Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 2312,99 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 8195,22 грн., і середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 15871,31 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 17.09.2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська частково задоволено його позов до ТОВ "Рекуперація свинцю" про стягнення заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. ТОВ "Рекуперація свинцю" сплатила йому станом на 17.11.2015 року - 16601,32 грн. і борг по заробітній платі становить 2312,99 грн. Вважає, що загальна сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату становить 8195,22 грн. вказавши в позові відповідний розрахунок. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, який про причини своєї неявки суд не повідомив, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), оскільки є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська частково задоволено позов [PERSON] до ТОВ "Рекуперація свинцю" про стягнення заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекуперація свинцю" на користь [PERSON]: - заборгованість по заробітній платі в розмірі 18714 (вісімнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 31 копійок; - компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат у розмірі 7378 (сім тисяч триста сімдесят вісім) гривень 82 копійки; - середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 3018 (три тисячі вісімнадцять) гривень 47 копійки; - завдану йому моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень. Станом на 17.11.2015 року ТОВ "Рекуперація свинцю" виплачено [PERSON] 16601,32 грн., що підтверджується видатково кассовим ордером (а.с. 5 оберт). На теперішній час борг по заробітній платі ТОВ "Рекуперація свинцю" перед [PERSON] становить 2312,99 грн. (18914,31 - 16601,32 = 2312,99 грн.), що підтверджується розрахунокм боргу позивачем в позовній заяві (а.с. 2). Сума компенсації позивачу втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати обчислена судом за період з жовтня 2014 року по листопад 2015 року включно, наступним чином: - за вересень 2014 року: 3874,45 грн. * 102,4 % * 101,9 % * 103 % * 103,1 % * 105,3 % * 110,8 % * 114 % * 102,2 % * 100,4 %* 99,0% * 99,2% *102,3% * 98,7% * 102% - 3874,45 грн. = 2051,77 грн.; - за жовтень 2014 року: 3671 грн. * 101,9 % * 103 % * 103,1 % * 105,3 % * 110,8 % * 114 % * 102,2 % * 100,4 %* 99,0% * 99,2% *102,3% * 98,7% * 102% - 3671 грн. = 1812,42 грн.; - за листопад 2014 року: 1877,83 грн. * 103 % * 103,1 % * 105,3 % * 110,8 % * 114 % * 102,2 % * 100,4 %* 99,0% * 99,2% *102,3% * 98,7% * 102% - 1877,83 грн. = 874,81 грн.; - за грудень 2014 року: 3668,47 грн. * 103,1 % * 105,3 % * 110,8 % * 114 % * 102,2 % * 100,4 %* 99,0% * 99,2% *102,3% * 98,7% * 102% - 3668,47 грн. = 1552,38 грн.; - за січень 2015 року: 1195,90 грн. * 105,3 % * 110,8 % * 114 % * 102,2 % * 100,4 %* 99,0% * 99,2% *102,3% * 98,7% * 102% - 1195,90 грн. = 454,89 грн.; - за лютий 2015 року: 2297,08 грн. * 110,8 % * 114 % * 102,2 % * 100,4 %* 99,0% * 99,2% *102,3% * 98,7% * 102% - 2297,08 грн. = 714,16 грн.; - за березень 2015 року: 2329,43 грн. * 114 % * 102,2 % * 100,4 %* 99,0% * 99,2% *102,3% * 98,7% * 102% - 2329,43 грн. = 426,57 грн. Отже, загальна сума компенсації позивачу втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з жовтня 2014 року по листопад 2015 року включно становить - 9709,68 грн. Однак, враховуючи раніше стягнуту суму компенсації за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.09.2015 року в сумі 7378,82 грн., суд вважає можливим стягнути суму компенсації з відрахуванням раніше присудженої суми за рішенням суду, що складатиме 9709,68 грн. - 7378,82 грн. = 2330,86 гривень. Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік", тривалість робочого часу у період з 08 травня 2015 року до 17 листопада 2015 року (день розрахунку), при пятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня становить - 131 день (Травень-14, Червень-20, Липень-23, Серпень-20, Вересень-22, Жовтень-21, Листопад -11 = 131 день). Отже, середній заробіток за час затримки виплати позивачеві розрахунку при звільненні розраховується наступним чином: 131 день * 97,37 грн. = 12755,47 грн. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні в розмірі 12755,47 грн. Відповідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно ст. 3 Закону Україїни "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при визначенні середнього заробітку слід керуватися Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Не можна вважати спором про розмір сум, належних до виплати при звільненні, спір про відрахування із заробітної плати (на відшкодування матеріальної шкоди, на повернення авансу тощо), оскільки він вирішується в іншому встановленому для нього порядку. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на корить позивача не виплаченої заробітної плати в сумі 2312,99 грн., компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 2330,86 грн., і середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 12755,47 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховано звільнення позивача від сплати судового збору, що обумовлює необхідність стягнення судового збору з відповідача по справі на користь держави за кожну позовну вимогу позивача в розмірі не нижче мінімальної межі, тобто по 551,20 грн., що становитиме на загальну суму 1653,60 грн.

Outcome: partial