Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою, після уточнення позовних вимог остаточно просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП у сумі 30837,52 грн., а також судовий збір у сумі 2689,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 26.07.2016 року приблизно о 21-10 годині в м. Харкові на перехресті вул. Академіка Павлова та Героїв Праці відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю службового автомобіля Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП марки «TOYOTA PRIUS», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET LАСЕТТІ», державний номер [NUMBER] , який рухався попереду під керуванням батька позивача - [PERSON] , внаслідок чого автомобіль отримав отримав механічні пошкодження, а йому завдано матеріальні збитки. Зазначає, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2016 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на момент вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди працював на посаді інспектора Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим у відповідності до положень ч.2 статті 1187, ч.1 статті 1172 Цивільного кодексу України позивач просить юридичну особу відшкодувати шкоду, заподіяну їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. В обґрунтування розміру заподіяної шкоди позивач посилається на рахунок-фактури ТОВ «Харківській Автоцентр» № СЧ-0002534 від 28.07.2016 року згідно якого попередня вартість відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу, з урахуванням ПДВ становить 15790 грн., попередня вартість запчастин та матеріалів для ремонту і відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 23957,21 грн., що у загалі дорівнює 39747,21 грн. Окрім цього, згідно калькуляції ПАТ "Харків-Авто" № КА-0001909 від 26.08.2016 року попередня вартість відновлювальних робіт та запчастин і матеріалів для ремонту і відновлення пошкодженого транспортного засобу, з урахуванням ПДВ, складає 43 343,17 грн. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 521/9-16, загальна вартість матеріального збитку автомобіля марки «CHEVROLET LACETTI», державний номер [NUMBER] складає 44 637,52 грн., вартість робіт щодо проведення експертної оцінки для визначення вартості матеріального збитку становить 1200 грн. Також позивач вказує, що внаслідок пошкодження його автомобіля, йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 25000 грн. На час звернення до суду завдана позивачу шкода не була відшкодована відповідачами у добровільному порядку, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав з позовною заявою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 року за клопотанням представника позивача замінено відповідача Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції на належного відповідача Департамент патрульної поліції, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у Харківській області. 12.09.2019 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву представника УПП в Харківській області в якій вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю. Зазначає, що заявлена позивачем сума матеріального збитку повністю покривається страховою сумою відшкодування у відповідності до полісу № АЕ/3576703 АТ «УОСК», а розмір заявленої позивачем моральної шкоди не доведений належними та допустимими доказами. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2019 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія». 25.09.2019 року до канцелярії суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Головного управління Національної поліції в Харківській області в яких представник третьої особи просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на недотримання позивачем порядку відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди. Зазначає, що відповідно до відкритих даних з сайту МТСБУ станом на 26.07.2016 року цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу «TOYOTA PRIUS», державний номер [NUMBER] була застрахована в страховій компанії АТ «УОСК» (поліс № АЕ 3576703), яке не перебуває в стані припинення. За вказаних обставин, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року зазначає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності ,у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. 04.10.2019 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив зі змісту якого вбачається, що представник позивача не погоджується з твердженням представника відповідача з приводу покладання відповідальності за відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями Департаменту патрульної поліції на ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» як страховика, оскільки зазначений страховик не забезпечив відшкодування шкоди згідно положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також відзначив, що 15.09.2016 року між сторонами було досягнуто попередньої згоди щодо здійснення експертної оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу станом на 15.09.2016 року, про що 16.09.2016 року лише складено відповідний договір № 476/9-16 від 16.09.2016 року, проте складання звіту відбулось не 15.09.2016 року, а 20.09.2016 року. З приводу пояснень третьої особи представник позивача зазначив, що уособлює Департамент патрульної поліції заподіювачем шкоди, оскільки є власником службового автомобіля поліції та, відповідно, роботодавця водія, у зв`язку з чим повинен нести відповідальність. 15.11.2019 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву представника Державної казначейської служби України в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за недоведеністю та безпідставністю. Зазначає, що казначейств жодним чином не порушувало прав та законних інтересів позивача, не вступало з ним у правовідносини, жодної шкоди позивачу не завдавало. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів завдання йому матеріальної та моральної шкоди, не довів наявність обов`язку відповідача сплачувати заявлені витрати. 20.11.2019 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з тим, що після подання позову та відкриття провадження у вказаній цивільній справі у жовтні 2019 року з боку співвідповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» [PERSON] було виплачено 40000, 00 грн., що дає підстави для зменшення заявленої до стягнення суми матеріальних збитків та моральної шкоди на вказану суму до розміру 30837,52 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, які позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь. 04.12.2019 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про звернення позовних вимог до співвідповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в якій він зазначає, що у зв`язку з залучення вказаної страхової компанії в якості співвідповідача та часткову сплату заявлених до стягнення коштів у сумі 40000 грн., просить стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача решту заявлених до стягнення коштів у сумі 30837,52 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2689,40 грн. В судове засіданні сторони не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за можливими розглянути справи за їх відсутністю, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, з урахуванням пояснень, наданими представниками сторін під час судового розгляду. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечення викладені у відзиві відповідача, поясненнях третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що 26.07.2016 року близько о 21-10 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «TOYOTA PRIUS» д.н. [NUMBER] на перехресті вул. Академіка Павлова та Героїв Праці, в м. Харкові не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET LACCETTI» д.н. [NUMBER], який рухався попереду під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, своїми діями водій [PERSON] порушив п.13.1 Правил Дорожнього руху України. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2016 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. (арк. справи 13). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що автомобіль марки CHEVROLET LACCETTI, державний номер [NUMBER] належить [PERSON] (арк. справи 12). Згідно копія рахунку-фактури № СЧ-0002534 від 28.07.2016 року, виданого ТОВ «Харківській Автоцентр» вбачається, що вартість запчастин (матеріалів) для ремонту і відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 23957,21 грн. (арк. справи 14). Згідно копія рахунку-фактури № СФ-0000092 від 29.07.2016 року, виданого ТОВ «Автолак-Центр» вартість відновлювальних ремонтних робіт становить 15790 грн. (арк. справи 15). Згідно копії калькуляції № КА-0001909 від 26.08.2016 року, виданої ПАТ «Харків - Авто» вбачається, що вартість відновлювальних робіт та запчастин (матеріалів) для відновлювального ремонту автомобіля марки CHEVROLET LACCETTI, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] становить 43343,17 грн. (арк. справи 16-17). Зі змісту копії договору на проведення експертної оцінки № 476/9-16 від 16.09.2016 року вбачається, [PERSON] укладав з ФО-П [PERSON] договір на проведення експертної оцінки щодо визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу марки CHEVROLET LACCETTI, державний номер [NUMBER] згідно Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440 (арк. справи 18-19), вартість якої становить 1200 грн. (арк. справи 20). Згідно висновку та звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 521/9-16 від 20.09.2016 року, проведеного ФО-П [PERSON] , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 15211/13 від 24.09.2013 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки CHEVROLET LACCETTI, державний номер [NUMBER] на дату оцінки - 15.09.2016 року становить 40492,96 грн., величина втрати товарної вартості - 4144,56 грн., вартість матеріального збитку складає - 44637,52 грн. (арк. справи 21-31). Зі змісту копії акту огляду транспортного засобу від 15.09.2016 року, складеного [PERSON] за участю власника транспортного засобу - [PERSON] вбачається проведення опису з зазначенням характеру пошкоджень автомобіля марки CHEVROLET LACCETTI, державний номер [NUMBER] , наявна відмітка про повідомлення представника страхової компанії про проведення зазначеного огляду, проте вказана особа не з`явилась (арк. справи 66). Згідно копії поліса № АЕ № 3576703 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що автомобіль марки TOYOTA PRIUS, державний номер [NUMBER] , власником якого є автогосподарство ГУМВС України в Харківській області, застрахований у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», строк дії договору (поліса) з 26.09.2015 року по 25.09.2016 року включно (арк. справи 111). Зі змісту копії заяви (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування від 25.08.2016 року вбачається, що позивач [PERSON] повідомив АТ «УОСК» в особі директора Парфенюк С . С. про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування за обставинами, викладеними в цій заяві (арк. справи 143). Згідно копії заяви про страхове відшкодування вбачається, що позивач [PERSON] звертався 21.09.2016 року до генерального директора АТ «УОСК» [PERSON] з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування за заподіяну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (справа № 203/307), що мала місце 26.07.2016 року за обставинами, викладеними в цій заяві (арк. справи 104-105). Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень зазначеного вище договору (полісу), врегульовані нормами Конституції України, БК України, ЦК України, Закону України «Про фінансовий лізинг», Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року №566 (далі - Розпорядження), . Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Положеннями ст. 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Нормою ст. 1166 Цивільного кодеку України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодеку України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями ст. 1188 Цивільного кодеку України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 999 Цивільного кодеку України законом може бути встановлений обов`язок фізичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами. Нормою ст. 636 Цивільного кодеку України передбачено, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 980 Цивільного кодеку України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст. 17 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 981 України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням (після 19 лютого 2016 року) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого. За змістом ст. ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Таким чином, вищенаведені норми надають право позивачу, з урахуванням поданого уточнення позовних вимог вимагати виплати саме зі страхової компанії залишку невиплаченої майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими докази позовні вимоги щодо стягнення з відповідача - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача в межах встановленого ліміту для виплати страхового відшкодування залишок невиплаченої суми у розмірі 5837, 52 грн., які складається з різниці оціненої шкоди на підставі висновку та звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 521/9-16 від 20.09.2016 року, проведеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] та витрат, пов`язаних з її проведенням, оскільки уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача з урахування наданого до суду уточнення позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, приймаючи до уваги, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження заподіяння ушкодження його здоров`ю під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, приймаючи до уваги, що заявлені позовні вимоги з урахуванням встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин справи спрямовані до відповідача, а саме до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та відсутність настання передбачених полісом № АЕ № 3576703 умов для здійснення виплати моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви про стягнення зі страхової компанії на користь позивача моральної шкоди слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial