Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 19.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3046, вчинений приватним нотаріусом Київо-Святошинського району Київської області Грисюк Оленою Василівною від 06.05.2021 року щодо звернення стягнення грошової суми в розмірі 47831,36 грн., зупинити дію виконавчого провадження №65613129 від 06.05.2021 року на час розгляду справи, стягнути з ТОВ "Вердикт Капітал", як ініціатора виконання виконавчого напису на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. Ухвалою від 23.07.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 13.08.2021 року позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву, уточнену відповідно до ухвали суду від 23.07.2021 року, якою виправлені недоліки, що були підставою для залишення позовної заяви без руху. Ухвалою від 14.09.2021 року провадження у справі відкрито. 06.10.2021 року задоволено клопотання позивача про заміну третьої особи на відповідача, а саме приватного виконавця Шевченко Тетяни Сергіївни. 02.11.2021 року позивачем до суду подано заяву про зміну позовних вимог, в якій позивач просить: скасувати позовну вимогу про стягнення коштів по сплаті судового збору; зобов`язати приватного виконавця повернути позивачу всі кошти, стягнені з заробітної плати згідно постанови виконавчого провадження; зобов`язати приватного виконавця зупинити виконавче провадження під час судового розгляду на підставі законних вимог, докладених у заяві до приватного виконавця. Ухвалою суду від 30.11.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною за реєстровим №3046, згідно якого з [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суму 47831,36 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач приватний нотаріус Грисюк О.В. правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористалась, до судового засідання повторно не з`явилась, повідомлялась належним чином. Відповідач приватний виконавець Шевченко Т.С. правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористалась, до судового засідання повторно не з`явилась, повідомлялась належним чином. Представник третьої особи ТОВ "Вердикт Капітал" до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв щодо розгляду справи не надав, повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що 05.07.2021 року дізнався, що 31.05.2021 року постановою №13581 приватного виконавця м. Одеси Шевченко Т.С. відкрито виконавче провадження №65613129 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. №3046 від 06.05.2021 року про звернення стягнення та задоволення вимоги ТОВ "Вердикт Капітал" про стягнення з [PERSON] коштів - 47831,36 грн. Позивач зазначає про неправомірність вказаного виконавчого напису, оскільки наявний спір щодо розміру заборгованості та особи стягувача, так як кредитний договір укладався з ПАТ "Родовід Банк", а не з ТОВ "Вердикт Капітал". Окрім того заява про вчинення виконавчого напису була подана після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , [INFO] , який є Боржником за Кредитним договором Ск-1036-013781/7-2008 від 03.07.2008 року, укладеним з ПАТ "Родовід Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 23 від 04.07.2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованість за Кредитним договором Ск-1036-013781/7-2008 від 03.07.2008 року. Відповідно до вказаного виконавчого напису строк платежу за Кредитним договором Ск-1036-013781/7-2008 від 03.07.2008 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.07.2019 року по 09.04.2021 року. Сума заборгованості складає 47181,36 грн. Згідно з Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №65613129 від 31.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №3046, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 47831,36 грн. Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 року №4 та на підставі підпунктів "е", "з" та "і" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 за №6014 на ім`я [PERSON] , анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2021 року №3897/5. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 30, статті 30-1 Закону, нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни припинено з 02.11.2021 року згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.11.2021 №1633/6 "Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.". IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом встановлено, що на підставі виконавчого напису нотаріуса №3046 від 06.05.2021 року, здійсненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, відкрито виконавче провадження ВП №65613129 та відповідно звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . При ухваленні рішення суд враховує практику Верховного Суду, викладену в постанові від 06.05.2021 року по справі №320/7932/16-ц, в якій зокрема зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд вважає, що для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. Витребувані судом матеріали нотаріальної справи щодо здійснення виконавчого напису, відповідачами суду надані не були. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку безспірність вимог ТОВ "Вердикт Капітал" не підтверджена. При цьому при ухваленні рішення судом враховується, що 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вказані доповнення надавали можливість здійснення виконавчих написів нотаріусів не лише на підставі нотаріально посвідчених договорів, але й кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису №3046, вчиненого 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог [PERSON] про повернення коштів, стягнутих з заробітної плати згідно постанови виконавчого провадження суд зазначає, що в даному судовому провадженні вказані вимоги не підлягають задоволенню. При цьому суд роз`яснює, що позивач [PERSON] має право звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів з ТОВ "Вердикт Капітал" на підставі ст. 1212 ЦК України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial