Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, що складається із 1/2 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями по [ADDRESS], яку він як спадкоємець за заповітом прийняв, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступив в оперативне управління спадковим майном, крім того [INFO] померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, що складається із 1/2 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями по [ADDRESS], яку він як спадкоємець за заповітом прийняв, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не може оформити прийняття спадщини, оскільки спадкодавці, які були подружжям, яке придбало спірне нерухоме майно під час шлюбу, при житті не зареєстрували право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, в зв»язку з чим постановою приватного нотаріуса від 15.07.2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на ім"я спадкодавців, а тому просить встановити факт належності заповіту посвідченого 01.12.1989 року на його користь [PERSON], факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] як чоловіка і дружини, та які є його дідом і бабою, визнати за ним право власності на будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] письмовою заявою підтримав позов у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] письмовою заявою позовні вимоги визнала та не заперечує щодо визнання права власності за позивачем [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті діда та баби. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. [PERSON] помер [INFO] (актовий запис №223) згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] (актовий запис №311) згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.9). Із довідки КП "Житлосервіс" №11066 від 28.08.2015 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] з яким на день смерті [INFO] були зареєстровані та проживали дружина [PERSON], онук [PERSON] Згідно заповіту нотаріально посвідченого 01.12.1989 року [PERSON] заповів будинковолодіння в [ADDRESS] [PERSON] Згідно заповіту нотаріально посвідченого 22.10.1991 року [PERSON] заповіла будинковолодіння в [ADDRESS] [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкодавцем [PERSON] за заповітом від 01.12.1989 року, з яким перебуває у родинних відносинах як онук із дідом, та даний заповіт належить позивачеві як правовстановлюючий документ. Також, [PERSON] є спадкодавцем [PERSON] за заповітом від 22.10.1991 року, з якою перебуває у родинних відносинах як онук із бабою. Крім того, судом із оглянутих доказів з»ясовано, що [PERSON] та [PERSON] дійсно є чоловіком і дружиною, і під час шлюбу набули в 1969 році право спільної сумісної власності на майно подружжя у виді будинковолодіння в [ADDRESS], яке належить їм у рівних долях згідно положень ст.28 КпШС України, та при житті кожен посвідчив заповіт на належну частину нерухомого майна на користь позивача. Із матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння №725 по [ADDRESS] за 1973 рік, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого РОБТІ 03.07.2015 року, довідки РОБТІ №219 від 03.07.2015 року вбачається, що [PERSON] на відведеній під індивідуальне житлове будівництво земельній ділянці збудував житловий будинок з надвірними будівлями в 1969 році відповідно до проекту, який розташований в [ADDRESS] провів обов"язкову інвентаризацію домоволодіння в 1973 році, яка погашена в 2015 році і на даний час інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 99615 грн., право власності на будинковолодіння не зареєстроване. Згідно роз"яснень п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки, спірний житловий будинок з надвірними будівлями знаходиться в м.Сарни Рівненської області, то згідно діючого в 1969 році та в подальшому законодавства, зокрема положень ст.ст.86,100,101 ЦК України, 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність 13.12.1995 року, обов"язковій державній реєстрації будинок не підлягав, однак перебачалась обов"язкова реєстрація (інвентаризація) будинку у місті, селищі, яка проведена згідно інвентаризаційної справи на домоволодіння [ADDRESS] в 1973 році, довідки РОБТІ №219 від 03.07.2015 року, якими підтверджується інвентаризаційна вартість спірного домоволодіння, суд, оцінюючи в сукупності правовстановлюючі документи щодо правового режиму земельної ділянки, забудови, щодо проведення спадкодавцем інвентаризації спірного будинковолодіння, яка свідчить про спорудження будинку в 1969 році з дотриманням при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм, що також підтверджує оглянутий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вважає, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] дійсно належить на праві власності подружжю [PERSON] і не є самочинним будівництвом, в зв"язку з чим спірне нерухоме майно входить до спадкової маси після смерті [PERSON], [PERSON] Згідно з ч.1 ст.561 ЦК УРСР в редакції 1963 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, в зв"язку з чим у спадкоємця, який прийняв спадщину, право власності на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Оскільки, на день смерті [PERSON] [INFO] його онук [PERSON] проживав з ним постійно, то з дня відкриття спадщини у виді 1/2 будинковолодіння по [ADDRESS] прийняв її як спадкоємець за заповітом, вступивши в оперативне управління спадковим майном, в зв"язку з чим дана спадщина належить позивачеві на праві власності. Постановою приватного нотаріуса Сарненської РНО від 15.07.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу на нерухоме спірне майно (а.с.22). Із довідки КП "Житлосервіс" №8147 від 14.07.2015 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] з якою на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину у виді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] після смерті баби [PERSON], так як постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого відмовлено згідно діючого законодавства, що є підставами вважати доведеним факт прийняття спадщини останнім після смерті спадкодавця. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає законним і обґрунтованим звернення [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved