Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

У квітні 2021 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що 28 березня 1998 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва 28.03.1998 р. Під час перебування сторін у шлюбі, [INFO] у позивачки та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] . 21 грудня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Спільний син позивачки та відповідача залишився проживати з позивачкою за адресою [ADDRESS] , де проживає і до сьогодні. [PERSON] є повнолітнім та навчається у Київському національному університеті ім. Т. Шевченка на 1-му курсі денного відділення фізичного факультету.У зв`язку із навчанням, [PERSON] не має змоги працевлаштуватись, самостійно себе утримувати на даний час. Наразі матеріальну допомогу синові у більшій частині забезпечує позивачка, з якою син проживає. У свою чергу відповідач не проживає разом з позивачкою та сином щонайменше з 2014 року. При цьому зазначає позивачка, відповідач є працездатним та не надає матеріальної допомоги у необхідному для сина розмірі. За наведених обставин позивач, звернулась до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, у розмірі 30% від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 15 квітня 2021 року і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення [PERSON] 23 років. Ухвалою судді Печерського районного суду м Києва від 16 липня 2021 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з пропозицією викласти свою позицію у заявах по суті позову з надання відповідних доказів на підтвердження викладених у них обставин. 28 серпня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позов, у якому відповідач зазначає, що з початку пандемії і на даний час проживає окремо від сина в орендованій квартирі, При цьому зазначив представник відповідача, що з моменту народження сина, і до сьогоднішнього дня відповідач, сумлінно виконує свої обов`язки, передбачені СК України і нормами моралі, що склалися в суспільстві, жодним чином не ухилявся и не ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дитину та забезпечувати її матеріально, постійно дбав і дбає про задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності, забезпечував і забезпечує безпеку, охорону здоров`я, навчання, виховання, фізичний, психічний, соціальний, духовний та інтелектуальний розвиток сина, [PERSON] , активної життєдіяльності, його зростання в соціальному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності. При цьому представник зазначив, що у розумінні ч. 1 ст.199 СК України [PERSON] матеріальної допомоги не потребує, оскільки відповідачем задовольняються його потреби в грошовій і натуральній формі у повному обсязі. В той час, як більшість аргументів позивачки ґрунтується на припущеннях, містить перекручування фактів, а часом і відверто неправдиву інформацію. Крім того, позивачкою не надано жодного доказу, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги. В свою чергу, представником позивача було подано відповідь на відзив представника відповідача у якому представник наполягала на обґрунтованості позову та просила суд не приймати до уваги факти, викладені у відзиві на позов. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позову повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданих учасниками заяв по суті позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 1998 року між позивакою та відповідачем було зареєстровано шлюб Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народився син, [PERSON] , [INFO] . 21 грудня 2009 року шлюб між сторонами розірвано. Також встановлено, що [PERSON] проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] , що стороною відповідача не спростовано. При цьому встановлено, та визнано представниками сторін в ході розгляду справи, що відповідач на початку 2020 року переїхав проживати в окреме орендоване ним помешкання. [PERSON] є повнолітнім, навчається у Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка на 1-му курсі денного відділення фізичного факультету. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, судом встановлено, що повнолітній син продовжує навчання, у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст.182 СК України. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на те, що матеріальну допомогу синові у більшій частині забезпечує позивачка,відповідач допомоги на утримання сина у достатній мірі не надає. Син навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості поєднувати навчання із оплачуваною працею, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні позивачки. В той час як відповідач є працездатним чоловіком та має змогу надавати допомогу сину, який навчається. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює заступником директора ДЗ «Центр медичної статистики МОЗ України». Згідно із щорічною декларацією відповідача за 2019 рік заробітна плата відповідача за основним місцем роботи за 2019 рік становить 127 104 гривень. Крім того, відповідно до щорічної декларації відповідача за 2019 рік у відповідача наявні активи, а саме: кошти, розміщені на банківських рахунках, у розмірі 25400 доларів США; готівкові кошти у розмірі 3 100 000 гривень, 260 000 доларів США та 60 000 Євро. Відповідачеві на паві приватної власності належить транспортний засіб марки: Toyota, модель: Rav4, рік випуску: 2007. Також відповідач у власності є ряд об`єктів інтелектуальної власності, а саме: Комп`ютерна програма розрахунку вартості послуг методом ступінчатого розподілу витрат "Кост Аккаунт"; Комп`ютерна програма "Система "МедКонтроль" - система оперативного управління обміном медичною статистичною інформацією; Комп`ютерна програма "ПТК "Державна аналітична система контролю якості лікарських засобів та медичної продукції", модуль "ГранМан" - менеджер інспекторського комплексу; Комп`ютерна програма "ПТК "Державна аналітична система контролю якості лікарських засобів та медичної продукції", модуль "БД Ліки" - ведення бази даних реєстрації лікарських засобів; Програмний продукт "Автоматизований програмний комплекс "Профогляд"; Програмний продукт "Медична інформаційна система "Каштан-Лай"; Програмний продукт Комплекс комп`ютерних програм "Медична інформаційна система "Каштан" та Комп`ютерна програма "Система КАШТАН" - система бухгалтерського обліку і фінансового аналізу. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання є обґрунтованою. Вирішуючи питання про їх вид та розмір, суд, оцінивши встановлені судом обставини, надані сторонами пояснення та докази, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 30% від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 15 квітня 2021 року і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення [PERSON] 23 років. На думку суду, присуджений розмір аліментів є достатнім та обґрунтованим для утримання відповідачем свого сина та помірним для сплати. Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача інших осіб, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки та інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним чоловіком. Даних які б свідчили про втрату ним працездатності судом в ході розгляду справи не здобуто. Таким чином, суд вважає обґрунтованою до стягнення суму аліментів з урахуванням забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка забезпечить нормальне функціонування організму дитини із урахуванням потреб пов`язаних із навчанням у вищому навчальному закладі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 15 квітня 2021 року (дата направлення позову до суду через відділення поштового зв`язку). Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України), а тому сума судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та ст. ст. 184, 185, 199, 200 СК України,

Outcome: approved