Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору № 06591 від 28.02.2008 року [PERSON] 28.02.2008 року отримала кредит у розмірі 90000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.08.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 28.02.2008 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 51,90 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 16.12.2013 р. на підставі додаткової угоди до кредитного договору № 06591 від 28.02.2008 р. було змінено валюту кредиту, а саме кредитна заборгованість переведена з валюти долар США в національну валюту гривня 29.05.2013 року в рамках виконавчого провадження ВП № 38143242 з примусового виконання виконавчого листа № 2114/9648/12 від 22.05.2013 року, виданого за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 402740,15 грн., старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського управління юстиції Херсонської області Коршуном Д.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На адресу ПАТ КБ "ПриватБанк" державним виконавцем 12.02.2014 року направлено повідомлення щодо накладення арешту на заставне майно та надання відомостей про залишок заборгованості за кредитним договором. 13.02.2014 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідь на вимогу державного виконавця, згідно якого ПАТ КБ "ПриватБанк" проти реалізації іпотечного майна та просить зняти арешт з предмету іпотеки. Просив звільнити з-під арешту, який накладено відділом державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції Херсонської області по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 2114/9648/12 від 22.05.2013 року, виданого за рішення Комсомольського районного суду м. Херсона про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON], майно, що належить н праві власності [PERSON] [INFO], а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 51,90 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник ВДВС Комсомольського РУЮ в м. Херсоні в судовому засіданні при вирішенні питання покладався на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 06591, відповідно до якого останній було надано кредит розмірі 90000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.08.2016 року (а. с. 5-8). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 28.02.2008 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 51,90 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. ( а. с. 11-13). 16.12.2013 року на підставі додаткової угоди № 2 до кредитної угоди № 06591 від 28.02.2008 р. було змінено валюту кредиту, а саме кредитна заборгованість переведена з валюти долар США в національну валюту гривня. (а. с. 14-16). Відповідно до договору про внесення змін № 2 до іпотечного договору посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 28.02.2008 року за р. №397, а саме п. 7 в забезпечення виконання позивальником зобов'язань за кредитним договором та іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, іпотекодавець надав в іпотеку належне йому майно на праві власності, а саме двокімнатну квартиру загальною площею 51,90 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 18.1 іпотекодержатель має право вищого пріоритету на задоволення забезпечення іпотекою вимог за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки 28.02.2008 року вищевказаний договір було внесено до реєстру. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.05.2013 року державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ в м. Херсоні Коршун Д.В. було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та на ? квартири [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику по примусовому виконанню виконавчого листа № 2114/9648/12 від 22.05.2013 року, виданого за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 402740,15 грн. Відповідно до ст. ст. 19,20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 14 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєстроване обтяження має вищий приорітет над незареєстрованими обтяженнями. Обтяжувач з вищим пріорітетом має переважне право на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» в разі звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не е заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно боржника може бути звільнено з - під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про заставу» якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено переважне право позивача на звернення стягнення на предмет застави.

Outcome: approved