Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору №11325839000 від 31.03.2008 року недійсним з підстав визнчннмх ст.ст. 203 ч.1, 215 ЦК України. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що 31.03.2008 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір споживчого кредиту №11325839000 про надання у користування позичальника 29300 доларів США строком до 30.03.2029 року зі сплатою 12,5% за користування кредитних коштів шляхом щомісячного повернення кредиту та процентів одним ануїтентним платежем у розмірі 330 доларів США, вказана сума кредиту дорівнює 147965 грн. (п.1.1) , тобто кредитор надав позичальнику кредит в іноземної валюті на умовах повернення грошових коштів у гривневому еквіваленті по курсу до гривні на день повернення. Тому наведені умови договору не дозволяют встановити абсолютне значення подорожчання кредиту, його ціну, як щомісячного платежу так і за весь період кредитування. Тому, посилаючись на те, що оскільки кредит було надано в іноземній валюті, проведення грошових розрахунків валютніми цінностями мають публічну основу, тому спірний договір є публічним договором при укладенні якого обовязком сторін є визначення розміру майбутніх, щомісячних платежів у грошовому вирізі (у гривні). Крім того, спеціальним законом у сфері споживання послуг є Закон України «Про захист прав споживачів». Тому, на день підписання спірного договору (момент вчинення правочину) позичальник не міг зідйсниити розрахунок абсолютного знчанння ціни договору у гривневому грошовому виразі, тому в цей частині правовідносин не міг здійснити свідомого вибору, а відповідно до ст.. 19 Закон України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Тому правочин, здійснений з використанням нечесної підприємницької практики є недійсним. \~ \~ \~ \~ Ухвалою від 27.09.2017 відкрите провадження у справі. \~ \~ \~ \~16.08.2018 року представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутсноті його та позичава. \~ \~ \~ \~21.06.2018 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що договір який оспорюється підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним, позивач на момент укладення не заявляв додаткових умов, в подальшому виконував умови договору. Перед укладення договору, позивачеві було надано документи у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, відповідно до додатку до договору а саме Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який підписаний позивачем і містить повну інформацію стосовно умов кредитування, а також положеннями п.п. 9.2, 10.13 кредитного договору. Крім того, позивач не скористався правом на відкликання згоди на укладення договору відповідно до ст. 11 ч. 6 Закону України «Про захист прав споживачів, а звернувся до суду з даним позовом через 9 років з часу укладення договору, сплачуючи протягом всього часу платежі. Несправедливі умовм договору позивачем не доведено. Крім того, надав заяву про застосування позовної давності до позовних вимог [PERSON] \~ \~ \~ \~В судове засідання представник відповідача не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснено за відсутності сторін. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Статтею ч.1\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.\~12,\~81,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. \~ \~ \~ \~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статей\~6, ч.1 ст.626, ст.627, ч.1 ст.628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 31.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» , правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11325839000 про надання кредитних коштів в іноземній валюті в сумі 29300 доларів США та сплати процентів за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором (п.1.3.1 12,5%) вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 147965 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, строком до 30.03.2029 року. Позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 330 доларів США в день сплати ануїтетних платежів, розмір ануїтетного платежу може змінтися у випадку зміни процентної ставки згідно із п.п. 1.3.1, 10.2 цього договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.2.2 Договору сукупна вартість кредиту визначається «Графік платежі, визначення сукупної вартості кредиту» (Додаток №1), графік розрахований на дату підписаннян договору, проте вказаний додаток суду не надано сторонами. \~ \~ \~ \~Згідно п. 9.2 Договору підписання даного договору позичальник підтверджує: свою здатність виконувати умови даного договору, договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обовязковими для позичальника, що він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для оформлення даного договору, що відсутні будь-які перешкоди для виконання договору на день його підписання, що надані позичальником у банк документи для розгляду питання про кредитування та інші документи, повязані з обслуговування кредиту, не містять будь-яких недостовірних відомостей, складені та/або отримані в порядку, передбаченому чинним законодавством України, що позичальник повністю розуміє всі умови договору, свої права та обовязки за цим Договором і погоджується з ними, що він не обмежений в дієздатності та укладання цього довгоору не потребує узгодження з третіми особами. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. \~ \~ \~ \~Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга\~статті 192 Цивільного кодексу України.\~ \~ \~ \~ \~За змістом\~статті 524 ЦК України\~грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. \~ \~ \~ \~Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у\~статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. \~ \~ \~ \~Разом з тим частина друга\~статті 533 ЦК України\~допускає, що сторони можуть визначити в зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею другою Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність"\~кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. \~ \~ \~ \~Статті\~;an=826045">47\~та\~49\~цього\~Закону\~визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. \~ \~ \~ \~Крім того, позичальник при належній завбачливості міг виходячи з дінамики зміну курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземній валюти, стабільність якого законодавче не щакріалена, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. \~ \~ \~ \~Таким чином, оспорюваний договір підписаний сторонами, що свідчить проте, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, у тому числі щодо валюти кредитування та порядку повернення кредитних коштів позичальником, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним та відповідально їхній внітрішньої волі. \~ \~ \~ \~Що стосується доводів позивача про недійсність договору з підстав недотримання відповідачеи при укладенні кредитного договору вимог Закону України «Про захист прав споживачів», суд приходить до наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~визначено, що перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача в письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема, мету для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, повязаних з одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; строк на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки запропонованих схем кредитування.\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями частин 1, 2, 5\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положеннями ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою\~ст. 203 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~судам необхідно враховувати, що згідно зі статтями\~4,\~10\~та\~203 Цивільного кодексу України\~зміст правочину не може суперечити\~ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та\~ЦК України, міжнародним договорам, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених\~Конституцією України\~та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до\~Конституції України\~(статті\~1,\~8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. \~ \~ \~ \~Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, чинній на час укладення спірного кредитного договору, передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, містить перелік умов, які є несправедливими, однак цей перелік не є вичерпним, а частина 6 вказує на те, що у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, то на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому. \~ \~ \~ \~Проте, підписавши договір про надання споживчого кредиту №11325839000 від 31.03.2008 року [PERSON] і кредитодавець досягли згоди щодо всіх істотних умов, необхідних для кредитних договорів. Доказів того, що умови кредитного договору є несправедливими для позивача надано не було, оскільки при підписанні спірного договору відповідач ознайомився та погодився з його умовами. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів"\~підприємницька практика вважається нечесною, якщо вводить споживача в оману, зокрема стосовно ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. \~\~\~\~\~\~\~\~ Докази того, що позивач був введений Банком в оману з використанням нечесної підприємницької практики, в матеріалах справи також відсутні. \~ \~ \~ \~ Суд, не приймає до уваги посилання позивача, що спірний договір є публічним договором та що між сторонами лише існує домовленість про позику в іноземній валюті, у звязку з їх безпідставністю. \~ \~ \~ \~Крім того, представник відповідача надав до суду письмову заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до пред'явлених вимог, у звязку з їх пропуcком позивачем. \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 28\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"\~перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч. 1\~ст.\~261\~ЦК України\~- від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~ \~ \~ \~Аналогічна позиція відображена і у правовій позиції Верховного суду України у цивільній справі №6-75цс16 від 03.02.2016р., де зазначено, що загальним правилом, закріпленим у ч.1\~ст. 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~ \~ \~ \~Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у ч.1\~ст.261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину. \~ \~ \~ \~Положення ч.5\~ст. 261 ЦК України\~(за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання) застосовуються до вимог про зобов'язання сторін (щодо виконання правочину), а не до вимог про недійсність правочину. \~ \~ \~ \~Отже, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. \~ \~ \~ \~Водночас, згідно ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Отже, уклавши спірний кредитний договір, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та відповідно погодили умови, підписавши даний договір. \~ \~ \~ \~Крім того, позивач, після підписання договору, здійснював погашення кредиту відповідно до його умов, шляхом сплати щомісячних платежів, тобто позивач договір визнавав та виконував на визначених ним умовах, починаючи з 2008 року, доказів на підтвердження того, що позивач відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відкликав згоду на укладення договору, або заявляв про необхідність змін або розяснення положень цього договору суду не надано. \~ \~ \~ \~ Жодних доказів стосовно наявності інших фактичних даних, які б свідчили про порушення прав позивачем не надано. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~початок перебігу\~позовної давності\~у даному\~випадку пов'язаний\~з підписанням\~кредитного договору\~31.03.2008\~року,\~ коли позивач довідався про усі істотні умови договору. \~ \~ \~ \~Отже строк позовної давності закінчився, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 22.09.2017 року, тобто зі спливом стоку позовної давності, тому суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати [PERSON] по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., віднести за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed