Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

19.01.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивованою тим, що 06.01.2021 року, отримавши листа від приватного виконавця, їй стало відомо, що 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 61418 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 13340,33 грн., 669,00 грн. за проведення виконавчих дій та 1334,03 грн. винагороди приватного виконавця, а всього 1789,63 грн. Однак, зазначає, що ніяких фінансових зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не мала та не має, коштів та кредитів не отримувала, договорів та будь-яких інших угод не укладала, а тому виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню. Для з`ясування підстав вчинення виконавчого напису, позивачем було надіслано запити до відповідача та третіх осіб з проханням надати копію договору, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та на підставі якого було винесено виконавчий напис, проте до моменту звернення до суду із цим позовом, відповідь на вказаний запит так і не надійшла. До того ж, як вказує позивач, при винесенні виконавчого напису приватним нотаріусом [PERSON] завідомо було вказано невірну адресу її місця реєстрації, а саме: [ADDRESS] , за даною адресою відсутній багатоквартирний будинок (за даною адресою розташований дитячий садочок), а адреса проживання та реєстрації позивача останні 20 років є [ADDRESS] . Отже, враховуючи викладене, позивач просить суд, визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального [PERSON] від 05.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №61418, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 17489,63 гривень, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача понесене нею судові витрати. Ухвалою суду від 21.01.2021 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.01.2021 за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №64001090 від 28.12.2020. Ухвалою суду від 11.02.2021 за клопотанням позивача судом витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №61418 від 05.10.2020 року та у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. засвідчені належним чином усі матеріали виконавчого провадження № 64001090, відкритого відносно позивача. Ухвалою суду від 30.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 61418 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором R53113352433B від 06.11.2012, укладеним з Акціонерним товариством «ВТБ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», в розмірі 12840,33 гривень та 500 гривень за вчинення виконавчого напису, а всього 13340,33 гривень (а.с. 77). Із вказаного виконавчого напису вбачається, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 05.10.2020. ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулося із заявою до приватного виконавця [PERSON] про примусове виконання виконавчого напису нотаріусу № 61418 від 05.10.2020 (а.с.69). Постановою від 28.12.2020, приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Мельник Ю.А. було відкрито виконавче провадження № 64001090 з примусового виконання виконавчого напису № 61418 від 05.10.2020 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 13340,33 гривень (а.с. 83-84). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. від 28.12.2020 року у межах виконавчого провадження № 64001090 стягнуто з [PERSON] основну винагороду у розмірі 1334,03 грн (а.с.86-87). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. від 28.12.2020 року у межах виконавчого провадження № 64001090 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 669 грн. (а.с.89-90). Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року № 1 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я [PERSON] . При вирішенні вказаного спору, суд виходить з таких положень законодавства. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли банкам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт 2 взагалі відсутній в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] керувався нечинним та невірним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже діяв в порушення норм частини 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат». Щодо доводів позивача про те, щоприватним нотаріусом [PERSON] завідомо було вказано невірну адресу її місця реєстрації, а саме: [ADDRESS] , то суд їх не приймає до уваги, оскільки як видно з виконавчого напису та матеріалів виконавчого провадження адресою реєстрації [PERSON] вказано [ADDRESS] , і що відповідає її фактичному місцю реєстрації згідно копії паспорта. Місцем проживання позивача у виконавчому написі та матеріалах виконавчого провадження зазначено : [ADDRESS] , проте матеріали справи не містять доказів за якою саме адресою проживала [PERSON] на час вчинення виконавчого напису, а тому ці доводи позовної заяви суд перевірити не може. Таким чином, беручи до уваги, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] при вчиненні оспорюваного виконавчого напису допущено порушення вимог чинного законодавства, вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. За подання до суду позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved