Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 07 грудня 2020 року [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду із даним позовом, посилаються на те, що 26 липня 2019 року о 22 год. 30 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки GEELY JL7162, реєстраційний номер [NUMBER] , на ділянці автодороги Н-10 Стрий- Чернівці-Мамалига, по вул. Ольги Кобилянської в селі Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області у напрямку м. Чернівці, вчинив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 27 липня 2019 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019090000000467 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки GEELY JL7162, реєстраційний номер [NUMBER] , - на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АМ7856012 у AT «СГ «ТАС» (приватне). 26 серпня 2019 року на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне) було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах сина потерпілого - [PERSON] на суму 35 038, 00 грн (моральна шкода та витрати на поховання); дружини потерпілого - [PERSON] на суму 175 266, 00 грн (моральна шкода та відшкодування на утримання) за шкоду, заподіяну автомобілем марки GEELY JL7162, реєстраційний номер [NUMBER] . Загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю [PERSON] , складає 200 000,00 грн в межах встановлених лімітів. Листом від 04 вересня 2019 року AT «СГ «ТАС» (приватне) повідомило про те, що строк розгляду страхової справи призупинено та рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання страховою компанією відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП. 23 листопада 2020 року на адресу AT «СГ «ТАС» (приватне) було надіслано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування, належного [PERSON] та [PERSON] .. З таким рішенням AT «СГ «ТАС» (приватне) про зупинення строків розгляду страхової справи і відтермінування прийняття рішення про виплату страхового відшкодування не погоджуються, вважають його безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід - [PERSON] , а тому цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки GEELY JL7162, реєстраційний номер [NUMBER] , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю [PERSON] , становить 200 000 (двісті тисяч) грн 00 коп (у межах, встановлених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року № 566, чинним станом на дату ДТП): Для сина потерпілого - [PERSON] : моральна шкода - 25 038, 00 грн; Для дружини потерпілого - [PERSON] : моральна шкода - 25 038, 00 грн.; відшкодування на утримання - 149 924, 00 грн. Тому просять суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» користь [PERSON] - страхове відшкодування у розмірі - 25 038 гривень 00 копійок; - пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2825 гривень 17 копійок, - три відсотки річних у розмірі 755 гривень 26 копійок, - інфляційні втрати у розмірі 629 гривень 71 копійка, а всього разом - 4210 гривень 10 копійок.; - понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень 00 копійок; на користь [PERSON] - страхове відшкодування у розмірі 174 962 гривні 00 копійок.; - пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 19 741 гривня 85 копійок, - три відсотки річних у розмірі 5277 гривень 62 копійки, - інфляційні втрати у розмірі 4400 гривень 33 копійки, а всього разом - 29 419 гривень 80 копійок.; - понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень 00 копійок. 01.02.2021 року від представника АТ «СГ «ТАС» Ніколаєв В.В. поступив відзив, відповідно до якого вказують, що АТ «СГ «ТАС» при наявних документах не може погодитися з вимогами Позивача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів про встановлення судом вини особи, відповідальність якої застрахована у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто доказів виникнення цивільно-правової відповідальності. Позивачі у своїй позовній заяві вимагає відшкодувати витрати на поховання на загальну суму 10 000,00 грн. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі , встановлених законом на день настання страхового випадку. Таким чином, відповідно до законодавства, особи, які взяли на себе витрати на поховання , мають право на отримання страхового відшкодування від АТ «СГ «ТАС» (приватне) в межах документально підтверджених витрат, які були понесені ними з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу, або калумбарну нішу, а отже інші витрати, які не відповідають вищевикладеним вимогам не підлягають відшкодуванню, зокрема витрати на поминальній обід та інші непрямі збитки. АТ «СГ «ТАС» (приватне) зробило попередній обрахунок витрат на поховання згідно поданих Позивачами документів до позовної заяви, які складають 10000,00 грн. АТ «СГ «ТАС» (приватне) відшкодовує Позивачам витрати на поховання, після розгляду кримінальної справи. Позивачі у своїй позовній заяві вимагає стягнути з АТ «СГ «ТАС» (приватне) моральну шкоду у розмірі 50 076,00 грн. Згідно п.27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик (у випадках передбачених підпунктом «г» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41 цього Закону, - МТСБУ») відшкодовує моральну шкоду , заподіяну смертю фізичної особи , її чоловіку (дружині) , батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) . Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Таким чином , АТ «СГ «ТАС» (приватне) може бути відшкодована моральна шкода заподіяну смертю фізичної особи , її чоловіку (дружині) , батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим), розмір якої не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами чоловіку (дружині) , батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) загиблої особи , таким чином АТ «СГ «ТАС» (приватне) відшкодовує моральну шкоду Позивачам , лише за умови відсутності батьків померлого, чоловіка померлої та інших дітей у потерпілого та після розгляду кримінальної справи. Позивачі у своїй позовній заяві вимагає відшкодування шкоди заподіяну смертю потерпілого. АТ «СГ «ТАС» (приватне) буде відшкодована шкода заподіяну смертю потерпілого, розмір якої не перевищує 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку у розмірі 150 228,00 грн. після розгляду кримінальної справи та при умові подання документів , що підтверджують перебування на утриманні згідно п.35.2 «Е» ст.. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказують, що на даний час АТ «СГ «ТАС» (приватне) , відповідно до чинного законодавства України , не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування , оскільки Позивачами не дотриманий передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування, який встановлений спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не розглянута кримінальна справа. А тому просять відмовити Позивачам у задоволенні позовних до АТ «СГ «ТАС» (приватне) в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. 22.02.2021 року від представника позивачів адвоката Ільківа М.М. поступила відповідь на відзив, відповідно до якої вказує, що відповідач у відзиві вказав на те, що у даному випадку цивільно - правова відповідальність водія не виникла, адже вина водія у спричиненні дорожньо - транспортної пригоди не є доведеною. Очевидним є те, що для настання цивільно-правової відповідальності не є обов`язковим наявність вини, як одного з чотирьох елементів для притягнення до відповідальності. Крім того, враховуючи активний розвиток та збільшення обсягів використання джерел підвищеної небезпеки учасниками дорожнього руху, законотворцем було введено у правову систему України інститут страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в рамках чого Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" набрав чинності. Згідно з статтею 6 вищевказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна ' пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отож, доводи відповідача про відсутність цивільно правової відповідальності у водія транспортного засобу є безпідставними. Відповідач у своєму відзиві аналізує визначення поняття «поховання померлого», вказуючи на те, що «витрати на поминальний обід» не входять у вищевказане коло дій, пов`язаних з похованням. Зазначає, що відповідач неуважно ознайомився із позовними вимогами, адже позивачі не просять стягнення страхового відшкодування у вигляді витрат на поховання. Так, позивачем [PERSON] були здійснені витрати на поховання, проте вони перебувають за межами страхового ліміту у розмірі 200 000 грн. 00 коп, тому не підлягають відшкодуванню. Як наслідок, загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю [PERSON] , становить 200 000 (двісті тисяч) грн.. 00 коп. (у межах, встановлених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року № 566, чинним станом на дату ДТП): Для сина потерпілого - [PERSON] : моральна шкода - 25 038, 00 грн; Для дружини потерпілого - [PERSON] : моральна шкода - 25 038, 00 грн. відшкодування на утримання - 149 924, 00 грн.. 27 серпня 2019 року на адресу Відповідача було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, в додатках до якої документально підтверджувалося те, що єдиними родичами, які мають право на відшкодування моральної шкоди, є [PERSON] та [PERSON] а заява про виплату страхового відшкодування та її додатки були долучені як докази до позову від 27 листопада 2020 року. Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. З урахуванням зазначеної норми закону, пішохід не є джерелом підвищеної небезпеки, а тому наявність чи відсутність вини пішохода у настанні дорожньо-транспортної пригоди не може бути підставою для покладення на нього зобов`язання із відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Верховний Суд України 03.12.2014 року при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Однак у даній ситуації, смерть потерпілого настала в результаті наїзду на нього одного автомобіля. Таким чином, прийняття Відповідачем рішення про зупинення строків розгляду у виплаті страхового відшкодування через відсутність постанови слідчого/вироку суду є необгрунтованим та таким, що не ґрунтується на нормах спеціального Закону та порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. Тому просять суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди в повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно витягу з ЄРДР від 27.07.2019 року, 26.07.2019 року 26 липня 2019 року о 22 год. 30 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки GEELY JL7162, реєстраційний номер [NUMBER] , на ділянці автодороги Н-10 Стрий- Чернівці-Мамалига, по вул. Ольги Кобилянської в селі Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області у напрямку м. Чернівці, вчинив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 27 липня 2019 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019090000000467 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. (а.с. 10). Відповідальність водія [PERSON] була застрахована у АТ «СГ «ТАС» згідно полісу № АМ7856012 . (а.с. 11). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , [INFO] , помер, наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 липня 2019 року(а.с. 12). 27 серпня 2019 року представник заявників директор ТОВ «ЮК «Центр авто виплат поліс» Шелепінський О.М. звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в інтересах сина потерпілого - [PERSON] на суму 35 038, 00 грн (моральна шкода та витрати на поховання); дружини потерпілого - [PERSON] на суму 175 266, 00 грн (моральна шкода та відшкодування на утримання) за шкоду, заподіяну автомобілем марки GEELY JL7162, реєстраційний номер [NUMBER] . Загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю [PERSON] , складає 200 000,00 грн в межах встановлених лімітів. (а.с. 8-9). 04.09. 2019 року Шелепінський О.М. отримав лист АТ «СГ «ТАС» відповідно до якого, повідомили про те, що строк розгляду страхової справи призупинено та рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання страховою компанією відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП.(а.с. 33-34). 23 листопада 2020 року на адресу AT «СГ «ТАС» було надіслано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування, належного [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35-40). Той факт, що позивач [PERSON] дійсно являється дружиною померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17 квітня 1971 року(а.с. 19). Той факт, що позивач [PERSON] дійсно являється сином померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 січня 1997 року, копією свідоцтва про переміну прізвища, імені , по батькові серії [NUMBER] від 17 січня 1997 року відповідно до якого громадянин [PERSON] перемінив прізвище, ім`я, по батькові на [PERSON] (а.с. 14-15). Відповідно до довідки Ліснослобідської сільської ради № 516 від 07.08.2019 року, про те, що громадянин [PERSON] [INFO] , до дня своєї смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані: дружина - [PERSON] [INFO] (а.с. 13). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст.3 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно ч.3 ст.27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Пунктом 27.1. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. 27.2. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно до ст.36.2. Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2019 року становить 4173 гривень. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула третя особа - пішохід [PERSON] , трапилась за участю автомобіля "GEELY JL7162", реєстраційний номер [NUMBER] , який є забезпеченим транспортним засобом згідно полісу № АМ7856012. Дорожньо-траспортна пригода (страховий випадок) трапився 27.07.2019 р. і мінімальний розмір заробітної плати на цей момент становив 4173грн. Отже, позивачі мають право на отримання відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 076,00 грн. (4173,00 х 12 = 50076 грн) Відповідач не узгодив з потерпілими особами розмір страхового відшкодування і не виплатив його у встановлений ст.. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк. Тому у позивачів виникло право на відшкодування пені, 3% річних та інфляційних втрат з 27.11.2019 року. Суд вважає поданий ними розрахунок (а.с.6,7) вірним. Крім того суд вважає доведеною ту обставину, що позивач [PERSON] має право на відшкодування на утримання, в розмірі, передбаченому статтею 27.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Що стосується аргументів відповідача, суд їх відхиляє з огляду на таке Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід [PERSON] , і цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "GEELY JL7162", реєстраційний номер [NUMBER] , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Отже, відсутність рішення, яке набрало законної сили у кримінальному провадженні не перешкоджає здійсненню страхової виплати. Таким чином, відмова AT «СГ «ТАС» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачів на отримання страхового кодування. Тому суд вважає позов підставним. VI. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з AT «СГ «ТАС» підлягає стягненню на користь держави сума судового збору- 1% від ціни позову- 2336 гривень 30 коп. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу на користь позивачів у розмірі по 10000 грн. суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанціями. Адвокат у судовому засіданні участь приймав лише один раз, позовні вимоги обох позивачів випливають з одних і тих самих правовідносин, аналізу підлягали одні і ті ж докази, а тому суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, розміром позовних вимог, , тому на підставі ч. 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 5000 грн. кожному з позивачів.

Outcome: approved