Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду в рамках кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Альянс-Авто», Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа: [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 липня 2013 року о 12 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи мікроавтобусом «Мерседес-Бенц», державний номер [NUMBER], рухаючись по пр.. Леніна в м. Запоріжжі зі сторони вул. Гагаріна в напрямку вул. Українська, не впевнився в безпеці руху, допустив наїзд передньою частиною мікроавтобуса на задню ліву частину тролейбуса, бортовий номер [NUMBER]. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди він, як пасажир мікроавтобуса «Мерседес-Бенц», д/н [NUMBER], згідно висновку судово-медичної експертизи № 2248 від 05.08.2013р., зазнав тілесних ушкоджень: закритий перелом тіла правої лопатки, закриті переломи передніх відрізків 1 та 3 ребер з права без зміщення кісткових фрагментів, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров'я більш ніж 21 день. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився у трудових відносинах з компанією, що здійснює пасажирські перевезення - ТОВ «Альянс-Авто». Відповідальність ТОВ «Альянс-Авто» на момент ДТП застраховано у ПАТ «СК «Країна» згідно полісу № АС/2049733 від 30.04.2013р., за умовами якого ліміт за заподіяння шкоди майну становить 50000,00 грн., за заподіяння шкоди життю і здоров'ю становить 100000,00 грн., а франшиза - 1000,00 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано матеріальної шкоди в розмірі 4749,57 грн., до складу якої входять витрати на лікування та сплата шкоди, пов"язаної з тимчасовою втратою працездатності, яку у відповідності до вимог Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна відшкодувати ПАТ «СК «Країна». Крім того, вважає, що внаслідок ДТП йому також заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 20000,00 грн., оскільки внаслідок ДТП він зазнав фізичну біль та страждання внаслідок пошкодження здоров"я, він вимушений був тривалий час не працювати, постійно відвідувати лікувальні установи, витрачати сімейні кошти на придбання ліків, що в свою чергу призвело до загострення хронічних хвороб шлунково-кишкового тракту та хребта; постійного головного болю та болю, пов'язаного з переломом лопатки; неможливості самостійно себе обслуговувати та догляду членами родини; неможливістю матеріально та фізично утримувати родину та доглядати матір, яка є інвалідом 1 групи. У відповідності до п.22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі не більше ніж 5 % ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону, тобто 237,48 грн., яку вважає за необхідне стягнути з ПАТ «СК «Країна». Іншу частину моральної шкоди в розмірі 19762,52 грн., вважає, що повинен відшкодувати роботодавець винної у скоєнні ДТП особи - ТОВ «Альянс-Авто». На підставі викладеного, просив суд стягнути з ПАТ «СК «Країна» на його користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 4749,57 грн., моральну шкоду в розмірі 237,48 грн.; стягнути з ТОВ «Альянс-Авто» на його користь моральну шкоду в розмірі 19762,52 грн. Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільні позови потерпілих: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишені без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року апеляційна скарга засудженого [PERSON] залишена без задоволення. Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представника потерпілого - [PERSON], захисника обвинуваченого [PERSON] - адвоката [PERSON], задоволені частково. Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року відносно [PERSON] скасовано в частині залишення цивільних позовів без розгляду, провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін. Клопотання засудженого [PERSON] про застосування амністії задоволено. Звільнено [PERSON] від відбування, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року, основного та додаткового покарання згідно п.п. в), г) ст. 1, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році». Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2014 року позовні заяви потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] роз'єднані в окремі провадження, та передані до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для автоматизованого розподіл у відповідності з вимогами ст. 11-1 ЦПК України. Після належної реєстрації та оформлення, позовна заява [PERSON] до ПАТ «СК «Країна», ТОВ «Альянс-Авто», третя особа: [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою була передана в провадження судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєвої Н.Г.. В процесі розгляду справи в суді позивач уточнив свої позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з ПАТ «СК «Країна» на його користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, в розмірі 4749,57 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; стягнути з ТОВ «Альянс-Авто» на його користь моральну шкоду в розмірі 35000,00 грн. У серпні 2014 року до суду від [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він просить суд прийняти відмову від його позову до ТОВ «Альянс-Авто» про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 35000,00 грн., спричиненої внаслідок ДТП. Ухвалою суду від 23 жовтня 2014 року провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Альянс-Авто» про відшкодування шкоди, завданої ДТП закрито. Продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до ПАТ «СК «Країна», третя особа: [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, крім того зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «СК «Країна» у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини його неявки суду не відомі. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що на його думку позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п»ятнадцять днів. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України та з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час, її розгляд неодноразово відкладався у зв'зку з неявкою у судове засідання відповідача по справі, взявши до увагу заяву позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі та ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення по справі. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 08 липня 2013 року о 12 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи мікроавтобусом «Мерседес-Бенц», державний номер [NUMBER], рухаючись по пр.. Леніна в м. Запоріжжі зі сторони вул. Гагаріна в напрямку вул. Українська, не впевнився в безпеці руху, допустив наїзд передньою частиною мікроавтобуса на задню ліву частину тролейбуса, бортовий номер [NUMBER]. 08 липня 2013 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільні позови потерпілих: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишені без розгляду. (а.с. 9-13) Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року апеляційна скарга засудженого [PERSON] залишена без задоволення. Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представника потерпілого - [PERSON], захисника обвинуваченого [PERSON] - адвоката [PERSON] задоволені частково. Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року відносно [PERSON], скасовано в частині залишення цивільних позовів без розгляду, провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін. Клопотання засудженого [PERSON] про застосування амністії задоволено. Звільнено [PERSON] від відбування, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2014 року, основного та додаткового покарання згідно п.п. в), г) ст. 1, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році». (а.с. 14-19) Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], як пасажир мікроавтобуса «Мерседес-Бенц», д/н [NUMBER], згідно висновку судово-медичної експертизи № 2248 від 05.08.2013р., зазнав тілесних ушкоджень: закритий перелом тіла правої лопатки, закриті переломи передніх відрізків 1 та 3 ребер з права без зміщення кісткових фрагментів, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров'я більш ніж 21 день. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Так, судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився у трудових відносинах з компанією, що здійснює пасажирські перевезення - ТОВ «Альянс-Авто». Відповідальність ТОВ «Альянс-Авто» на момент ДТП застраховано у ПАТ «СК «Країна» згідно полісу № АС/2049733 від 30.04.2013р., за умовами якого ліміт за заподіяння шкоди майну становить 50000,00 грн., за заподіяння шкоди життю і здоров'ю становить 100000,00 грн., а франшиза - 1000,00 грн. (а.с. 46) Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди , є шкода ( в тому числі моральна шкода), пов'язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом охорони здоров'я. Також, згідно ст. 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовується не отримані доходи за підтвердженим відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах - для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було завдано матеріальної шкоди в розмірі 4749,57 грн., до складу якої входять витрати на лікування та сплата шкоди, пов"язаної з тимчасовою втратою працездатності. (а.с. 65-71) Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази сторін по справі та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, взявши до уваги заяву позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «СК Країна», третя особа: [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення на його користь з відповідача по справі моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови "«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п.5 Постанови). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Як на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, останній посилається на те, що він зазнав фізичну біль та страждання внаслідок пошкодження здоров"я, вимушений був тривалий час не працювати, постійно відвідувати лікувальні установи, витрачати сімейні кошти на придбання ліків, що постійного головного болю та болю, пов'язаного з переломом лопатки; неможливості самостійно себе обслуговувати та догляду членами родини; неможливістю матеріально та фізично утримувати родину, яку оцінює у 5000,00 грн. У відповідності до п.22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі не більше ніж 5 % ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. За подібних обставин та,

Outcome: partial