Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено договір №002-22508-150411. Згідно з п.1.2 Договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.1.3 договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2621,89 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається Позивач свої зобов'язання за договором виконав. Станом на 17 жовтня 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитною лінією, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1655,37 грн, яка складається з тіла кредиту - 1655,37 грн, заборгованості по простроченому тілу кредиту - 0,00 грн, заборгованості за відсотками - 0,00 грн, заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Зважаючи на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 1655,37 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача за довіреністю Духота І.В. в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем було укладено договір №002-22508-150411. Згідно з п.1.2 Договору позивач відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.1.3 договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2621,89 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається Станом на 17 жовтня 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитною лінією, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1655,37 грн, яка складається з тіла кредиту - 1655,37 грн. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з вимогами статей 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтями 525 i 623 Цивільного кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору

Outcome: approved