Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому, в остаточному варіанті просить розірвати з 27 листопада 2013 року на підставі статті 38 ч.3 КЗпП України безстроковий договір, укладений 01 лютого 2013 року на невизначений строк, муж нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті [PERSON]", ЄДРПОУ 35612889, юридична адреса: м. Київ, бульвар Івана Лепсе; зобов"язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті [PERSON]" видати їй належним чином оформлену трудову книжку серії АХ № 663890 із записом про розірвання з 27 листопада 2013 року безстрокового трудового договору за ч.3 ст. 38 КЗпП України ; стягнути з відповідача на її користь борг по заробітній платі за період з 01.056.2013 року по 27.11.2013 року в сумі 8524,30 грн., вихідну допомогу в розмірі трьох середніх заробітних плат в сумі 5442,42 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1736,62 грн., зарплату за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу з 02 грудня 2013 року по день винесення судового рішення з розрахунку 103,66 грн. за один робочий день. Просить допустити негайне виконання судового рішення в частині виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 1830,61 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, у період з 01.02.2013 року по 27.11.2013 року вона працювала на посаді бухгалтера відокремленого структурного підозрілу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті [PERSON]» у м. Дніпродзержинську,що підтверджено наказом № СТГ00000117-0000000059 від 01.02.2013 року про прийняття на роботу. Її заробітна плата з квітня 2013 року , згідно штатного розкладу , з яким вона була ознайомлена, та наказу про прийняття на роботу складала щомісячно 1830,61 грн. можливі доплати та премії за рішенням директора підприємства. Відповідач в силу ст. 97 ч.4 КЗпП України не може в односторонньому порядку змінювати оплату праці в сторону зменшення. Про запровадження будь-якої нової оплати праці, як встановлено ч.3 ст. 86 КЗпП України, працедавець її не попереджав. До червня 2013 року заробітна плата виплачувалась частково, не в повному обсязі. А з червня 2013 року відповідач взагалі припинив виплату зарплати. 27 листопада 2013 року вона подала у відділ кадрів по вул. Стасова, 79 м. Дніпродзержинськ заяву про звільнення за власним бажанням з 27.11.2013 року за ч.3 ст. 38 КЗпП України в зв'язку з порушенням працедавцем законодавства про працю - повним припиненням виплати заробітної плати , починаючи з червня 2013 року та несплатою Єдиного соціального внеску, через що вона втратила пенсійний стаж. Начальник відділу кадрів підприємства відповідача відмовилась зареєструвати заяву, тому 28.11.2013 року вона відправила заяву про звільнення цінним листом з описом на адресу відповідача у м. Київ. Причиною звільнення з 27.11.2013 року за власним бажанням по ч.3 ст. 38 КЗпП України є невиплата відповідачем заробітної плати протягом 5 місяців на несплата Єдиного соціального внеску з червня 2013 року . Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення на робочі дні добутку заробітної плати за останні два місяці роботи, згідно зі ст. 27 Закону України "Про оплату праці" та п.2,5,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.19956 року. Два останніх повних місяці, в яких було нараховано зарплату складає: за травень 2013 року - 1797,68 грн. за 17 робочих днів, за червень 2013 року - 1830,61 грн. за 18 робочих днів. Всього 3628,29 грн. : 2 місяці = 1814,14 грн. - середньомісячна заробітна плата ; 3628,29 грн. : 35 дні = 103,66 грн. - середньоденна зарплата. . Кількість робочих днів у відповідний період визначений за даними [PERSON] соціальної політики України від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік" та [PERSON] соціальної політики України від 04.09.13 № 9884/14-14/13 "Про розрахунок тривалості робочого часу на 2014 рік" З 01.06.2013 року по 27.11.2013 року вона відпрацювала у відповідача 125 робочих днів, за які заробітну плату не отримала . Середньоденна зарплата її 103,66 грн. Розрахунок: 125 дні х 103,66 грн. = 12957,50 грн. Отже відповідач на день звільнення заборгував її заробітну плату в сумі 12957,50 грн. У грудні 2013 року відповідач частково виплатив зарплату в розмірі 4432,2 грн. Невиплачений борг залишився по заробітній платі 8524,30 грн. За приписами ст.44 КЗпП України , при звільненні за ч.3 ст. 38 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен виплатити звільненому працівникові вихідну допомогу в розмірі 3 (тримісячного) середнього заробітку. Розрахунок: 1814,14 грн. х 3 місяці = 5442,42 грн. Вихідна допомога в розмірі тримісячного заробітку складає 5442,42 грн. Згідно зі ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 року № 504/96-ВР : "У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки". Вона не використала щорічну відпустку 31 календарний день за весь період роботи у відповідача. Компенсація невикористаної відпустки на 27.11.2013 року (дата звільнення) становить 1736,62 грн. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. 13 грудня 2013 року із відокремленого структурного підрозділу ТОВ "Сіті [PERSON]" її трудову книжку та трудові книжки інших працівників було відправлено в головний офіс відповідача, яку отримали 08.01.2014 року. Згідно із ст. 4 ст. 235 КЗпП України , п.4.1 (абзац 6) Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, в редакції наказу Мінпраці та соціальної політики № 259/34/5 від 08.06.2001 року, п. 32 постанови № 9 від 06.11.1992 року Пленуму Верховного Суду України № Про практику розгляду судами трудових спорів", при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа, працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. З вини відповідача, який не видає їй трудової книжки, вона не має змоги влаштуватися на інше місце роботи. Заяву про звільнення відповідач отримав поштою 02.12.2013 року . Її середня заробітна плата за один робочий день складає 103,66 грн. Відповідач повинен відшкодувати їй за час вимушеного прогулу (затримку трудової книжки) за період з 02 грудня 2013 року по день винесення рішення суду, із розрахунку 103,66 коп. за кожний робочий день. Діями відповідача їй нанесено моральну шкоду, оскільки ситуація , яка склалася її пригнічує, вона страждає, відчуває занепокоєння, відчуває стреси, які шкодять її здоров'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує уточнений позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.(а.с.37) В судове засідання представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку з неповажних причин, та, на підставі ст.169,\~224 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.\~(а.с.35)\~ Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд задовольняє позовні вимоги частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів , а саме згідно до наказу ТОВ "Сіті [PERSON]" № СТГ00000117-0000000059 від 01.02.2013 року про прийняття на роботу, позивачка працювала бухгалтером на ТОВ справи з 01 лютого 2013 лютого по 27 листопада 2013 року позивач працювала на ВСП "Сіті [PERSON] Груп"в м. Дніпродзержинську .(а.с.5) Як вбачається з матеріалів справи , 27 листопада 2013 року позивачем було надано заяву про звільнення за власним бажанням за ч.3 ст. 38 КЗпП України в зв'язку невиплатою заробітної плати та невиплата податків та зборів в державний бюджет на протязі довгого часу. (а.с. 6-7) 31 жовтня 2012 року при розгляді справи № 6-120 гс 12 Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах дійшов висновку , що за суттю ст. 38 КЗпП України працівник має право за власною ініціативою в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений термін трудовий договір. при цьому термін розірвання трудового договору та його правові підстави залежать від причин, що спонукають працівника до його розірвання та які працівник визначає самостійно. У разі якщо зазначені працівником причини звільнення - порушення роботодавцем законодавства ( ч.3 ст. 338 КЗпП) - не підтверджується або роботодавцем не визнаються, останній має право самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору за ч.1 ст. 38 кЗпП України. Отже, якщо відповідач не визнає факт у порушення ним трудового законодавства станом на 27 .11.2013 року (дату подання позивачем заяви на звільнення), то він повинен надати суду докази виплати позивачеві заробітної плати, у строки визначені ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України " Про оплату праці", за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2013 року. [PERSON] праці та соціальної політики України у [PERSON] № 964/13/84-10 від 22.11.2010 року зазначило, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні не рідше 2 разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Строків виплати заробітної плати відповідач не дотримувався, повністю ігнорував трудове законодавство. З приписами статті 44 КЗпП України, при звільненні за ч.3 ст. 38 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен виплатити звільненому працівникові вихідну допомогу в розмірі 3 (тримісячного) середнього заробітку. Судом приймається розрахунок, наданий позивачкою . Розрахунок: 1814,14 грн. х 3 місяці = 5442,42 грн. Вихідна допомога в розмірі тримісячного заробітку складає 5442,42 грн. Згідно ч.1\~ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно\~ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно\~ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В ході судового розгляду, встановлено, що затримку трудової книжки та розрахунку по заробітній платі при звільненні триває 399 дні , з 02.12.2013 року (дата коли відповідач отримав заяву про звільнення) по 08 липня 2015 року (день винесення судом рішення) . Суд погоджується з розрахунком позивачки в частині визначення середньоденної заробітної плати та розраховує з наступного. Згідно вказаного в позові розрахунку середньої заробітної плати зазначено, що період з 02.12.2013 р. по 08.07.2015 р. (включно) містить 499 робочих дня, зокрема: 22 дн. (2013 рік) + 251дн. (2014 рік) + 126 дн. (2015) = 399 робочих дня, що обраховані згідно листів [PERSON] соціальної політики України № 9050/0/14-12/13 від 21.08.2012 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік», та відповідно №9884/0/14-13/13 вiд 04.09.2013 р. «Прo розрахунoк норми тривалості робочого часу нa 2014 рік», і № 10196/0/14-14/13 від 09.09.2014 р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» доданих до позову. Таким чином, виходячи з наведеного, загальна кількість робочих днів за період з 02.12.2013 р. по 08.07.2015 р. (включно) становить 399 робочих дні. Згідно представлених представником позивача [PERSON] відомостей про застраховану особу виданої Управлінням ПФУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська від 21.01.2014 року, позивач за два місяці до припинення виплати їй заробітної плати - тобто до липня 2013 року звільнення\~травень, червень 2013 року, отримала заробітну плату за травень 2013 року\~1797,68 грн., і за червень 2013 року\~1830,61 грн. У звязку із чим суд

Outcome: partial