Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

КП Івано-Франківської міської ради Муніципальна інвестиційна управляюча компанія звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3024.31 грн., стягнення судових витрат. У позовній заяві зазначено, що позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідач проживає за адресою: [INFO] та користується послугами, які надаються позивачем. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем послуг, оскільки їх отримує. Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02.06.2011р., №212-Х, позивача визначено виконавцем послуг з 01.11.2011р.: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд. На підставі рішення від 02.06.2011р. КП «Єдиний розрахунковий центр» після прийняття будинку №42 по вул. Кисілевської на баланс (01.11.2011р.) почав виконувати послуги відповідно до структури періодичності та строків їх надання, затверджених рішенням Івано-Франківської міської ради №383-14 від 15.09.2011р. (зі змінами та доповненнями). Судовий наказ, виданий Івано-Франківським міським судом був скасований ухвалою суду від 28.10.2015 року. КП «Єдиний розрахунковий центр» з 25.12.2015 року змінило назву згідно рішення Івано-Франківської міської ради № 66-2 на КП Івано-Франківської міської ради Муніципальна інвестиційна управляюча компанія. Заборгованість по даних послугах відповідача станом на травень 2016 року включно становить 3024.31 грн. Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки послуги позивачем надавались не в повному обсязі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02.06.2011р., №212-Х позивача визначено виконавцем послуг з 01.11.2011р.: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд. Будинок, який знаходиться за адресою: вул. Кисілевської, 42 в м. Івано-Франківську, в якому проживає відповідач, який є власником квартири № 63, віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі обєкта з управління в управління (на баланс) 01.11.2011 року, що підтверджується Актом приймання-передачі, довідкою КП «ЄРЦ». КП «Єдиний розрахунковий центр» з 25.12.2015 року змінило назву згідно рішення Івано-Франківської міської ради № 66-2 на КП Івано-Франківської міської ради Муніципальна інвестиційна управляюча компанія. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до вказаного закону, термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 ч. 3\~\~передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2\~ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. З аналізу змісту ч. 3 ст.\~6, ч. 1 ст.\~630 ЦК України, ст.\~ст. 19 - 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ № 529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених\~ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. За вимогою ч.3\~ст.815 ЦК\~наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Підтвердженнями надання послуг позивачем будинку, в якому проживає відповідач, а отже і відповідачу є надані докази ( т.1 а.с. 26-234). З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України)\~вимагати сплату грошей за надані послуги. Крім того, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст.\~6, ст. ст.\~627,\~630 ЦК України\~та ст. ст.\~19,\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що договір між позивачем чи балансоутримувачем і відповідачем не укладався, однак між сторонами склалися фактичні договірні відносини,оскільки позивачем надавалися послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а відповідач користувався даними послугами, частково сплачував послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Як вбачається з довідки про розрахунок за надані послуги в квартиру відповідача за період з жовтня 2011 року по травень 2016 року, відповідач оплачував послуги не в повному обсязі. Через часткову несплату на надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у відповідача утворилася заборгованість,яка становить суму 3024.31 гривень (а.с.6 т.2), розрахунок за надані послуги зроблений відповідно до затверджених Івано-Франківським міськвиконкомом для даного будинку тарифів, а тому зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.5 ч.1 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Згідно ч.2,4 ст.18 Закону України Про житлово-комунальні послуги у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Су не приймає до уваги доводи відповідача, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території не надавались, оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин, а також не був дотриманий порядок згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" про перерахунок розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати - судовий збір (а.с.1). На підставі ст.ст. 627,630 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved