Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

В квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі банк) пред'явило позов до [PERSON] про стягнення 11916,66 грн. посилаючись на те, що прийняті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом останній не виконав. Представник позивача в судове засідання не з'явився; в прохальній частині позовної заяви сторона позивача клопотала про проведення розгляду справи за відсутності свого представника; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи сповіщений у встановленому законом порядку; причини неявки суду не повідомив; відзив на позов не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін; судом проведено заочний розгляд справи. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 20 травня 2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За даною заявою Банк надав Позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 4500,00 грн., які перераховувались на картку зі сплатою процентів в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахувань та викладені на банківському сайті : https://privatbank.ua/kredity з розрахунку 365/366 календарних днів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник зобов'язувався повернути отримані кошти. З долучених до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 20 травня 2014 року по 31 серпня 2014 року нараховувались проценти за ставкою 27,60%, за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року за ставкою 32,40%, а за період з 01 квітня 2015 року по 25 травня 2015 року за ставкою 42,00%. Вищезазначена заява, фактично є кредитним договором, вона підписана [PERSON], що свідчить про його ознайомлення та згоду з запропонованими умовами, викладеними в заяві. Крім того в заяві зазначено, що [PERSON] ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді для ознайомлення. Своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ "ПриватБанк". Пунктом 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання послуг передбачено право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідально до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 1.1.7.11 умов та правил надання банківських послуг (далі по тексту - умов та правил), договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той самий строк . Згідно п. 2.1.1.5 умов та правил [PERSON] зобов'язався повертати кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом та можливу суму комісії відповідно до умов укладеного договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки (ст.1054 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч.2 ст.612 ЦК України). Пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. В судовому засіданні встановлено, що відповідач прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 27 березня 2018 року складає 10873,01 грн, а саме: заборгованість відповідача по кредиту - 4970,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1641,65 грн., заборгованість за пенею - 4261,36 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, у зв'язку із простроченням позичальником сплати суми кредиту та нарахованих відсотків, з нього також підлягає стягненню нарахована сума штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та сума штрафу (процентна складова) в розмірі 543,65 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 11916,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4970,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1641,65 грн., заборгованість за пенею - 4261,36 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 543,65 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved