Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди земельної ділянки, обгрунтоавуючи свої вимоги тим, що він євласником земельної ділянки, яка знаходиться на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, загальною площею 7,340 га, кадастровий номер : 1224855300:01:003:0162, яка належить йому, на підставі державного акту ЯЕ № 483949 від 04.12.2007 року. Між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2014 року, в якому предметом договору є земельна ділянка площею - 7,34 га. кадастровий номер : 1224855300:01:003:0162, державна реєстрація договору відбулася 18.12.2014 року, номер запису про право ( в державному реєстрі прав) - 8147105. Оскільки екземпляр договору оренди йому не був наданий, його представник звертався про надання договору оренди до Покровської районної державної адміністрації. Згідно з відомостей з Державного реєстру платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 01.07.2020 року, Відповідачем сплачено Позивачу за ознакою 106 (надання майна в лізинг, оренду або суборенду згідно з п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України) дохід у наступних розмірах : 6250 грн. 00 коп. у 4 кварталі 2014 року, 11 377 грн. 24 коп. у 4 кварталі 2015 року, 14 900 грн. 62 коп. у 3 кварталі 2016 року., 22 347 грн. 83 коп. у 1 кварталі 2018 року, у 4 кварталі 2018 року Позивачу нарахований дохід у розмірі 22 347 грн. 82 коп., з яких виплачено 12 422 грн., 36 коп., у 1 кварталі 2019 року Позивачу виплачено 9925 грн. 47 коп., у 4 кварталі 2019 року Позивачу нарахований, але не виплачений, дохід у розмірі 22 347 грн. 83 коп. Позивач зазначає, що Відповідачем не одноразово порушувались строки виплат орендної плати, а також невиплачена орендна плата за 2019 рік. Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно п.д) ч.1 ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати ( два та більше випадки), при цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті З ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у,справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для рипинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної стати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної пати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному юязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов зговору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». У зв`язку з цим, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2014 року, в якому предметом договору є - земельна ділянка площею 7.34 га, кадастровий номер : 1224855300:01:003:0162, який був укладений між [PERSON] , (РНОКПП - [NUMBER] , адреса : [ADDRESS] ), та Товариством з обмеженою відповідальністю « Дніпроагроальянс» (ТОВ "Дніпроагроальянс») (ідентифікаційний код юридичної особи : 34590337, Дніпропетровська область, Синельниківський район, селище міського типу Роздори, вулиця Робоча, будинок 10-Б), а також стягнути судові витрати з Відповідача. До початку судового засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик особи. Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься відзив на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.08.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Дніпроагроальянс» був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер : 1224855300:01:003:0162. Договір укладено терміном на 7 років. Договір укладений у письмовій формі, містить всі істотні умови : (об`єкт оренди, строк дії зговору, орендна плата із зазначенням іі розміру, індексації; способу та умов розрахунків), тобто відповідає вимогам ст.14, ст.15 Закону України «Про оренду землі», ст.625 ЦК України. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в законний спосіб. Відповідно п.4.1. договору за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату в грошовій формі у розмірі, що становить 6250,00 грн. Сплачується орендна плата не пізніше 20 грудня року використання землі. Згідно пункту 4.4. договору земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачує Орендар, у терміни встановлені діючим законодавством України. Орендар є податковим агентом по сплаті за Орендодавця податку з доходів фізичних осіб, при виплаті орендної плати за цим договором. Тобто сума орендної плати, зазначена у п.4.1. договорів з урахуванням ПДФО-15% (станом на 2014 рік) згідно законодавства України. Відповідно розмір орендної плати до виплати на руки за договором оренди складає : 6250,00 грн. - ПДФО - 937,50 грн. = 5312,50 грн.. Відповідно статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Згідно пункту 12.1. договору - зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. З моменту укладання договору до подання позову до суду жодних змін до діючого договору щодо зміни розміру орендної плати не внесено, додаткові угоди не оформлялись. Протягом всього часу дії договору оренди, а саме 2014-2019 рік включно, ТОВ «Дніпроагроальянс», як Орендар виконувало всі умови передбачені цим договором, в тому числі вчасно і в більшому розмірі ніж передбачено договором, виплачував орендну плату і всі передбачені законодавством України податки. За користування землею у 2014 році (за договором 5312,50 грн.) фактично виплачено 10.10.14 року - 5312,50грн.; За користування землею у 2015 році (за договором 5312,50 грн) фактично виплачено 01.10.15 року - 4750,00 грн. та 19.10.2015 року - 4750,00 грн. Всього 9500,00 грн. із яких 5312,50 грн. орендна плата, решта 4187,50 грн. преміальні; За користування землею у 2016 році (за договором 5312,50 грн.) фактично виплачено 08.08.2016 року - 11995,00 грн. із яких 5312,50 грн. орендна плата, решта 6682,50 грн. преміальні; За користування землею у 2017 році (за договором 5312,50 грн.) фактично виплачено 16.02.2018 року - 17990,00 грн. із яких 5312,50 грн. орендна плата, решта 12677,50 грн. преміальні; За користування землею у 2018 році (за договором 5312,50 грн.) фактично виплачено 25.10.2018 року - 10000,00 грн., 26.02.2019 року 7990,00 грн. Всього 17990,00 грн., із яких 5312,50 грн. орендна плата, решта 12677,50 грн. преміальні; За користування землею у 2019 році (за договором 5312,50 грн) фактично виплачено 14.07.2020 року - 17990,00 із яких 5312,50 грн. орендна плата, решта 12677,50 грн. преміальні.. Тобто орендна плата щороку сплачувалась вчасно у розмірі значно більшому, ніж передбачено договором оренди. Винятком є виплата оренднної плати за 2019 рік, яка фактично виплачена 14.07.2020 року. Таким чином на момент подачи позову до суду заборованість була лише за один 2019 рік. Крім того, жодних претензій чи заяв щодо невиконання Відповідачем договірних зобов`язань, в період з 2014 року по грудень 2019 року Позивач не виказував і не надсилав. Відповідно п.4.1. договору - сплачується орендна плата не пізніше 20 грудня року використання землі, тобто на час подання позову до суду і розгляду справи, строк виплати орендної плати за 2020 рік не закінчився, тому права позивача за цей період не порушені. Звертає увагу суду на те, що при укладені договору Позивач розраховував отримувати опендну плату в розмірі 5312,50 грн., а фактично орендну плату отримував 17990,00 грн. Згідно пункту д. ст.141 ЗК України однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Так для систематичної несплати орендної плати та земельного податку повинні бути несплачені ці платежі більш ніж 2 роки поспіль. Письмовими доказами доведено, що затримка у виплаті орендної плати була за 2017 рік при терміні виплати до 20 грудня 2017 року фактично виплачена 16.02.2018 року, а на момент подання позову до суду заборгованість була лише за один 2019 рік. Лише факт затримки виплати орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Така позиція відповідає судовій практиці, яка викладена в постанові Верховного Суду України № 6-146 цс 12 від 12 грудня 2012 року. Орендна плата сплачувалась в значно більшому розмірі ніж передбачено договором. До дання позову до суду заборгованість була за один 2019 рік. Позивач не надав доказів того, він звертався до Відповідача з вимогою про погашення заборгованості, а Відповідач ухилився від виконання обов`язку за договором. Таким чином позовна заява не містять жодних підстав для задоволення судом позовних вимог. Крім того, представник відповідача надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що за період з 2014 року по 2019 роки ( 6 років) за умовами договору оренди відповідач повинен був виплатити позивачу загальну суму 37500,00 грн. ( 6250,00 * 6 = 37500,00 грн.). Фактично.ю за період часу з 2014 року по 2019 роки за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером : 1224855300:01:003:0162 відповідач нарахував та сплатив позивачу загальну суму 99571,34 грн., з яких : податки (ПДФО + військовий збір) в сумі 18793,84 грн. сплачено до бюджетів за позивача; виплачено «на руки» позивачу 80777,50 грн., в т.ч. : 10.11.2014 - 5312,50 грн.; 01.10.2015 - 4750,00 грн.; 19.10.2015 - 4750,00 грн.; 08.08.2016 - 11995,00 грн.; 16.02.2018 - 17990,00 грн.; 25.10.2018 - 10000,00 грн.; 26.02.2019 - 7990,00 грн.; 14.07.2020 - 17990,00 грн.. Таким чином, різниця між загальною сумою, що була сплачена відповідачем позивачу протягом 2014-2019 років згідно з умовами договору оренди земельної ділянки складає 62071,34 грн. ( 99571,34 - 37500,00), тобто відповідач фактично сплатив більше ніж повинен був сплатити згідно з умовами договору оренди. Таким чином вважає, що посилання позивача на порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером : 1224855300:01:003:0162 щодо сплати орендної плати, як на підставу для розірвання договору оренди земельної ділянки є безпідставним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача та позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ст.1220 ЦКУ вважається день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч. 1 ст. 792 ЦК України договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» вказує, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 483949, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-2123 від 25.09.2007 року є власником земельної ділянки площею 7.340 га., яка розташована на території Іларіонівської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки : 1224855300-01-003-0162. З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено, що земельна ділянка площею 7,34 га. перебуває в оренді. Орендар : ТОВ «Дніпроагроальянс», Орендодавець : [PERSON] . Строк дії : 31.12.2021, з правом пролонгації. Також зазначено, що за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату у грошовій формі у розмірі, що становить 6250 грн.. Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 15.08.2014 року, [PERSON] , як орендодавець, надала, а ТОВ «Дніпроагроальянс», як Орендар, прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка площею 7,340 га., в тому числі: рілля 7,340 га., кадастровий номер земельної ділянки : 1224855300-01-003-0162. Договір укладено на термін 7 років ( п.3.1 Договору). Згідно п.4.1 Договору, за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі у розмірі, що становить 6250,00 гривень 00 копійок. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата за місцем знаходження Орендодавця. Виплата орендної плати оформлюється письмово. Орендодавець має права вимагати від Орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням та у відповідності до мети, визначеної у пункті 4.1 цього договору, своєчасної виплати орендної плати ( п.9.1 Договору). Згідно п.9.4 Договору Орендар зобов`язаний у відповідності з п. 3.1. та 3.2 цього Договору своєчасно сплачувати орендну плату. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сплата пені не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов`язань та усунення виявлених порушень ( п.13.1, п.13.2 Договору). Згідно акту приймання - передачі земельної ділянки від 15.08.2014 року, [PERSON] передав, а ТОВ «Дніпроагроальянс» прийняв в оренду земельну ділянку в розмірі 7,340 га., кадастровий номер : 1224855300-01-003-0162. Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.08.2014 року орендодавець [PERSON] та орендар в особі [PERSON] визначили в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки площею 7,340 га, яка розташована на території Іларіонівської селищної ради. Згідно копії Видаткового касового ордера від 10.11.2014 року, [PERSON] була виплачена орендна плата за 2014 ркі згідно договору оренди в розмірі 5312,50 грн.; згідно платіжної відомості від 01.10.2015 року виплачено 4750 грн.; платіжної відомості від 19.10.2015 року - 4750 грн.; платіжної відомості від 08.08.2016 року - 11995 грн.; відомості на виплату готівки за лютий 2018 року - 17990,00 грн.; відомості на виплату готівки за жовтень 2018 року - 10000,00 грн.; відомості на виплату готівки за лютий 2019 року - 7990 грн.; відомості на виплату готівки за липень 2020 року - 17990,00 грн.. Згідно з частиною 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Аналогічні положення закріплені в пункті 12.3 оскаржуваного договору оренди земельної ділянки. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» врегульовано правовідносини щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Частинами 1,2 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що і стотними умовами договору оренди землі є : об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ч.1.2 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Згідно ч. 1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря : використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.07.2020 року у справі № 277/526/18 виклав свою позицію, а саме : « Загальні положення щодо наслідків порушення зобов`язань визначені статтями 610-611 ЦК України. Зокрема стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (статті 611 ЦК України). Отже, не виконання зобов`язань однією зі сторін договору має наслідком розірвання договору за ініціативою сторони, яка втратила інтерес до виконання та продовження правовідносин за договором. Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За положеннями статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статей 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону України "Про оренду землі"). За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди. Відповідно до положень статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановлених договором розмірі, строку та порядку. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, вказує на систематичне порушення умов договору оренди земельної ділянки і може бути підставою для його розірвання. За своєю правовою природою поняття "несвоєчасна сплата" означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, у строк, передбачений договором оренди землі. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до статей 509, 510, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (статті 525, 625 ЦК України). Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення». У своій постанові від 22.09.2020 року у справі № 327/163/17 Верховний суд дійшов висновку, що « Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України "Про оренду землі". Положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, як зазначалося вище, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом "д" статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно до 6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Дніпроагроальянс» неодноразово порушувалися строки виплат орендної плати за договором оренди землі від 15.08.2014 року. Крім того, відповідач допустив невиплату орендної плати за 2019 рік, яка фактично була виплачена у 2020 році, що не заперечувалося представником відповідача. А сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач як власник земельної ділянки не отримав вчасно того, на що він розраховував при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме - невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому. Таким чином, установивши, що ТОВ « Дніпроагроальянс» не виконав зобов`язання з виплати орендної плати позивачам, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, суд дійшов до висновку щодо задоволення позову та розірвання оспорюваного договору оренди землі. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 840,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved