Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. 09 серпня 2017 року позивачем подано до суду заяву про повернення сплаченого судового збору у розмірі 551,21 грн, оскільки при поданні позовної заяви до суду судовий збір був сплачений помилково. Заявник в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, заяву підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про повернення судового збору слід задовольнити з наступних підстав. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 551,21 грн, що підтверджується квитанцією від 23 червня 2016 року №0.0.573196492.1. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди (а. с. 165-167). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року згадане рішення залишено без змін (а. с. 187-188). Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 серпня 2017 року №93-1517/0/4-17 "Щодо застосування ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" судам слід враховувати, що реалізацію споживачем права на судовий захист, складовою якого є наявність пільг щодо сплати судового збору, регулює ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів". Водночас норма ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору. Тому сама по собі відсутність такої категорії осіб у встановленому в зазначеній нормі переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може означати, що споживачі такої пільги не мають, оскільки вона встановлена спеціальним Законом, який гарантує реалізацію та захист їх прав. Такий висновок узгоджується з п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати". У ньому зазначено, що оскільки ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватись іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів". Аналогічний правовий висновок зробив також і Верховний Суд України у своїй постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-185цс17. П. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Оскільки [PERSON] при пред'явленні позову посилалась на Закон України "Про захист прав споживачів" та відповідно помилково сплатила судовий збір у розмірі 551,21 грн, тому заява про повернення судового збору підлягає задоволенню. За таких обставин,

Outcome: approved