Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із вказаним позовом. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , а [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , які на день смерті проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батьків залишилось спадкове майно: -сертифікат на право на земельну частку \\пай\\ серії [NUMBER] , площею 0.71 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП ім.Ватутіна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , видана [PERSON] на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 27.03.1997 року №138, що підтверджується копією сертифікату та довідкою про визначення нормативної грошової оцінки земельної частки \\паю\\, виданої начальником відділу у Виноградівському Держгеокадастру у Закарпатській області від 29.10.2018 року за№ 183\\0-0.19-211\\135-18; Сертифікат на право на земельну частку \\пай\\ серії [NUMBER] , площею 0.71 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП ім. Ватутіна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , видана [PERSON] на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 27.03.1997 року №138, що підтверджується копією сертифікату та довідкою про визначення нормативної грошової оцінки земельної частки \\паю\\, виданої начальником відділу у Виноградівському Держгеокадастру у Закарпатській області від 29.10.2018 року за № 182X0-0.19-211\\135-18. Сертифікат на [PERSON] зареєстровано 01 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку \\пай\\ за № 5886. Сертифікат на [PERSON] зареєстровано 01 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку \\пай\\ за № 5887. На правовідносини по спадкуванню спадщини за законом після померлого [PERSON] поширюються норми ст. ст. 529, 549 в редакції Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька є : дочка - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та син [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка позбавлена можливості внаслідок того, що втрачений сертифікат на земельну частку (пай). Позивачка у грудні 2018 року звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. для оформлення спадщини за законом після смерті батька [PERSON] та за заповітом після смерті матері [PERSON] . 22 грудня 2018 року державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавців із-за відсутності правовстановлюючих документів на земельні частки\\паї\\. Позивач [PERSON] , про день, час і місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з"явилася, однак її представник [PERSON] , подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову визнає повністю. Відповідач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим належним чином своєчасно, в тому числі через оголошення на офіційному сайті Виноградівського районного суду, клопотань та заяв до суду не надсилав. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , а [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , які на день смерті проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батьків залишилось спадкове майно: -сертифікат на право на земельну частку \\пай\\ серії [NUMBER] , площею 0.71 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП ім.Ватутіна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , видана [PERSON] на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 27.03.1997 року №138, що підтверджується копією сертифікату та довідкою про визначення нормативної грошової оцінки земельної частки \\паю\\, виданої начальником відділу у Виноградівському Держгеокадастру у Закарпатській області від 29.10.2018 року за№ 183\\0-0.19-211\\135-18; Сертифікат на право на земельну частку \\пай\\ серії [NUMBER] , площею 0.71 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП ім. Ватутіна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , видана [PERSON] на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 27.03.1997 року №138, що підтверджується копією сертифікату та довідкою про визначення нормативної грошової оцінки земельної частки \\паю\\, виданої начальником відділу у Виноградівському Держгеокадастру у Закарпатській області від 29.10.2018 року за № 182/0-0.19-211\\135-18. Сертифікат на [PERSON] зареєстровано 01 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку \\пай\\ за № 5886. Сертифікат на [PERSON] зареєстровано 01 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку \\пай\\ за № 5887. Нормативно - грошова оцінка кожної земельної ділянки становить 12248,98 грн. \\дванадцять тисяч двісті сорок вісім тисяч гривень 98 копійок\\. На правовідносини по спадкуванню спадщини за законом після померлого [PERSON] поширюються норми ст. ст. 529, 549 в редакції Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька є : дочка - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та син [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка позбавлена можливості внаслідок того, що втрачений сертифікат на земельну частку (пай). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно статті 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 зазначеного кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Позивачка прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] вступила у фактичне володіння спадковим майном, так як проживала та була зареєстрована у спадковому будинку разом із батьком , шо підтверджується довідками, виданими Великоком`ятівською сільською радою за №02- 37/1079 та за №02-37\\1081 від 31.10.2018 року. Крім того, доказом прийняття позивачкою спадщини після смерті батька є Рішення Виноградівського районного суду від 10 листопада 2004 року на підставі якого за позивачкою встановлено право власності на спадковий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку пл.. 0.32 га для обслуговування цього будинку. Відповідачами по справі в цьому процесі були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ,не заперечують проти заявлених вимог позивачки [PERSON] 02 квітня 1999 року мати позивачки [PERSON] склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла все майно , де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати за законом на день її смерті, заповіла своїй дочці, тобто мені - [PERSON] , 1966 року народження. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Великоком`ятівської сільської ради Веремчук Н.Ю, зареєстровано в реєстрі за № 23. На правовідносини по спадкуванню спадщини за заповітом після смерті матері позивачки [PERSON] поширюються норми ст. ст.1233, 1268 ЦК України в редакції 2003 року. Право на обов`язкову долю на момент смерті [PERSON] лише мав відповідач [PERSON]. , який був непрацездатним за віком, але він спадщину не прийняв. В 6-ти місячний строк після смерті матері позивачки заяву на прийняття спадщини до нотаріуса не подав і з спадкодавцем не проживав. Претензій до спадкового не має. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом на підставі ст. 1268 ЦК України, так як була зареєстрована та постійно проживала , в тому числі і на день смерті матері із спадкодавцем в будинку по [ADDRESS] , що підтверджується довідками, виданими Великоком`ятівською сільською радою за №02- 37\\1078 та за №02-37\\1080 від 31.10.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка у грудні 2018 року звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. для оформлення спадщини за законом після смерті батька [PERSON] та за заповітом після смерті матері [PERSON] . 22 грудня 2018 року державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавців із-за відсутності правовстановлюючих документів на земельні частки\\паї\\. Сертифікати на земельні паї загублені. В такій ситуації спадкоємець не зможе отримати дублікат правовстановлюючого документу, тому що за його видачею міг звернутися лише власник, на ім`я якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п. 3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину в 6-ти місячний строк після смерті 2-х спадкодавців, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно , оскільки загублені оригінали правовстановлюючих документів на земельні паї , а тому всі є правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом та за заповітом. Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved