Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.07.2007 року Банк уклав договір кредиту № CNGLAU00150964 з [PERSON] на суму 15920,84 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.07.2014 року. В забезпечення виконання зобов"язання за кредитним договором 03.07.2007 року сторонами був укладений договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач передав в заставу автомобіль марки Chevrolet lacetti рік випуску 2007 тип ТЗ легковий автомобіль номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. У зв"язку з тим, що [PERSON] належним чином свої зобов"язання за кредитним договором не виконував, станом на 11.11.2013 року виникла заборгованість в сумі 4750,53 доларів США. Отже, позивач, з посиланням на ст.ст.526, 527, 530, 590 ЦК України, ст.25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст.19,20 Закону України „Про заставу", просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором витребувати у відповідача [PERSON] та передати в заклад ПАТ „КБ „ПриватБанк" предмет застави - автомобіль марки Chevrolet lacetti рік випуску 2007 тип ТЗ легковий автомобіль номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу та комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ „КБ „ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також надання ПАТ „ПриватБанку" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України. Представник позивача в судове засідання не з»явився, просив справу розглядати за його відсутністю, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. ПАТ „КБ „ПриватБанк" 03.07.2007 року уклав договір кредиту № CNGLAU00150964 з [PERSON] на суму 15920,84 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.07.2014 року. В забезпечення виконання зобов"язання за кредитним договором 03.07.2007 року сторонами був укладений договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач передав в заставу автомобіль марки Chevrolet lacetti рік випуску 2007 тип ТЗ легковий автомобіль номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. Відповідач [PERSON] умови договору належним чином не виконував, у зв"язку з чим заборгованість по кредиту станом на 11.11.2013 року становить 4750,53 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003 року визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов"язання, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Статтею 25 зазначеного Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається і спосіб його реалізації із застосуванням однієї із процедур передбачених статею 26 цього Закону. З позовних вимог слідує, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет обтяження, а саме продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем, не суперечить вимогам статті 26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003 року. Згідно зі ч.2 ст.575 ЦК України, ст.ст.44-48 Закону України „Про заставу" виділяється такий вид застави, як заклад, при якому, предмет застави рухоме майно, передається у володіння заставодержателя та крім того пунктом 17.10 договору застави, укладеного між сторонами встановлено, що у випадку порушення заставодавцем зобов"язань за кредитним договором, останній зобов"язується передати в заклад заставодержателю предмет застави. Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved