Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Після відкриття провадження в справі від позивача надійшла заява про зменьшення розміру позовних вимог. В обгрунтування позову позивач вказує, що 23.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2325/82/981, відповідно до умов якого ВАТ «Райффайзен банк Аваль» надав відповідачу кредит у розмірі 27800, 00 Дол. США 00 центів до 22.08.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік. Позивач договір виконав повністю, однак, відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів в результаті чого виникла заборгованість. Позивач відповідно до заяви про зменьшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24242 доларів США 10 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ (на дату розрахунку) становить 677589 грн. 02 коп., судові витрати та зобов`язати Славутське УДКСУ повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 12640,41 грн. Представник позивача, який належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи за викликом до суду не з`явився, подав заяву про підтримання плзовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи до суду не з`явився. Представником відповідача адвокатом Гіжицьким А.П. до суду надіслано відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить позов залишити без розгляду посилаючись на те, що позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не є правонаступником ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", зазначав, що положення кредитного договору є лише частково погодженими сторонами, що позивачем не долучено до договору оригіналів та копій додатків до нього та не долучено письмових доказів про отримання відповідачем грошових коштів після укладення кредитного договору між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині виконання зобовязань відповідача за кредитним договором. Судом встановлено, що 23.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2325/82/981, відповідно до умов якого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит у розмірі 27800 Дол. США 00 центів до 22.08.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік. Позивач договір виконав повністю, однак, відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 26.12.2017 року заборгованість відповідача перед банком по тілу кредиту за кредитним договором складає 24242 дол. США 10 цент, що в еквіваленті до курсу НБУ (на дату розрахунку) становить 677589 грн. 02 коп., що підтверджується розрахунком. Заперечення викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву судом оцінюються як необгрунтовані та спростовуються письмлвими доказами наданими стороною позивача. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов`язання припиняється з підстав передбачених ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Якщо у кредитному договорі виконання зобов`язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті з урахуванням положень ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», стягнення може бути проведено у іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.ст. 1048, 1049 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль". Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору у розмірі 24 242 доларів США 10 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ ( на дату розрахунку) становить 677589 грн. 02 коп. Необгрунтованою є вимога позивача щодо зобов`язання УДКСУ повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору, оскільки вона заявлена з порушенням порядку регламентованого ст. 7 Закону України "Про судовий збір", а тому є такою, що не підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved