Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28 листопада 2016 року ПАТ "ПРОСТО-страхування" та [PERSON] уклали Поліс № АК/0743428 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу "ГАЗ 33021" реєстраційний номер [NUMBER]. 14 лютого 2017 року на автодорозі Вовчоярівка-Лоскутівка відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем "Daewoo LANOS", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та транспортний засіб "ГАЗ 33021, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Попаснянського районного суду Луганської області від 22.02.2017 р. ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] 15 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ "ПРОСТО-страхування" з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок ДТП потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності - автомобіля "Daewoo LANOS", реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до Експертного висновку № 1199097 віж 16 лютого 2017 року вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становить 7718,28 грн. 23 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ "ПРОСТО-страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище ДТП була визнана страховим випадком, про що складено Страховий акт № 119097, відповідно до якого страхове відшкодування становить 6718,28 грн. Відповідно до платіжного доручення № 20323 від 06.11.2017 р. ПАТ "ПРОСТО-страхування" виплатило відшкодування в розмірі 6718,28 грн. 14.11.2017 року ПАТ "ПРОСТО-страхування" звернулося до відповідача із Регресною вимогою № 04-2712 про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте, станом на день звернення з дійсним позовом виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 6718,28 грн. та стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримала дружина відповідача [PERSON], клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, тому суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-284 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України, якщо особа, якій адресовно судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази,оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ПАТ "ПРОСТО-страхування" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року на автодорозі Вовчоярівка-Лоскутівка відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем "Daewoo LANOS", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та транспортний засіб "ГАЗ 33021, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Попаснянського районного суду Луганської області від 22.02.2017 р. ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] 15 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ "ПРОСТО-страхування" з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. 22 лютого 2017 року суддею Попаснянського районного суду Луганської області розглянуто справу № 423/587/17 про адміністративне правопорушення відносно відповідача [PERSON] за ст. 124,122-4 КУпАП, та визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, призначено покарання у вигшляді штрафу на икористь держави у розмірі 340,00 грн. Зазначена постанова не була оскаржена та набрала законної сили у строки передбачені законодавством. (а.с.9-11) Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ГАЗ 33021", реєстраційний номер [NUMBER] застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0743428.(а.с.4) За заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла сторона. На підставі даної заяви було складено страховий акт № 119097 від 03.11.2017 року та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 6718, 28 грн. Отже, на підставі вищезазначеного до ПАТ « ПРОСТО-страхування» перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків.(а.с.22-24) 14.11.2017 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до відповідача із регресною вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6718,28 грн., проте, станом на день звернення з дійсним позовом позивача виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було.(а.с.25) За загальним правилом, згідно зіст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансопртних засобів", зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1. : "Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів...." Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, зустрічні позови до суду не пред'являв, клопотання від нього про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги обґрунтовані та відповідають закону. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved