Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач ПАТ [PERSON] Кредит звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути: солідарно з ПП ВЕКТЕ та [PERSON] заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-225ю/2013/2-1 від 22.11.2013 року у розмірі 1358579,94 грн.; солідарно з ПП ВЕКТЕ та [PERSON] заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-225ю/2013/2-1 від 22.11.2013 року у розмірі 1358579,94 грн.; солідарно з ПП ВЕКТЕ та ПП СІГАЛЛ заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-225ю/2013/2-1 від 22.11.2013 року у розмірі 1358579,94 грн.; з ПП ВЕКТЕ, [PERSON], [PERSON], ПП СІГАЛЛ судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 22.11.2013 року ПАТ [PERSON] кредит та ПП Векте уклали Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-225ю/2013/2-1, з метою забезпечення зобовязань ПП Векте по якому між банком та [PERSON] укладено Договір поруки №04-815/1-4, між банком та [PERSON] Договір поруки №04-814/1-4, між банком та ПП СІГАЛЛ - Договір поруки №04-813/1-4. Однак позичальником умови кредитного договору не виконуються, внаслідок чого станом на 08.08.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1358579,94 грн., у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2014 року задоволено вимоги ПАТ [PERSON] Кредит. Ухвалою суду від 11.10.2016 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2014 року по справі № 520/10514/14-ц та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.11.2016 року. 11.10.2016 року відповідач [PERSON] надав до суду зустрічний позов до ПАТ "[PERSON] Кредит" та ПрП "ВЕКТЕ", в якому просить визнати недійсним договір поруки № 04-814/1-4, укладений 22.11.2013 року між ПАТ "[PERSON] Кредит", ПрП "ВЕКТЕ" та [PERSON]; стягнути з відповідачів за зустрічним позовом судовий збір. 10.11.2016 року зустрічний позов [PERSON] прийнято та обєднано в одне провадження із первісним позовом. В своїх зустрічних позовних вимогах [PERSON] посилається на те, що договір поруки №04-814/1-4 від 22.11.2013 року він ніколи не підписував та істотні умови такого договору він не узгоджував. В ході розгляду справи судом були розглянуті клопотання щодо витребування доказів, виклику свідків та призначення судової почеркознавчої експертизи. Судове засідання 28.11.2018 року за клопотанням представника позивача повинно було проводитись в режимі відео конференції, однак судове засідання по справі в режимі відеоконференції не відбулось через перевищення кількості вільних місць на сервері програми відеоконференції TrueConf client. До судового засідання представник відповідача та позивача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] не з'явився, надав до канцелярії заяву, в якій підтримав зустрічні позовні вимоги та в задоволенні позовних вимог ПАТ "[PERSON] Кредит" в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] просив відмовити. З урахуванням того, що по справі закінчено підготовче провадження, матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті та з урахуванням тривалого перебування даної справи на розгляді в суді, суд вважає можливим продовжити розгляд справи за відсутності представників сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22.11.2013 року між ПАТ [PERSON] Кредит та ПП Векте укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту здійснюється окремими частинами траншами, зі сплатою 23,0% процентів річних (з переглядом процентної ставки через кожні три місяці користування кредитом) та комісій, в розмірі та в порядку визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості до 1000000,00 грн. /т.1 а.с.15-18/. Згідно з договором поруки №04-815/1-4, укладеним між ПАТ [PERSON] Кредит, ПП Векте та [PERSON] 22.11.2013 року /т.1 а.с.20-21/, поручитель [PERSON] зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-225ю/2013/2-1 від 22.11.2013 року. Згідно з договором поруки №04-814/1-4, укладеним між ПАТ [PERSON] Кредит, ПП Векте та [PERSON] 22.11.2013 року /т.1 а.с.22-23/, поручитель [PERSON] зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-225ю/2013/2-1 від 22.11.2013 року. Згідно з договором поруки №04-813/1-4, укладеним між ПАТ [PERSON] Кредит, ПП Векте та ПП Сігалл 22.11.2013 року /т.1 а.с.24-25/, поручитель ПП Сігалл зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-225ю/2013/2-1 від 22.11.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу ПП Векте. Однак, відповідач ПП Векте не виконало зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування ним, чим порушило умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 08.08.2014 року /т.1 а.с.26-29/, з якого вбачається, що загальна сума заборгованості становить 1358579,94 грн., в тому числі: 999694,20 грн. сума заборгованості за кредитом; 44708,54 грн. сума заборгованості за процентами; 644,29 грн. сума пені за несвоєчасну сплату процентів; 11640,27 грн. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 94,70 грн. 3% річних від простроченої суми процентів; 1396,84 грн. 3% річних від простроченої суми кредиту; 401,10 грн. індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів; 50000,00 грн. штраф за прострочку кредиту; 250000,00 грн. штраф за прострочку процентів. В звязку з виниклою заборгованістю 24.07.2014 року позивачем на адресу відповідачів направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором /т.1 а.с.38,39,40,41/. Однак доказів щодо отримання відповідачами вказаних вимог суду стороною позивача не надано. При цьому з матеріалів справи вбачається, що вимога про погашення заборгованості відповідачу [PERSON] була направлена за адресою: [ADDRESS], в той час як відповідач з 02.11.2013 року був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області /т.1 а.с.45/ та копією паспорта відповідача /т.1 а.с.146/. Судом досліджено Висновок №17-1934/01 судово-почеркознавчої експертизи, складений 27.04.2018 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз /т.2 а.с.53-58/, відповідно до якого підписи від імені [PERSON] у наданому на експертному примірнику договору поруки №04-814/1-4 від 22.11.2013 року, укладеному між ПАТ «[PERSON] Кредит», ПП «Векте» і [PERSON], розміщені на першому, другому аркушах в графі «[PERSON] [PERSON]», а також на третьому аркуші в графі «[PERSON] [PERSON]» і у розділі «СТАТТЯ 7. РЕКВІЗИТИ [PERSON] СТОРІН …Є.Ю. [PERSON]», виконані не самим [PERSON], а іншою особою (особами). Досліджені підписи від імені [PERSON] у наданому на експертизу документі, виконані з наслідуванням підпису (підписам) [PERSON] В ході судового розгляду справи представником позивача було заявлено клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, а також про виклик свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] колишніх співробітників ПАТ «[PERSON] Кредит», які були присутні під час укладення оспорюваного договору поруки, оскільки на думку представника позивача показання вказаних свідків мають значення для проведення повторної почеркознавчої експертизи. В судовому засіданні 07.09.2018 року судом було ухвалено задовольнити клопотання представника позивача про допит свідка [PERSON], однак до судових засідань 17.10.2018 року та 28.11.2018 року свідок не зявився. Враховуючи, що стороною позивача не забезпечено явку до суду зазначеного свідка, внаслідок чого необґрунтовано клопотання про призначення експертизи суд відмовив в задоволенні клопотання сторони позивача про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи. При цьому суд зауважує, що у сторони позивача з дати подання до суду вказаного клопотання було достатньо часу для здійснення дій щодо забезпечення явки свідків та надання додаткових доказів або доводів для обґрунтування клопотання про призначення повторної експертизи. За таких обставин, суд приймає Висновок №17-1934/01 судово-почеркознавчої експертизи, складений 27.04.2018 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз як належний та допустимий доказ, оскільки він не суперечить іншим матеріалам справи та його неповнота чи недостовірність стороною позивача не доведені. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про порушення прав ПАТ «[PERSON] Кредит» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії ПП «Векте» від 22.11.2013 року, в звязку з чим суд вважає правомірним звернення позивача до суду з даним позовом та обґрунтованими вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідачів ПП «Векте», [PERSON] та ПП «Сігалл». Щодо вимог про стягнення кредитної заборгованості з відповідача [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З урахуванням висновку №17-1934/01 судово-почеркознавчої експертизи, складений 27.04.2018 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз щодо того, що оспорюваний договір поруки відповідачем [PERSON] не підписувався, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в звязку з чим в частині стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] в задоволенні позовних вимог ПАТ «[PERSON] Кредит» належить відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ПАТ [PERSON] Кредит підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та не доведені, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial