Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених у зазначеному позові вимог зазначено, що 28 липня 2013 р. близько 11 год. 50 хв. на автодорозі поблизу с. Друхів Березнівського району Рівненської області сталась ДТП за участю автомобіля Volkswagen Passat д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (відповідач) та велосипедитски [PERSON] (мати позивача). Внаслідок вказаної ДТП [PERSON] з отриманими тілесними ушкодженнями (ЗЧМТ, перелом основи черепа) була доставлена в Березнівську ЦРЛ, де померла [INFO]. Постановою слідчого СВ Березнівського РВ УМВСУ в Рівненській області від 30 серпня 2013 р., у зв'язку із відсутністю в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - кримінальне провадженння закрито. Позивач вказала, що внаслідок для лікування [PERSON] витратила кошти в сумі 2 тис. 219 грн. 83 коп., для поховання останньої придбано ритуальні предмети на суму 1 тис. 028 грн. та ритуальні послуги на суму 366 грн. 40 коп., поминальний обід - 4 тис. 003 грн. 63 коп., а всього на 7 тис. 617 грн. 86 коп. Частину матеріальних витрат в сумі 5 тис. 500 грн. відповідач [PERSON] відшкодував. Просила стягнути невідшкодовану частину понесених нею матеріальних витрат в сумі 2 тис. 117 грн. 86 коп. Вказує також, що зазначені наслідки ДТП завдали їй душевних страждань, спричинених трагічною загибеллю її матері. Враховуючи характер та тяжкість таких страждань просила стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 50 тис. грн. В уточненнях до позову зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія згаданого автомобіля Volkswagen Passat д.н. [NUMBER], застрахована в ПрАТ "СК "Провідна" згідно відповідного договору № АВ/8693820 від 25 жовтня 2012 року. Після залучення співвідповідачем страхової компанії, та з урахуванням уточнень позовних вимог позивач просила стягнути на її користь із ПрАТ СК "Провідна" 2 тис. 117 грн. 86 коп. матеріальної шкоди та 13 тис. 764 грн. моральної шкоди, із [PERSON] - 36 тис. 236 грн. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в сумі 1 тис. грн. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] пред'явлені вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені письмових заявах. Представник позивача пояснив також, що вказаний розмір шкоди у частині вимог пред'явлених до страховика, розраховано відповідно до вимог ст. 27 ЗУ від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(далі - Закон № 1961-IV) в редакції від 05 липня 2012 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пред'явлені до нього позовні вимоги щодо стягнення з нього моральної шкоди визнав частково. Його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні вказав на відсутність вини відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП, наявність у діях потерпілої [PERSON] невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв'язку із виникненням ДТП, а також щодо добровільного відшкодування [PERSON] понесених позивачем витрат на лікування потерпілої відразу після події в сумі 3 тис. грн. та після смерті останньої - на її поховання в сумі 2 тис. 500 грн. Вказав також, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застраховано, про ДТП він письмово повідомив страховика 29 липня 2013 року. З урахуванням наведених обставин відповідач [PERSON] погодився виплачувати позивачу моральну шкоду в розмірі 4 тис. грн. Представник відповідача - страхової компанії "Провідна" в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгяду справи повідомлено вчасно та належним чином. Подано до суду заперечення щодо вимог, які пред'явлено до страхової компанії, та заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У письмових запереченнях страхова компанія не спростовує дійсності договору № АВ/8693820 від 25 жовтня 2012 року страхування у ПрАТ "СК "Провідна" цивільно-правової відповідальність [PERSON], забезпечений ТЗ - Volkswagen Passat д.н. [NUMBER]. Відповідач вважає, що у даній справі застосуванню підлягають положення Закону № 1961-IV в редакції від 09 січня 2012 року. Зазначає, що до даного договору не застосовуються положення ЗУ від 05 липня 2012 року № 5090-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 5090-VI) оскільки цей Закон набрав чинності після укладення вказаного договору страхування. Покликаючись на положення п. 27.5 ст. 27, п. 22.3 ст. 22 Закону № 1961-IV в редакції від 09 січня 2012 року, відповідно вважає, що витрат на поминальний обід не підлягають відшкодуванню оскільки не є складовою поховання, таакж вважає максимальною суму моральної шкоди, що може бути стягнута зі страховика, в розмірі 5 % від визначеного ліміту, що становить не більше 2 тис. 500 грн. Крім того, вказуючи, що позивачем не надано до страхової компанії усіх документів, необхідних для отримання страхового відшкодування, вважає позов безпідставним та передчасним. Заслухавши пояснення сторін, та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що 28 липня 2013 р. близько 11 год. 50 хв. на автодорозі поблизу с. Друхів Березнівського району Рівненської області сталась ДТП за участю автомобіля Volkswagen Passat д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та [PERSON], яка керувала велосипедом. Внаслідок вказаної ДТП [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Відразу [PERSON] у важкому стані була доставлена в Березнівську ЦРЛ, де від отриманих травм померла [INFO]. Згідно висновків судово-медичної експертизи № 181 від 30 серпня 2013 року, сметрь [PERSON] настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, з просторими крововиливами під його оболонки. Між спричиненими потерпілій внаслідок ДТП тілесних ушкоджень і настанням її сметрі існує прямий причинно-наслідковий зв'язок. Згідно висновків судової автотехнічної експертизи № 318 від 23 серпня 2013 року, в діях водія автомобіля Volkswagen Passat д.н. [NUMBER] не вбачається невідповідностей вимогам Правил Дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились у причинному зв'язку з виникненням даної ДТП. В діях велосипедистки [PERSON] з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.п. 9.2 (б), 9.4, 10.1, 11.2, 11.3 Правил Дорожнього руху України. Невідповідність дій велосипедистки вимогам п. 10.1 Правил Дорожнього руху України в даній дорожній обстановці знаходиться у причинному зв'язку з виникненням даної ДТП. Постановою слідчого СВ Березнівського РВ УМВСУ в Рівненській області від 30 серпня 2013 р., у зв'язку із відсутністю в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - кримінальне провадженння закрито. Наведені обставини сторонами не оспорюються, та об'єктивно підтверджуються зазначеними експертизами (а.с. 36-41), постановою (а.с. 9-10). Згідно відомостей із медичної карти стаціонарного хворого № 5565, [PERSON] 28 липня 2013 року була госпіталізована у Березнівську ЦРЛ де знаходилася на стац. лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, отримувала лікування. [INFO] в лікарні [PERSON] померла. На лікування [PERSON], згідно фіскальних чеків за період 28-31 липня 2013 року, придбано медикаментів на загальну суму 2 тис. 219 грн. 18 коп. Наведені обставини сторонами не оспорюються, та об'єктивно підтверджуються із вказаної медичної карти та чеків (а.с.11-13). 01 серпня 2013 року [PERSON] за придбання ритуальних предметів сплачено 1 тис. 028 грн., за ритуальні послуги - 366 грн. 40 коп., за поминальний обід - 4 тис. 003 грн. 63 коп. Наведені обставини сторонами не оспорюються, та об'єктивно підтверджуються накладною, товарними чеками (а.с. 14-15) 29 липня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 3 тис. грн. на лікування [PERSON], також 31 липня 2013 року - в сумі 2 тис. 500 грн. на її поховання. Наведені обставини сторонами не оспорюються, та об'єктивно підтверджуються відповідними розписками (а.с. 47, 48). Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2014 року встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] 25 жовтня 2012 року між ПрАТ "СК "Провідна" (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір (поліс № АВ/8693820) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений ТЗ - належний [PERSON] атомобіль Volkswagen Passat д.н. [NUMBER]. Строк дії договору до 25 жовтня 2013 року. 29 липня 2013 року [PERSON] надав страховику письмове повідомлення про ДТП. Наведені обставини сторонами не оспорюються, та об'єктивно підтверджуються полісом, свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, повідомленням (а.с. 35, 8, 42). Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). За вказаних обставин, смерть потерпілої настала в результаті страхового випадку, тому, згідно ст. 1201 ЦК України, роз'яснень Пленуму ВСУ від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" у п. 24, здійснюється страхове відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді та витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Враховуючи, те що серед населення на території Березнівського р-ну Рівненської області за народними традиціями поминальний обід входить до обрядів, пов'язаних із похованням, суд вважає, що витрати, понесені на його проведення, підлягають відшкодуванню. З урахуванням добровільного відшкодуванням [PERSON] частини понесених [PERSON] витрат, позовна вимога про стягнення відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2 тис. 117 грн. 86 коп. підлягає до задоволення та стягненню зі страховика. У відповідності до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує фізичні та душевні страждання [PERSON], пов'язані зі смертю її матері [PERSON] внаслідок ДТП, їх характер, тривалість та обсяг. Також суд враховує й те, що [PERSON] добровільно надав матеріальне відшкодування на лікування та поховання [PERSON] на загальну суму 5 тис. 500 грн., відсутність вини водія [PERSON] у вчиненні ДТП та невідповідність дій потерпілої вимогам Правил Дорожнього руху України, що у вказаній дорожній обстановці знаходиться у причинному зв'язку з виникненням зазначеної ДТП. Зважаючи на наведене, беручи до уваги характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала [PERSON], внаслідок смерті її матері [PERSON] в результаті ДТП, а також враховуючи положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ч. 3 ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 15 тис. грн. Разом з тим, укладення згаданого договору страхування цивільно-правової відповідальності від 25 жовтня 2013 року відбувалося відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 9 січня 2012 року. Так, Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 5090-VI від 5 липня 2012 року набрав чинності 5 листопада 2012 року. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом. Тому суд вважає підставними доводи відповідача "СК "Провідна" про застосовання положення ст. 22 Закону № 1961-IV в редакції від 09 січня 2012 року щодо суми моральної шкоди, що може бути стягнута зі страховика, в розмірі 5 % від ліміту визначеного п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Враховуючи наведене, відшкодування моральної шкоди у визначеному судом розмірі підлягає стягненню із страховика в сумі 2 тис. 500 грн. та з відповідача [PERSON] - 12 тис. 500 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд бере до уваги, що між [PERSON] та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги. Такі витрати підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордера № 81 від 06 червня 2013 року про отримання адвокатом від [PERSON] коштів у розмірі 1 тис. грн. Тому, згідно ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню: із страховика частина таких витрат сумі 270 грн. та з відповідача [PERSON] - 730 грн., також з відповідачів слід стягнути судовий збір (вимоги майнового 229 грн. 40 коп. - із страховика, та немайнового характуру: 83 грн. 73 коп - із відповідача [PERSON], 30 грн. 97 коп. - із страховика).

Outcome: partial