земельна ділянка, заборонено будівництво об`єктів, крім баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, пляжів, пам`яток археології, заказників пам`яток культури. Тому прокурор вважає, що оскаржуване рішення Коблівської сільської ради суперечить законодавству та порушує інтереси держави, що, згідно із ст.ст.16, 21 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є підставою для визнання його недійсним (в частині щодо надання [PERSON] земельної ділянки у власність) у судовому порядку, що, у свою чергу, відповідно до ч.1 ст.21, ст.393 ЦК України призводить до недійсності свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, яке є похідним документом і лише посвідчує виникнення права власності, та у зв`язку з цим на підставі ст.1212 ЦК України [PERSON] зобов`язаний повернути земельну ділянку у власність територіальної громади с.Коблеве Березанського району в особі Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. 03 липня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 03 липня 2018 року за заявою прокурора забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку площею 0,0629 га кадастровий номер 4820982200:12:046:0104 та заборони відділу з питань державної реєстрації Березанської райдержадміністрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки; заборонено Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості на земельній ділянці та заборонено [PERSON] вчиняти із спірною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки, а також проводити на ній будь-які будівельні роботи. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 серпня 2019 року. У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Коблівської сільської ради у підготовче та у судове засідання не з`явився, хоча належним чином відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову до суду не надав. Відповідач [PERSON] у підготовче та у судове засідання не з`явився та не повідомив про причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з того, що відповідач та представник відповідача Коблівської сільської ради неодноразово не з"являлись у судові засідання та не повідомляли причини неявки, суд, зі згоди прокурора, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №23 від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва» затверджено проект землеустрою, вилучено із земель не наданих у власність та постійне користування та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0629 га (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів будинків відпочинку або проведення відпусток) для індивідуального дачного будівництва в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.13). На підставі вказаного рішення реєстраційною службою Березанського РУЮ у Миколаївській області 29 травня 2014 року за №5904626 зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] та 04 червня 2014 року видано відповідачу свідоцтво № 22598285 від 04 червня 2014 року про право власності на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 4820982200:12:046:0104. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами: витягом з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.15-20), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.21-22), поземельною книгою (а.с.23). Згідно з інформацією, наданою Відділом у Березанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 21 вересня 2017 року за даними Національної кадастрової системи, спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від урізу води Чорного моря до південної межі - 823 метри, до північної - 838 метри (а.с.24-25). За положеннями ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту. Відповідно до положень ст.58 ЗК України землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду. За змістом ст.ст.88, 90 ВК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для інших потреб законодавством України не передбачено. Таким чином, Коблівською сільською радою всупереч зазначеним нормам законодавства передано у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться у межах прибережної захисної смуги, для потреб, не передбачених законом. Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги погоджується з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України). Як вбачається з інформації Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації від 01 листопада 2017 року проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідачу [PERSON] до управління не надходив, висновок про погодження (відмову) не надавався (а.с.28). Відповідно до ст.17 Закону України "Про основи містобудування" основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація. Абзацом 2 ст.48 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що розміщення і будівництво об`єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів. Відповідно до проекту планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затвердженого постановою Державного комітету УРСР у справах будівництва від 23.10.1985 року № 112, надана відповідачу [PERSON] у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, у якій не передбачено розміщення об`єктів індивідуального дачного будівництва, що вбачається з Інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 02.11.2017 року (а.с.27). Заборона щодо будівництва об"єктів, не пов"язаних з розвитком та обслуговуванням курорту, встановлена п.10.17 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992 року. Таким чином, індивідуальне дачне будівництво на виділеній [PERSON] земельній ділянці суперечить містобудівній документації, будівельним нормам та правилам. Невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (п.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Таким чином, рішення Коблівської сільської ради №23 від 25 квітня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки підлягає визнанню незаконним та скасуванню як таке, що суперечить законодавству України та порушує цивільні права та інтереси держави. Згідно зі ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Враховуючи, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району №23 від 25 квітня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки, видане з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційною службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки рішення сільської ради про відчуження спірної земельної ділянки на користь [PERSON] підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачем, а тому на підставі ст.1212 ЦК України земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику, яким, відповідно до ст.ст.80, 83 ЗК України, є територіальна громада с.Коблеве. Звертаючись до суду з вказаним позовом, у обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави прокурор зазначав, що незаконне надання земель прибережної захисної смуги позбавляє територіальну громаду, як частину Українського народу, правомочностей власника землі комунальної власності; територіальна громада відповідно до ст.ст.169, 172 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом; порушення інтересів територіальної громади відбулось внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування (відповідачем у справі) оскаржуваного рішення; за таких обставин прокурором пред`явлено позов як самостійним позивачем. Враховуючи, що зазначені посилання прокурора відповідають вимогам ст.131-1 Конституції України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", суд вважає, що прокурором відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України належним чином підтверджено наявність повноважень для представництва інтересів держави у даній справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved