Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій з урахуванням уточнень, просила встановити факт постійного проживання її батька [PERSON], [INFO], станом до 24 серпня 1991 року на території України, а саме: в селі Коваленківка, Шенгурівської селищної ради, Кобеляцького району, Полтавської області. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона з 29.04.1992 постійно проживає на території України. 22.02.2018 звернулась до Горішньоплавнівського міського сектору УДМС України в Полтавській області з питань набуття нею громадянства України за територіальним походженням. Проте їй було рекомендовано встановити факт проживання її батька на території Україн до 24.08.1991 в судовому порядку, тому звернулась із відповідною заявою.\~ В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, доходить висновку про\~ обґрунтованість заявлених вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії ГИ №511304 (а.с.12). Як убачається з письмової відповіді від 01.03.2018 №47/677 Горішньоплавнівського міського сектору УДМС України в Полтавській області на звернення [PERSON], особа, яка має право на набуття громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство», крім документів, передбачених п.п. «а-в» Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, подає документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених в абзаці 1 п.27 цього Порядку (а.с.7). У звязку з відсутністю такого документу, заявнику було розяснено право звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Факт постійного проживання батька заявника [PERSON], [INFO], станом до 24 серпня 1991 року на території України, а саме в селі Коваленківка, Шенгурівської селищної ради, Кобеляцького району, Полтавської області підтверджується наступними письмовими доказами по справі: довідкою Шенгурівської селищної ради Кобеляцького району Полтавської області від 27.12.2017, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав в [INFO] з 18.01.1991 (а.с.8); копією запису у домовій книзі, завіреною Шенгурівською селищною радою, Кобеляцького району, Полтавської області (а.с.10-11); записом у трудовій книжці колгоспника [PERSON] з відмітками про членство та працевлаштування в колгоспі «Білорусія» Шенгурівської селищної ради, Кобеляцького району, Полтавської області, з 23.05.1990 по 09.03.2000 (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ №299086 [PERSON], 23 червня 2015 року помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області зроблено відповідний актовий запис за №324 (а.с.13). Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України\~«Про громадянство України»\~від 18.01.2001 № 2235-ІІІ, Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215. За положеннями ч.1\~ст.8 Законом України\~«Про громадянство України»\~та п.27 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до\~Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Суд зазначає, що належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. За приписами п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Суд зазначає, що у відповідності до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.\~\~ Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Оскільки у заявника відсутній документ, що підтверджує факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року її батька на території України, остання обрала вірний спосіб захисту своїх прав, а саме звернулась до суду із відповідною заявою про встановлення факту, що має для неї юридичне значення щодо набуття нею громадянства України за походженням, вона в повному обсязі обґрунтувала свої вимоги та підтвердила їх доказами, тому суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення її заяви.

Outcome: approved