Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Представником Моторного (транспортного) страхового бюро України\~ подано вказаний позов, який обґрунтовується тим, що 28 травня 2016 р. на автодорозі Мукачево - Рогатин - Львів з вини громадянина [PERSON] , який керував\~ автомобілем Мерседес з державними номерними знаками AO 2746 [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП). Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.09.2016р., матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] по справі №299/1510/16-п. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Сітроен Берлінго з номерними знаками [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №34042/16 від 29 червня 2016 р., складеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Сітроен Берлінго, становить 32375,09 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі по тексту - Закон), МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7151376 терміном дії з 05.12.2015 року по 04.12.2016 р. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 25 857, 34 грн. 11.11.2016 р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. У судове засідання представник позивача не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, вважали, що відповідач не є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, позивачем пропущено трьох річний строк позовної давності звернення до суду з позову, а тому позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 28 травня 2016р. на автодорозі Мукачево - Рогатин - Львів з вини громадянина [PERSON] , який керував\~ автомобілем Мерседес з державними номерними знаками AO 2746 [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП). Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.09.2016р., матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] по справі №299/1510/16-п (а.с.4). Та обставини, що на момент прийняття постанови закінчились строки притягнення особи до відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, а\~ у резолютивній частині постанові не вказано винуватість [PERSON] , на переконання суду, не свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригоди сталась не з вини відповідача, у звязку з чим заперечення відповідача суд відхиляє. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Сітроен Берлінго з номерними знаками [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №34042/16 від 29 червня 2016р., складеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Сітроен Берлінго, становить 32 375,09 грн. (а.с.7-10). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7151376 терміном дії з 05.12.2015 року по 04.12.2016 р.(а.с.5-6). У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 11.11.2016 року здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 25 857, 34 грн., що стверджується\~ платіжним дорученням\~ № 8729рв (а.с.11-12). Стаття 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 11.11.2016 р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ (а.с.13). Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в даному випадку відповідач [PERSON] , відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У ч.1 ст.1166 ЦК визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.38.2.1 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.993 ЦК. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК), а також ст.38 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК і ст.27 закону «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення ст.515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. До спірних правовідносин не поширюється суброгація як порядок відшкодування шкоди, позивач обґрунтовував позов саме п.38.2.1 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування, з огляду на таке. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (стст.11, 599, 1166 ЦК). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за ст.1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку щодо відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст.599 ЦК). Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 5.04.2017 у справі №6-2806цс16. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК). Відповідно до ст.253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачено МТСБУ 11.11.2016, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з наступного дня від цієї дати.\~ Враховуючи, що позов подано до суду 12.11.2019 року, що стверджується даними з відділення поштового звязку, цей строк позивачем не пропущено, у звязку з чим суд відхиляє заперечення відповідача та його представника. Встановивши, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій у ДТП стороні\~ позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними й приймає рішення про задоволення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921, 00 гривень на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача (а.с.6).

Outcome: approved