Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач Жовківська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Купичвільска сільська рада Жовківського району Львівської області, Жовківський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивують тим, що у [ADDRESS] проживають діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьками [PERSON] та [PERSON] . Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей Жовківської райдержадміністрації як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку із проживанням у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. Вказують, що [INFO] мати дітей [PERSON] померла. Батько не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не приймає жодної участі у їх вихованні. Він не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законами та моральними засадами суспільства, самоусунувся від будь-якого спілкування з дітьми та їх виховання і утримання. Стверджують, що питання щодо виховання дітей у сім`ї [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань з питань захисту прав дитини Жовківської райдержадміністрації та на засіданні виконавчого комітету Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов, батько не створив належних умов для життя та розвитку дітей. Зазначають, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться дітьми тривалий час, не піклується станом здоров`я, не цікавиться про їх успіхи у навчанні. Працівниками Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Позивач вказує, що батько дитини свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Така його поведінка негативно впливає на виховання та розвиток дітей та є підставою для позбавлення батьківських прав. А тому просять позбавити батьківських прав [PERSON] , 1979 року народження, відносно дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на користь дітей в сумі 4436,00 гривень щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. Представник позивача Жовківської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України. Від нього на адресу суду не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Купичвільської сільської ради Жовківського району, Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин, що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представників відповідача та третіх осіб. На переконання суду, неодноразові неявки відповідача [PERSON] свідчать про його байдуже ставлення до результату розгляду справи. Поряд з цим, суд враховує складність справи, її важливість для інтересів дітей, розумні строки розгляду. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як вбачається із змісту Постанови Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області 20.08.2006 року та з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00026752155 від 20.06.2020 року, вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 07. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області 20.09.2010 року та з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00026752217 від 20.06.2020 року вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 13. З копії свідоцтва про народження, яке видано виконавчим комітетом Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області та з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00026752344 від 20.06.2020 року вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 14. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області 27.03.2013 року та з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00026752281 від 20.06.2020 року, вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 02. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00026752006 від 20.06.2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 05.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 2. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від виданого 28.04.2020 року Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №3. Копією довідки №175, яка видана Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області 04.05.2020 року, стверджується, що [PERSON] , 1979 р.н. дійсно проживає (без реєстрації) по [ADDRESS] в дворі який складається з таких осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З характеристики № 93, яка видана Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.04.2020 року, вбачається що [PERSON] , 1979 р.н. зарекомендував себе з поганої сторони. Його сім`я перебуває на обліку у службі у справах дітей, як така, діти якої опинились у складних життевих обставинах. Відносини в сім`ї складні, бували випадки зловживання алкоголем, під час яких бували бійки, сварки. [PERSON] ніде не працює, в господарстві нічого не отримується. На зауваження щодо виховання дітей [PERSON] поводиться зухвало, погрожував фізичною розправою. Виконавчим комітетом Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області 24.04.2020 року прийнято рішення № 9, яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1979 року народження, відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Із пункту 2 даного рішення вбачається, що виконавчий комітет Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав, [PERSON] , 1979 року народження, відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З висновку виконавчого комітету Купичвільської сільської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що виконавчий комітет Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав, [PERSON] , 1979 року народження, відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. З акту обстеження умов проживання від 07.04.2020 року проведеного за адресою: [ADDRESS] вбачається, що житло розміщено на 1 поверсі 1 поверхового будику, складається з 3 кімнат та коридору. У житлових кімнатах є ліжка, шафа, стіл. В будинку багато років не проводився ремонт. На подвір`ї безлад. У дітей відсутні місця для навчання, для зберігання підручників, немає жодних технічних засобів для розвитку дітей. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вивчені матеріали справи свідчать про те, що батько дітей, відповідач у справі, не піклується жодним чином про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі своєї сторони необхідного харчування, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Наведене вище в комплексі підтверджує, що відповідач байдужий до їх інтересів, не має наміру виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей в майбутньому. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Як визначено ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей . На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, самоусунулися від таких, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самих дітей, їх належному догляду та вихованню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. А тому у відповідача існує обов`язок утримувати дітей, щодо яких він позбавлений батьківських прав. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, те, що інших непрацездатних чи неповнолітніх дітей на утриманні у нього немає, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що передбачено чинним законодавством. Так як суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з відповідача необхідно стягувати аліменти на їх утримання в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 року» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] , 1975 року народження, в користь його дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , необхідно стягувати кошти на їх утримання (аліменти) в сумі 4436,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 13.05.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони відповідача, враховуючи потреби дитини, буде сприяти гармонійному його розвитку, зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При визначенні розміру аліментів суд першочергово виходить саме з інтересів дітей. При цьому суд звертає увагу, що аліменти в розмірі 1109,00 грн. щомісячно на кожну дитину є мінімальним розміром аліментів на день ухвалення рішення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. А тому суд, виходячи із норми ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що аліменти із відповідача на утримання дітей підлягають стягненню саме із дня пред`явлення позову, яким є 13.05.2020 року, що підтверджується штампом на позовній заяві. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Так як судом задоволено в повному обсязі позовну вимогу позивача про позбавлення батьківських прав відповідача та про стягнення аліментів, тому з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп., тобто по 840 грн. 80 коп. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та позовну вимогу про стягнення аліментів. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved