Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 6476 грн. 08 коп., мотивуючи тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 27 березня 2012 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 15 березня 2012 року, до досягнення дітьми повноліття. Однак відповідач неналежним чином виконує рішення суду щодо сплати аліментів, з травня 2012 року по листопад 2014 року ним сплачено лише 2350 грн., в той час, як заборгованість за аліментами складає 21434,72 грн. У зв"язку з чим на підставі ст.196 СК України за період з березня 2012 року по листопад 2014 року він має сплатити неустойку в сумі 6476,08 грн. Також просить стягнути з нього 243,60 грн. судового збору. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, пояснив, що він згоден з розрахунками та розмірами заборгованості за аліментами та пені, однак в нього немає коштів для сплати неустойки. Він не міг працевлаштуватися, бо його не хотіли брати на роботу через заборгованість за аліментами. А в теперішній час він не може працювати у зв"язку зі станом здоров"я. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз"яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 27 березня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] з 15 березня 2012 року стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). Відділом ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції наданий розрахунок заборгованості за аліментами, яку відповідач має за період з березня 2012 року по листопад 2014 року включно і яка станом на 30 листопада 2014 року складає 21434,72 грн., сума сплачених аліментів за цей період становить 2350 грн. (а.с.9), позивачка просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів саме за цей період. На підставі даного розрахунку позивачка зробила розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів за період з березня 2012 року по листопад 2014 року включно, яка становить 6476 грн. 08 коп. (а.с.3-5). При цьому відповідач згоден з сумою заборгованості за аліментами, періодом, за який вона виникла, та з розрахунком розміру пені. Він не надав доказів щодо того, що немає його вини в тому, що виникла заборгованість за аліментами, що вона виникла у зв"язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Ч.2 ст.196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також вказано, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Тому з урахуванням обставин справи, стану здоров"я відповідача (а.с.20,21), виходячи із засад об"єктивності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки і стягнути її з відповідача на користь позивачки в сумі 3000 грн. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Але відповідач не надав доказів на підтвердження своїх заперечень, на підставі яких слід відмовити в задоволенні позову про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: partial