Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

27.03.2014 року та 05.09.2014р. уточнено, [PERSON] звернулася до суду з позовом до\- виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами [ADDRESS], як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування вказує, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], якій належав житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] Рішенням Тернівського райсуду м.Кривого Рогу від 18.06.2013 року встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, та факт прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. [INFO] року помер її брат [PERSON], так і не отримавши спадщину після смерті матері, вона є єдиною спадкоємицею, оскільки дітей та сім'ї у брата не було, на час смерті брата вона була неповнолітньою, тому вважається такою, що спадщину прийняла. Оскільки на спадкове домоволодіння відсутні право установчі документи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно технічного висновку вказані забудови відповідають технічним нормам, будівництво не порушує прав інших землекористувачів, відповідає технічним нормам, просить визнати за нею право власності на спадщину. Позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач Виконком направив суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи в відсутності представника. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність бабусі позивача житлового будинку з господарчими спорудами № спорудами [ADDRESS], відсутність спору між спадкоємцями, право на спадкування, прийняття спадщини, виділення земельної ділянки під забудову, реєстрація спадкодавця у спадковому домоволодінні, факт прийняття позивачем спадщини, підтверджується наданими позивачем доказами. Згідно ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти подружжя, та батьки. За правилами ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст.3 ч.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"- права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за умови…якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948р. передбачалось право громадян на купівлі і будівництво індивідуальних житлових будинків. Пунктом 2 постанови Ради міністрів СРСР від 26.08.1948р. "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948р. "Про право громадян на купівлі і будівництво індивідуальних житлових будинків" було визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міста, селищ, земель держземфонду і держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього житла з додержанням вимог законодавства. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦКта Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Будівництво спадкового житлового будинку здійснювалось відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. На підставі ст.ст. 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved