Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду, завдану ДТП у розмірі 13533,78 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 550,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала на те, що 06 грудня 2013 року сталася ДТП з вини відповідача, в результаті чого автомобілю Рено, державний номер [NUMBER], що належить позивачці, було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до висновку експерта вартість матеріальної шкоди становить 15600,61 грн. Вартість проведення експертного авто-товарознавчого дослідження становила 550,00 гривень. Відповідач застрахував свою цивільну відповідальність в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Інкомстрах", яка 04.02.2014 року втратила статус члена МТСБУ, рішенням Уповноваженого органу анульовано ліцензію на здійснення ОСАЦВ. Жодних виплат позивачці не проводилося, зв'язку із страховою компанією немає. Відповідно до складеної калькуляції вартість ремонту автомобіля позивача з урахуванням знижки, наданої станцією технічного обслуговування, становить 13533,78 грн. Наразі відновлювальні ремонтні роботи автомобіля виконані на суму 13533,78 грн. та оплачені позивачкою в повному обсязі. Враховуючи те, що майно позивачки було ушкоджено внаслідок ДТП, внаслідок такого ушкодження вона зазнала певних душевних страждань, викликаних дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час (біля 2х місяців) використовувати свій автомобіль за його прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобілю, вирішенню питання щодо транспортування малолітніх дітей до школи, лікарні, підтримання їхніх звичних занять за інтересами, позивачка має право на відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди та моральної шкоди, яку вона оцінює в 2000,00 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги позивачки та просила задовольнити їх в повному обсязі. Просила розглянути справу за її відсутності. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, 06 грудня 2013 року о 18 годині 15 хвилин, в м. Дніпропетровську по пр. Карла Маркса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем "ДЕУ Нубіра", державний номер [NUMBER], та [PERSON], яка керувала автомобілем "Рено", державний номер [NUMBER]. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2014 року [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала чинності 21.01.2014 року (а.с.4). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній адміністративній справі, що набрало законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю "Рено", державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Висновку експертного дослідження автотоварознавця № ZU231213 від 25.12.2013 року з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, а саме автомобіля "Рено", державний номер [NUMBER], виконаного судовим експертом - автотоварознавцем [PERSON], який має свідоцтво № [NUMBER] від 26.04.2013 року, яке дійсне до 26.04.2016 року, автомобілю позивачки спричинено шкоду на суму 15600,61 грн. (а.с.10-25). За послуги проведення авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку експертного дослідження автотоварознавця № ZU231213 від 25.12.2013 року, позивачкою було сплачено 550,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2312 від 23.12.2013 року (а.с.9). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачкою був відремонтований пошкоджений автомобіль "Рено", державний номер [NUMBER], на станції технічного обслуговування у фізичної особи-підприємця [PERSON] Вартість ремонту склала 13533,78 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № П1787 від 28.02.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 37 від 28.02.2014 року (а.с.26). Таким чином, сума 13533,78 грн. є сумою матеріальної шкоди, яку зазнала позивачка у зв'язку з пошкодженням належного їй автомобіля. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму ВС "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки заподіяні в наслідок ДТП в сумі 13533 грн. 78 коп. та відшкодування витрат позивачки з оплати послуг експерта в сумі 550 грн. 00 коп. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль, який належить позивачці, у зв'язку з чим порушилися її нормальні життєві умови, вона відчула моральні страждання, перенесла емоційний стрес. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивачки та глибину її душевних страждань, в наслідок пошкодження її майна, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 1000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., з яких судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп. та судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру (в частині моральної шкоди) в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial