Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 02 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач 02 липня 2007 року отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматичного лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.01.2014 року має заборгованість 14732,09 грн., яка складається з наступного: - 3955,20 грн. - заборгованість по кредиту; - 6301,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4474,95грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Від вказаної суми заборгованості віднімається сум у розмірі 5115,38 грн., яка була задоволена судовим наказом Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк", різниця становить - 9616,71 грн. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 480,84 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 10347,55 грн. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). До цього часу відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість не погашає. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач прохає стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 02.07.2007 року в розмірі 10347 грн. 55 коп., а також судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були сповіщені про день, час та місце розгляду справи в суді, надіславши до суду клопотання, в якому прохають розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги не визнають та прохають у задоволенні позову ПАТ "Приватбанк" відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Оскільки відповідач був належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення (позивач проти цього не заперечує). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), у відповідності з вимогами ст. 530 ч.1 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник, зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 02 липня 2007 року [PERSON] отримала у позивача ПАТ КБ "Приватбанк" згідно укладеного договору б/н кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим за нею станом на 15.01.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка була стягнута з відповідача судовим наказом Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2008 року, а саме 5115,38 грн., утворилась заборгованість 10347,55 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст.261 ч.5 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматичного лонгується на такий же термін. Факт ознайомлення та погодження відповідача з Умовами та парвилами надання банківських послуг підтверджується її осбистим підписом в заяві на кредит (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, позивач після спливу строку дії кредитного договору, а саме 12 місяців з моменту підписання договору, заяви про припинення вказаного договору не подавала, а тому дія кредитного договору відповідно до вимог п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг була автоматично пролонгована. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання позивача щодо застосування строку позовної давності слід відмовити у зв'язку з відсутністю правових підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved