Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказав, що 01.11.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ-ДЕО, модель т12110 ЗНГ, легковий седан, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно договору, він передав відповідачу узгоджену з ним суму вартості автомобіля у розмірі 31000 грн., а відповідач передав йому вищезазначений автомобіль. На підтвердження укладеного договору купівлі-продажу відповідач надав йому розписку про отримання грошей. Угода була укладена у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], а саме: він передав відповідачу гроші, а останній передав йому документи на автомобіль (поліс обов,язкового страхування та тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб). Згідно тимчасового реєстраційного талону [NUMBER], власником автомобіля є [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору , відповідач зобов,язався у строк до 15.11.2014 року, за свій рахунок нотаріально посвідчити угоду купівлі-продажу автомобіля, або оформити довіреність від імені власника автомобілю на його ім,я. 22.11.2014 року працівниками Рубіжанського МВ УМВС автомобіль ЗАЗ-ДЕО, модель т 13110 ЗНГ, легковий седан зеленого коліру, реєстраційний номер [NUMBER], на підставі кримінального провадження №12014130330001528 від 22.11.2014 року, був вилучений у нього та повернутий законному власнику. Вважає, що відповідач не мав законного права розпоряджатися зазначеним автомобілем та ввів його в оману про законність його розпорядження автомобілем. Посилаючись на ст.230 Цивільного кодексу України просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ-ДЕО, модель т 13110 ЗНГ, легковий седан зеленого коліру, реєстраційний номер [NUMBER], укладений 01.11.2014 року між ним та [PERSON] недійсним. Стягнути з відповідача на його користь збитки в сумі 62000 грн та моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 963,60 грн. У судовому засіданні позивач ,представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, пояснили,що відповідач ,продав позивачу автомобіль який йому не належав .В результаті чого правоохоронні органи вилучили у нього автомобіль ,неодноразово допитували його . Таким чином він не має ні грошей ,ні автомобіля.Своїми діями відповідач ввів позивача в оману. Він не тільки завдав позивачу збитків,а і моральну шкоду,яка полягає в його нервових переживаннях з приводу викликів в правоохоронні органи ,допитів, втрати грошей,автомобіля Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заперечень на позов не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.01.2015 року, яке було вручено особисто [PERSON] Крім того, відповідач викликався через газету „Урядовий кур"єр" (№ 6 від 15.01.2015 року). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 01.11.2014 року у його присутності між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі -продажу автомобіля ЗАЗ-ДЕО, модель т12110 ЗНГ, легковий седан, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач передав відповідачу 31000 грн. у рахунок вартості зазначеного автомобіля, про що відповідач надав позивачу розписку про отримання грошей, а відповідач передав позивачу документи на автомобіль, а саме: поліс обов,язкового страхування та тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб. Суд, вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши й оцінивши надані письмові докази по справі в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2014 позивач передав відповідачу 31000 грн. в рахунок купівлі автомобіля ЗАЗ-ДЕО, модель т12110 ЗНГ, легковий седан, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER]., а відповідач передав йому вищезазначений автомобіль та документи на нього -тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль в якому власником зазначена [PERSON],та поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в якому страхувальником зазначений відповідач [PERSON].(а.с.7,8). На підтвердження укладеного договору купівлі-продажу відповідач надав позивачу розписку про отримання грошей(а.с.25). Позивач звертався до органів досудового розслідування Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області з заявою , вказавши,що в жовтні 2014 року [PERSON] продав йому викрадений у м.Донецьку автомобіль( витяг з кримінального провадження № 12014130330001528 -а.с.11). Слідчим відділом Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області було передано автомобіль ЗАЗ-ДЕО, модель т12110 ЗНГ, легковий седан, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON].(розписка-а.с.10). У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" , правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Таким чином, судом встановлено,що відповідач навмисно ввів позивача в оману, продавши йому автомобіль, який йому не належав і не маючи права на розпорядження цим автомобілем в результаті чого автомобіль було вилучено у позивача правоохоронними органами та передано власнику .Грошові кошти отримані за автомобіль відповідач позивачу не повернув. Таким чином,суд вважає,що позовні вимоги в частині стягнення збитків у подвійному розмірі є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про відшкодування шкоди ,суд зазначає наступне. На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю,відшкодувається особою ,яка її завдала,за наявності її вини,крім випадків , встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами,внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 25.05.2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральну шкоду позивач оцінив у розмірі 10000 гривень.Суд вважає, що сума моральної шкоди в розмірі заявленому позивачем не доведена, та вважає за доцільне задовольнити вимоги в цій частині частково, а саме в розмірі 1000 грн. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним є обгрунтованими та такими,що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: partial