Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просив прийняти заяву до розгляду, зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області визнати факт належності йому [PERSON] записів в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 02.02.2015 року № 33 та від 13.12.2005 року №347, у яких значиться [PERSON] , і у наказі першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про включення до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 14.12.2015 року № 348, у якому значиться [PERSON] , які пов`язані з проходженням служби в Національній поліції України та отриманням в подальшому статусу учасника бойових дій. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що його [PERSON] залучено до проведення антитерористичної операції забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в період з 07.04.2014 до 06.11.2015 та 07.11.2015 по 30.04.2018. Але в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 02.02.2015 №33 та від 13.12.2005 №347, у яких значиться " [PERSON] " і у наказі першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про включення до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 14.12.2015 № 348 він значиться як [PERSON] що суперечить його персональним даним, адже відповідно до паспорту громадянина України він є - [PERSON] . З метою виправлення помилок позивач звернувся з рапортом до ГУНП в Донецькій області, відповідно до відповіді від 07.06.2019 № 2354/12/01-2019 ГУНП в Донецькій області зазначено, що враховуючи статті 3, 10, 18 ЗУ "Про боротьбу з тероризмом" рішення першого заступника керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО як, орган управління відносно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичної функціонувати перестав та з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведення Антитерористичної операції рекомендуються звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення відповідно правовстановлюючого документу, щодо підтвердження облікових даних. Також, звернувся до Служби Безпеки України де отримано відповідь від Штабу антитерористичного центру при Службі безпеки України, з листом про виправлення помилок та внесення змін у зазначений наказ, але листом від 22.01.2020 №33/7-М-158/138 було роз`яснено враховуючи ст. 3, 10, 18 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", рішенні першого заступника керівника АТЦ при СБУ - керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією функціонувати перестав. З урахуванням Закону України, Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією та Положенням про Антитерористичний центр його координаційні групи при регіональних органах Служби органів Служби безпеки реалізація повноважень першого заступника керівника АТЦ при СБУ - керівника ОШУ АТО безпосереднього підпорядкування керівнику АТЦ при СБУ або будь-якій іншій посадовій особі не передбачено. Враховуючи вищенаведене, внесення будь-яких змін до наказів керівника ОШУ АТО наказами керівника АТЦ при СБУ виходять за межі його повноважень. В той же час з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні АТО пропонують вирішення зазначеного питання здійснити шляхом звернення до суду для встановлення факту, що має юридичне значення відповідно встановлюю чого документу. У зв`язку з вищевикладеним вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Позивачу надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача ГУНП в Донецькій області - Никипорець М.Ф., у зв`язку з відсутністю заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] , просив судове засідання провести без участі представника управління. Представник третьої особи - Антитерористичного центру при СБ України надіслав до суду пояснення на заяву в якому зазначив, що 30.04.2018 установленим порядком проведення АТО на території Донецької та Луганської областей припинено та розпочато операцію Об`єднаних сил. Наказом Верховного Головнокомандувача ЗС України від 30.04.2018 №Здск-оп "Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях" (який виданий у відповідності до статті 8 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях") широкомасштабну АТО на території Донецької та Луганської областей змінено на ООС. Таким чином, Штаб з управління антитерористичною операцією (Штаб АТО)на сьогодні не функціонує, штаб АТЦ не є його правонаступником, тому внесення будь-яких змін до наказів керівника Штабу АТО наказами Штабу АТЦ або керівництва АТЦ при СБУ не відповідатимуть чинному законодавству України. Крім цього, ч. 4 ст. 12 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що втручання в оперативне управління АТО будь-яких осіб незалежно від посади не допускається. Усунення ймовірної описки в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпечення ї проведення, з метою виконання службових завдань від 02.02.2015 року №33, від 13.12.2015 року №347 та від 14.12.2015 року №348 можливе в порядку статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Просить суд провести судове засідання по справі № 266/4999/20 без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного. Відповідно до супровідного листа від 25.06.2020 року №33/7-М-875/138 Штаб АТО при СБУ направив на адресу [PERSON] витяг з наказу №056 від 13.06.2017, прим. №35, витяг з наказу №01 від 19.09.2019, прим. №18. Відповідно до витягу від 13.06.2017 №056 "Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом", виданого 25.06.2020 року, зазначено, що вважати залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей таких співробітників Головного управління Національної поліції в Донецькій області: з 07 листопада 2015 року [PERSON] . Відповідно до витягу від 19.02.2019 №01 "Про припинення залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом", виданого 25.06.2020 року, зазначено, що вважати припиненим залучення до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей таких співробітників Головного управління Національної поліції в Донецькій області: з 30 листопада 2015 року [PERSON] . Відповідно до листа від 22.01.2020 №33/7-М-158/138 Штабу АТО про СБУ вбачається, що ст. 12 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" передбачено, що для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником АТУ при СБУ або особою, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника АТЦ при СБУ. Втручання в оперативне управління АТО будь-яких осіб незалежно від посади не допускається. Враховуючи ст. 3, 10, 18 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", рішенням першого заступника керівника АТЦ при СБУ - керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією функціонувати перестав. Накази першого заступника керівника АТЦ при СБ України з вищевказаної дати не видаються. З урахуванням Закону, Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією та Положенням про Антитерористичний центр та його координаційні групи при регіональних органах Служби безпеки України реалізацію повноважень керівника ОШУ АТО керівником АТЦ при СБУ або будь-якою іншою посадовою особою не передбачено. Враховуючи вищенаведене, внесення будь-яких змін до наказів керівника ОШУ АТО наказами керівника АТЦ при СБУ виходять за межі його повноважень. В той же час з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні АТО пропонують вирішення зазначеного питання здійснити шляхом звернення до суду для встановлення факту, що має юридичне значення відповідно встановлюю чого документу. Крім того зазначають, що наказами керівника АТЦ при СБУ від 13.06.2017 №056 та від 19.02.2019 №01 [PERSON]. залучено/відкликано з району проведення АТО. Відповідно до листа управляння кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області від 07.06.2019 №2354/12/01-2019 повідомлено, що перевіркою встановлено, що позивач був зарахований до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в період з 07.04.2014 до 06.11.2015 та з 07.11.2015 до 30.04.2018, але в наказах першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 02.02.2015 №33, від 13.12.2015 №347 значиться [PERSON] та в наказі першого заступника керівника Антитерористичного центу при СБУ про включення до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 14.12.2015 №348 значиться [PERSON] , що суперечить персональним даним позивача. Враховуючи ст. 3, 10, 18 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", рішенням першого заступника керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією функціонувати перестав та з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні АТО рекомендується звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення відповідно правовстановлюючого документу. Відповідно до спеціального жетону №0123758 від 15.07.2019, ДОП №009101, виданого Начальником ГУНП в Донецькій області, [PERSON] є старшим сержантом поліції. Відповідно до ухвали Приморського районного суду м.Маріуполя від 01.06.2020 року заяву [PERSON]. , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Міністерства оборони України, Головне управління національної поліції в Донецькій області, залишено без розгляду та роз`яснено право звернутися до суду із заявою в порядку позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви виходячи з наступного. В паспорті громадянина України серія [NUMBER] , виданого Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області від 07.03.2001 року, зазначено, що [PERSON] , народивсь [INFO] у м. Маріуполі Донецької області. Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 12.11.2001 року видана на прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом роз`яснень в п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем цієї особи, вказаними у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Верховним Судом України в листі від 01.01.2012р. роз`яснено, що однією з умов, що вказує на належність справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, до юрисдикції суду є та обставина, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Узагальнюючи наведене, можна прийти до висновку, що громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в тому випадку, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. В матеріалах справи наявний лист Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України, відповідно до якого внести будь-які зміни до наказів не можливо та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності цих наказів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту. Таким чином, суд приходить до висновку, що в наказах Першого заступника керівника АТЦ при СБУ про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 02.02.2015 №33 та від 13.12.2015 № 347, у яких значиться [PERSON] , і у наказі першого заступника керівника АТО при СБУ про включення до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 14.12.2015 №348, в якому значиться [PERSON] , дійсно допущено помилку в прізвищі [PERSON] , та помилково зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, замість вірного « [PERSON] ». З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт того, що відомості в наказах від 02.02.2015 №33, від 13.12.2015 № 347 та від 14.12.2015 №348 стосуються [PERSON] доведений в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, а тому заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved