Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] служби Пологівського районного управління юстиції та Публічного акціонерного товариства «Метабанк» в якому зазначенив, що він є власником автомобіля [NUMBER], 1996 року випуску, який був заставним майном у кредитному договорі між ним та ПАТ «МетаБанк». У звязку із фінансовими труднощами, у нього виникла заборгованість з виплати кредиту, а тому ПАТ «МетаБанк» реалізував заставне майно, тобто автомобіль [NUMBER], але зняти його з реєстрації та зареєструвати за новим власником стає неможливими у звязку із тим, що на даному автомобілі є в наявності у державному реєстрі заборона відчуження (арешт), що робить зовсім неможливим здійснення правочину відчуження автомобіля. З метою зняття арешту, банк звернувся до Пологівського МРЕВ ДАІ УМВС України в Запорізькій області з листом про зняття заборони на відчуження транспортного засобу, але [PERSON] відділ відмовився це зробити мотивуючи тим, що зняттям арешту займається реєстраційна служба. Звернувшись до реєстраційної служби, він також отримав відмову у звязку із тим, що за рішеннями суду з нього стягнуто кошти за кредитними договорами та накладено арешт на усе рухоме майно, у тому числі і на спірний автомобіль, а зняти арешт з конкретного автомобіля можливо лише у судовому порядку. На сьогоднішній день він не має можливості реалізувати своє право відчуження автомобіля, а новий власник не може реалізувати право на придбання. Реалізація автомобіля йому вкрай необхідна у звязку із тим, що кошти за нього будуть зараховані у його борг перед банком. В ході розгляду справи, позивач подав заяву в які просив замінити неналежного відповідача, а саме виключити з відповідачів [PERSON] службу Пологівського РУЮ та прохає суд зняти арешти з автомобіля [NUMBER], 1996 року випуску. В судовому засіданні представник позивача обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав змінені позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ "Метабанк" проти позову не заперечує, і повідомив суду про те що Банк не заперечує проти зняття арештів лише з автомобіля [NUMBER], 1996 року . Представник третьої особи проти позову заперечує, мотиви його предявлення оспорює. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Автомобіль «MAN» F2000 р/н [NUMBER], 1996 року випуску, знаходиться у позивача і перебуває на обліку у «Центрі надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування при МВС України № 2308 міста Пологи», (МРЕВ), тобто підрозділ який веде облік та реєстрацію транспортних засобів. Відповідно до ч.2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобілю [NUMBER], 1996 року випуску, який є заставним майном у кредитному договорі укладеному між [PERSON] та ПАТ "Метабанк". Договором застави № 32-19-07/0008-К/З від 17.09.2007 року на зазначений автомобіль накладений арешт. У звязку з фінансовими труднощами у позивача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, в результаті чого ПАТ "Метабанк" реалізував заставне майно, тобто автомобіль [NUMBER], 1996 року випуску, але зняти його з реєстрації та зареєструвати за новим власником є неможливим, оскільки на даному автомобілі є в наявності заборона відчуження у державному реєстрі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст..15, п.4 ч.2 ст. 16, ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі викладеного, ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України, ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження,

Outcome: approved