overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Державне підприємство «АНТОНОВ» в особі Філії «Серійний завод «АНТОНОВ» в липні 2016 р. заявили позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням гуртожитку підприємства за адресою: [ADDRESS] Позов мотивований тим, що відповідач понад шість місяців без поважних на те причини не проживає в гуртожитку, плату за користування житлом не вносить. Представник позивача Достовалова Н.М. подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. [PERSON] в суд не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. [PERSON] на підставі наказу ДП "Київський авіаційний завод "Авіант" від 23.01.1979р. №16/ОК був прийнятий роботу на посаду учня слюсаря (а.с.6), та на період роботи був поселений до відомчого гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де до цього часу і значиться зареєстрованим, на що вказує картка прописки (ф.А, а.с. 17) . Згідно наказу директора вказаного підприємства від 06.08.2002р. № 93/УК слюсара-інструментальщика цеху 1 [PERSON] було в звільнено з роботи, у звязку з скороченням штатів, за ст. 40 п. 1 КЗпП України. (а.с. 7). В наступному ДП "Київський авіаційний завод "Авіант" реорганізовано в Філію Державного підприємства «АНТОНОВ» «Серійний завод «АНТОНОВ» (а.с. 6, 31-32). Вказаний гуртожиток також перейшов на баланс новоствореного підприємства. Позивачем стверджується, і це знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що відповідач з часу звільнення з підприємства в гуртожитку не проживає, плату за користування житлом не вносить. За таких обставин, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 71, 72, 130 ЖК України. Витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Серебрійської сільської ради Бершадського району про визнання права власності з тих підстав, що як стверджує відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ № 011814, виданого 28.11.2014 року Серебрійською сільською радою Бершадського району він являється власником частки в пайовому фонді КСП "Зоря", реорганізованого в ПП "Зоря" с. Серебрія Бершадського району Вінницької області на загальну суму 18098 грн. На підставі протоколу № 2 засідання загальних зборів пайовиків співвласників майнового фонду КСП "Зоря", реорганізованого в ПП "Зоря" с. Серебрія Бершадського району йому виділено майно в натурі: будинок тваринника (частина) на суму 8098 грн., що складає 23,3 %, частину майстерні 22,2 % на суму 10000 грн. Згідно протоколу № 3 йому виділено вищезазначене майно в натурі. Згідно довідки № 222 від 31.07.2018 року Серебрійської сільської ради Бершадського району, нежитлова будівля "Будинок тваринника" знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 0,03 га. Фактично він являється власником і користується частиною "Будинку тваринника", але позбавлений можливості отримати правові документи на це майно. Просить визнати за ним право приватної власності на 23,3 % нежитлового будинку /"Будинку тваринника "/, що становить 61,8 кв.м із загальної площі будинку 265,3 кв.м вартістю 8098 грн., розташованого на земельній ділянці 0,03 га в [ADDRESS] ". Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача сільський голова с. Серебрія Бершадського району Люльчак С.А. в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнвх синів: [PERSON], [INFO] на період йогонавчання в ДВНЗ "Тернопільський державний медичний університет ім. І. Горбачевського МОЗ України", в розмірі 750 грн. щомісячно, та [PERSON], [INFO] на період його навчання в Рівненському автотранспортному коледжі НУВГП в розмірі 750 грн. щомісячно. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на даний час вона не має можливості утримувати дітей самостійно. Відповідач має можливістьнадавати матеріальну допомогу дітям, однак в добровільному порядку цього не здійснює. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву розгляд справи у її відсутності, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. на кожного із дітей щомісячно на час їх навчання. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Подано до суду заперечення проти позову, із яких вбачається частове визнання предявлених вимог - відповідач просив стягувати із нього аліменти в розмірі по 500 грн. на кожного із дітей. Треті особи [PERSON] та [PERSON] судове засідання не з'явилися, подано до суду заяви розгляд справи у їх відсутності. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 16 червня 2015 року. Від шлюбу мають двох дітей: синів [PERSON], [INFO], який навчається в ДВНЗ "Тернопільський державний медичний університет ім. І. Горбачевського МОЗ України", - студент ІІІ курсу на контрактній основі, форма навчання - денна, закінчує навчання в червні 2019 року; [PERSON], [INFO], який навчається в Рівненському автотранспортному коледжі НУВГП - студент ІV курсу, закінчує навчання в 30 червня 2016 року. Відповідач [PERSON] працює водієм КЗ "Обласний центр екстренної медичної допомоги та медецини катастроф" Рівненської обласної ради та отримав доходи за 2015 рік в розмірі 49 тис. 151 грн. 35 коп. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи із меж пред'явлених вимог, враховуючи інтереси дітей, на користь яких стягуються аліменти, матеріальне становище позивачки, яка на даний час не працює, наявності доходів у відповідача, з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожного із повнолітніх дітей щомісячно на період їх навчання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 24 вересня 2007 року, згідно з яким позивач надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати річних відсотків за його використання. Однак [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору належним чином не виконала. В судове засідання представник позивача не з'явивсь, в письмовому поясненні позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоч про розгляд справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно з кредитним договором № б/н від 24 вересня 2007 року позивачем був наданий кредит [PERSON] у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його використання 30 % річних (а.с. 12-18). Станом на 30 листопада 2014 року [PERSON] допустила заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" у сумі 29939 гривень 46 копійок, з яких: - заборгованість за кредитом - 6821 гривня 22 копійки; - заборгованість по процентам - 19165 гривень 77 копійок; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 3952 гривні 47 копійок; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 18782 грн. 68 коп., яка була задоволена рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18.08.2011 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця становить 11156 гривень 78 копійок; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500 гривень; - штраф (процентна складова) - 557 гривень 84 копійки (а.с. 10). Отже заборгованість достягнення становить 12214 гривень 62 копійки (а.с. 7-10). Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала допустивши таким чином заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк". Враховуючи викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 12214 грн. 62 коп., а також стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 09 жовтня 2006 року у сумі 20867,31 грн. заборгованості за кредитом. Мотивуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.10.2006 року [PERSON] 09.10.2006 року отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначають, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Вказують, що відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Зазначають, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, взяті на себе зобов'язання виконував не належним чином, тому станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 26720,68 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4540,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22179,86 грн.. Від даної суми заборгованості віднімається сума, к розмірі 7323,24 грн., яка була задоволена наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.01.2009 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк", різниця становить 19397,44 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 969,87 грн. - штраф (процентна складова), отже заборгованість до стягнення становить 20867,31 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 5751,10 (Долар США), що за курсом 15,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.12.2014 року складає 90637,37 грн. за кредитним договором № б/н від 10.01.2006 року та судових витрат в розмірі 906,37 грн. Мотивуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2006 року [PERSON], 10.01.2006 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначають, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Вказують, що відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Зазначають, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, взяті на себе зобов'язання виконував не належним чином, тому станом на 31.12.2014 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 20370,74 (Долар США), яка складається з наступного: 4920,33 (Долар США) - заборгованість за кредитом; 15100,41 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 350,00 (Долар США) - заборгованість з комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 14923,71 (Долар США), яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2012 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця становить - 5447,03 (Долар США), а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 31,73 (Долар США) - штраф (фіксована частина), 272,35 (Долар США) - штраф (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 5751,10 (Долар США), що за курсом 15,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.12.2014 року складає 90637,37 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ТзОВ "Укрпромбанк", [PERSON],третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту,накладеного 01 липня 2009 року згідно ухвали Рівненського міського суду №2-5801/09,а саме з автомобіля марки "DAEWOO", модель "Mаtiz",рік випуску 2007, тип : легковий Комбі, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Рівненського міського суду від 06 вересня 2013 року позов задоволено,звільнено з-під арешту,накладеного 01 липня 2009 року згідно ухвали Рівненського міського суду №2-5801/09, автомобіль марки "DAEWOO", модель "Mаtiz",рік випуску 2007, тип : легковий Комбі, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER],належний на праві власності [PERSON] Вказують,що судом не вирішено питання стягнення судових витрат згідно вимог ЦПК України в сумі 114 грн. 70 коп. згідно платіжного доручення №STKX0001 від 14 червня 2013 року. В судове засідання представник ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] не з"явились. Заява розглядається у їхню відсутність. Дослідивши матеріали справи,розглянувши заяву,суд приходить до наступного висновку. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд,що ухвалив рішення,може за заявою осіб,які беруть участь у справі,чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалене рішення. Як вбачається із цивільної справи №569/11464/13-ц позивачем при подачу позовної заяви було сплачено судовий збір,який просили стягнути з відповідача,якщо рішенням суду їхній позов буде задоволено. Оскільки позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" задоволена в частині звільнення майна з-під арешту,відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає,що наявні всі підстави для задоволення заяви ПАТ КБ "Приватбанк". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою та просить встановити факт що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про одруження серія ХУ-УА №322510, видане Гостівською сільською радою Отинійського району 09.02.1949р. на ім"я [PERSON] 1930р.н. належить [PERSON] [INFO] Свої вимоги мотивує наступним. Заявник, [PERSON] є дочкою [PERSON]. ЇЇ мама [PERSON] в 1949 році одружилась з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище з "Іванойко" на "Стандричук", про що Гостівською сільською радою Отинійського району вчинено актовий запис №4 від 09.02.1949р. та видано свідоцтво про одруження серії ХУ-УА №322510. У вказаному свідоцтві про одруження в графі "рік народження" матері вказано 1930 рік, хоча насправді вона народилась 1928 року. 28.10.2002 року [PERSON] померла. На даний час, у зв"язку з переселенням мами заявниці є можливість безперешкодно отримати довготермінову візу [PERSON] та можливість безперешкодно відвідувати місце народження мами. Дана помилка є перешкодою для оформлення візи, а тому, він змушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не прибула. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не прибув. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд заяву задовольняє з наступних підстав. З копії свідоцтва про одруження серія ХУ-УА №322510, встановлено, що Гостівською сільською радою Отинійського району 09.02.1949р. зареєстровано шлюб між [PERSON] 1930р.н. та [PERSON]. Згідно архівної довідки № П013959 від 11.11.2015р. встановлено, що [PERSON] 1928 рн.н. у 1946 році була переселена з с.Переводів, Грубешівського повіту, Люблінського воєводства, [PERSON] у Тернопільську область. З дослідженого свідоцтва про смерть серія І-СГ № 451988 встановлено, що [PERSON], 08.03.1928р.н. померла 29.10.2002 року. Також, згідно свідоцтва про народження серія І-УР №352653 встановлено, що батьками заявниці були [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що при заповненні свідоцтва про одруження допущені розбіжності в даті народження мами заявниці, а саме, замість «1928р.н.», вказано «1930р.н.». З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

В поданій заяві ставиться питання про встановлення факту родинних відносин, згідно якого заявник [PERSON] (до одруження [PERSON]) І.М. є двоюрідною внучкою [PERSON], яка померла 10 квітня 2005 року. Заява обґрунтована тим, що після смерті [PERSON] (до одруження [PERSON]) Г.Є. відкрилась спадщина, яка відповідно до заповіту залишена їй та заінтересованим особам [PERSON], [PERSON], у зв"язку з відсутністю свідоцтва про одруження бабусі заявника [PERSON]Є, яка є рідною сестрою спадкодавця, заявник позбавлена можливості належним чином оформити спадщину після [PERSON]. Заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги за вищевикладених обставин. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою заявника, заявник [PERSON] є двоюрідною внучкою [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що заявник [PERSON] є двоюрідною внучкою [PERSON]. Згідно заяви від 09 листопада 2017 року заінтересована особа [PERSON] просить розглянути справу за відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заява підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Заявником по справі є [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO], батьками якої згідно копії свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження останньої її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження від 02 грудня 1949 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], останні зазначені також батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 15 лютого 1950 року. Згідно копії повторного свідоцтва про одруження від 29 серпня 1950 року [PERSON] змінила своє прізвище на "Козій". Повідомленням Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 27 березня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] з підстав відсутності документів на підтвердження факту зміни прізвища бабусі заявника-сестри спадкодавця, з "Радченко" на "Ріпа". [PERSON] померла 06 листопада 2002 року в м.Тюмень Тюменської області Росія. [PERSON] померла 10 квітня 2005 року в м.Ніжині Чернігівської області. Згідно копії спадкової справи після [PERSON] наявна заява [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON], довідка про склад сім»ї останньої, яка проживала та була зареєстрована одна [INFO]. Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], станом на час розгляду справи відсутні. Із врахуванням викладеного та показань в судовому засіданні свідка [PERSON] встановлені підстави для встановлення факту, згідно якого заявник є двоюрідною внучкою [PERSON], яка померла 10 квітня 2005 року, заявник позбавлена можливості встановити даний факт в позасудовому порядку. Відомості про наявність спору про спадщину спадкодавця [PERSON] відсутні, встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для реалізації спадкових прав після [PERSON]

Outcome: approved