Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

27.02.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь держави в особі Управлінні соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації надміру виплачені кошти у вигляді державної допомоги одиноким матерям у сумі 24728,05 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що на обліку в управлінні соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації (далі - управління соціального захисту населення) як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям, у період з 01.03.2003 по 31.10.2014, перебувала [PERSON], [INFO], та протягом вказаного періоду отримувала відповідну державну допомогу на доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.05.2001 [PERSON] народилась [INFO]. Матір'ю [PERSON] згідно зі свідоцтвом про народження є [PERSON], батьком - [PERSON]. При цьому, відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України. [PERSON] 28.03.2003 звернулась до управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації з заявою про призначення соціальної допомоги, а саме - допомоги на дітей одиноким матерям. За результатами розгляду в управлінні соціального захисту населення зазначеної заяви та доданих до неї документів, [PERSON] призначено допомогу як одинокій матері на доньку [PERSON] Упродовж часу з 01.03.2003 по 31.10.2014 відповідач отримував державну допомогу на дітей одиноким матерям на загальну суму 28278,05 грн. Під час оформлення документів щодо надання державної допомоги [PERSON] у заяві від 28.03.2003 попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги (повернення надміру перерахованих коштів) у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї. Разом з цим, в ході перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення всіх видів державних соціальних допомоги, проведеної управлінням соціального захисту населення 27.10.2014 відносно [PERSON] встановлено, що вона не звернулась до управління із заявою із 23.12.2003 про припинення допомоги одинокій матері на дитину [PERSON], у зв'язку з визнанням батьківства та отриманням пенсії по втраті годувальника. Так, згідно з листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції від 15.10.2014 № 116/08-02/06-18 відповідно до актового запису про народження № 1 від 01.05.2001, складеного виконкомом Скотарівської сільської ради Шполянського району на [PERSON], [INFO], на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області про визнання батьківства, дитині було змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», а також було внесено в актовий запис відомості про батька [PERSON] від 23.12.2003. Крім цього, 06.02.2003 відповідачу призначено пенсію по втраті годувальника на утриманця [PERSON] в управлінні Пенсійного фонду України в Шполянському районі, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі від 13.10.2014 № 5620/05. Внаслідок цього [PERSON] були надмірно виплачені кошти державної допомоги одиноким матерям за період з 01.03.2003 по 31.10.2014 в сумі 28 278,05 грн., про що за результатами перевірки управлінням соціального захисту населення складено Акт від 27.10.2014 № 26. Враховуючи зазначене, управлінням соціального захисту населення 20.10.2014 на підставі п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, починаючи з 01.11.2014 припинено виплату допомоги [PERSON] та попереджено її про обов'язок повернути переплачену суму допомоги у сумі 28 278,05 грн. Управлінням соціального захисту населення 27.10.2014 відповідачу направлено повідомлення про припинення допомоги на дітей одиноким матерям та про обов'язок повернути надмірно сплачені кошти на рахунок управління соціального захисту населення. Станом на 15.01.2019 за даними управління соціального захисту населення відповідач повернула на рахунок управління кошти у сумі 3550,00 грн., заборгованість [PERSON] перед управлінням становить 24 728,05 грн. Отже, в період з 01.03.2003 по 31.10.2014 [PERSON] не мала права на отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям, у зв'язку з чим виникла надмірна її виплата, яка складає 28 278,05 грн. бюджетних коштів, з яких залишається не відшкодованою сума - 24 728,05 грн., що спричинює порушення державних інтересів. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 06.03.2019 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений строк надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі та просив вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У суді встановлено, що згідно з заявою про призначення всіх видів соціальної допомоги від 28.03.2003 [PERSON] просила управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям (а.с. 9-10). Згідно з рішенням управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 20.10.2014 було вирішено призначити [PERSON] допомогу на дітей одиноким матерям з 01.10.2014 по 31.10.2014 в розмірі 385.50 грн. (а.с. 12). Відповідно до відповіді реєстраційної служби Відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 15.10.2014 відповідно до актового запису про народження № 1 від 01.05.2001, складеного виконкомом Скотарівської сільської ради Шполянського району Черкаської області на [PERSON] на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області про визнання батьківства, дитині було змінено прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", а також було внесено в актовий запис відомості про батька [PERSON] від 23.12.2,003, справа №2-962 (а.с. 13). Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України від 13.10.2014 [PERSON] [PERSON] дійсно перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шполянському районі та отримує пенсію по втраті годувальника з 06.02.2003 в розмірі 1178 грн. (а.с. 18). Відповідно до акту №26 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення всіх видів державно соціальних допомог від 27.10.2014 управлінням соціального захисту населення проведена перевірка правильності та повноти інформації, наданої на призначення житлових субсидій (соціальної допомоги) заявником [PERSON]. На підставі висновків проведеної перевірки виявлено: згідно довідки з реєстраційної служби відділу державної реєстрації актів цивільного стану №1116/08-02/06-18 від 15.10.2014 на підставі рішення Шполянського районного суду про визнання батьківства, було внесено зміни в актовий запис про народження дитини: змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» від 23.12.2003. Згідно довідки з Пенсійного фонду №5562/05 від 13.10.2014 одержувач отримує пенсію по втраті годувальника з 06.02.2003 на дитину [PERSON]. Одночасно [PERSON] отримувала пенсію по втраті годувальника і допомогу одинокої матері. Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти за період з 01.03.2003 по 31.10.2014 в сумі 28278,05 грн. (а.с. 21). Згідно з повідомленням управління соціального захисту населення Шполянської райдержадміністрації від 27.10.2014 про припинення допомоги на дітей одиноким матерям та про відшкодування коштів по переплаченій допомозі [PERSON], на підставі висновків проведеної управлінням перевірки виявлено, що [PERSON] не звернулася до управління соціального захисту населення з заявою з 23.12.2003 про припинення допомоги одинокої матері на дитину [PERSON], в зв'язку з визнанням батьківства. Згідно довідки з реєстраційної служби відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 15.10.2014 №1116/08-02/06-18, дитині було замінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», а також було внесено в актовий запис відомості про батька [PERSON]. 06.02.2003 [PERSON] призначено пенсію по втраті годувальника в Пенсійному фонді на дитину, [PERSON]. [PERSON] одночасно отримувала пенсію по втраті годувальника і допомогу одинокої матері. Внаслідок цього їй надмірно перераховані кошти за період з 01.03.2003 по 31.10.2014 в сумі 28278,05грн. У зв'язку з цим відповідно до п.49 до порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 [PERSON] припиняється виплата допомоги починаючи з 01.11.2014 та вона зобов'язана повернути переплачену суму допомоги в сумі 28278,05 грн. до 15.03.2015 (а.с. 22). Повідомлення було вручено [PERSON] 30.10.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 23). Відповідно до довідки Міністерства праці та соціальної політики по нарахуванню та виплаті пенсій та допомоги від 18.02.2019 [PERSON] була виплачена допомога на одну дитину за період з березня 2003 по жовтень 2014 в загальному розмірі 28278,05 грн. (а.с. 35-37). Згідно з копією актового запису про народження [PERSON] №1 від 01.05.2001, складеного виконавчим комітетом Скотарівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, 27.01.2004 в даний актовий запис було внесено відомості про батька та змінено по батькові дитини на підставі рішення Шполянського районного суду від 23.12.2003, справа №2-962 (а.с. 40). Відповідно до запису від 01.09.2006 №3 у книзі обліку оприбуткування й витрачання бланків свідоцтв про шлюб Скотарівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Скотарівської сільської ради Шполянського району Черкаської області 01.09.2006 (а.с. 43), що також підтверджується і актовим записом про шлюб №3 від 01.09.2006, складеним Скотарівською сільською радою Шполянського району Черкаської області (а.с. 45). Згідно з повідомленням управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області від 12.02.2019 [PERSON] отримувала надмірно виплачені кошти за період з 01.03.2003 по 31.10.2014 в сумі 28278,05, які підлягають поверненню до державного бюджету. Однак, станом на 12.02.2019 [PERSON] повернула на рахунок управління соціального захисту населення кошти в сумі 3550,00 грн. Таким чином залишок заборгованості становить 24728, 05 грн. (а.с. 44). Відповідно до повідомлення Смілянської місцевої прокуратури до управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації від 27.02.2019 Смілянською місцевою прокуратурою підготовано позовну заяву до Шполянського районного суду Черкаської області в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді державної допомоги одиноким матерям у сумі 24728,05 грн. (а.с. 46). Відповідно до п.3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію: "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави". Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін. Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру". Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави". У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Наведена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 25.09.2018 у справі №822/238/15, 19.03.2019 у справі № 910/2491/18. Аналіз частини третьої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. "Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. "Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною. "Неналежність захисту" може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Згідно ст. 4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001, призначення і виплата державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання заявника. Відповідно до Положення про управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Шполянської районної державної адміністрації від 08.10.2018 № 365 управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації є структурним підрозділом Шполянської районної державної адміністрації. Одним з основних завдань управління є здійснення нагляду за додержання вимог законодавства під час призначення та виплати державної допомоги. Отже, управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Позивач посилається на те, що відповідачем з часу проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення всіх видів державно соціальних допомог та після направлення [PERSON] повідомлення про припинення виплати допомоги одинокій матері та інформування її про обов'язок відшкодувати надміру виплачені кошти допомоги, а саме - з 27.10.2014 та до теперішнього часу не було вжито заходів до забезпечення стягнення з [PERSON] надміру виплачених бюджетних коштів. Вказане свідчить про неналежне здійснення управлінням захисту інтересів держави. Витрата значної суми коштів з Державного бюджету внаслідок неповідомлення [PERSON] протягом тривалого часу про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги, а також їх неповернення відповідачем у добровільному порядку, негативно впливає на формування дохідної частини державного бюджету та порушує економічні інтереси держави. За таких обставин, суд вважає, що у справі наявний передбачений Законом України "Про прокуратуру" виключний випадок, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (у редакції від 01.01.2003 на момент звернення з заявою про державну допомогу), громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (у редакції від 01.01.2003 на момент звернення з заявою про державну допомогу), право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері, одинокі усиновителі (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька дитини або запис про батька проведено в установленому порядку за вказівкою матері. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 36 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001, допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Відповідно до п. 46 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001 особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Відповідно до п. 48 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001 органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Відповідно до п. 49 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001 особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає встановленим, що через несвоєчасне повідомлення обставин, які вплинули на виплату допомоги одиноким матерям, [PERSON] незаконно отримано державну допомогу одиноким матерям у розмірі 28 278,05 грн. Враховуючи те, що відповідачем добровільно було відшкодовано 3550,00 грн., сума в розмірі 24728,05 грн. підлягає поверненню шляхом сплати її відповідачем на користь позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2008 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову (п.24). Враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить діючому законодавству і не порушує права інших осіб, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов, суд вирішує повернути позивачу з бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 960,50 грн. відповідно до ст. 142 ЦПК України, а 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved