Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Виконавчий комітет Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, як орган опіки звернувся в суд з позовом в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обгрунтування якого зазначив, що відповідач являється матір"ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 30.07.2019 року №75 "Про затвердження висновку органу опіки і піклування Ушомирської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] " вбачається, що відповідачі тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо створення належних умов для здорового фізичного, духовного та морального розвитку своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] . Відповідачі тривалий час проживають окремо від дітей, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, ніде не працюють, мають тимчасовий заробіток, за місцем проживання характеризуються негативно. Діти, [PERSON] та [PERSON] , з 1-го класу навчалися в Ушомирській школі-інтернаті. За весь час перебування дітей в державному закладі батьки жодного разу їх не провідували, не надавали матеріальної допомоги на утримання, не цікавилися життям та здоров`ям, тобто не виявили щодо дітей батьківського піклування. З батьками неповнолітніх дітей постійно проводилася профілактична робота працівниками поліції, але вони продовжували систематично ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за дітьми. Тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом і поданою заявою просив розглянути справу про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягнення аліментів лише стосовно матері [PERSON] , оскільки батько [PERSON] помер. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином неодноразово повідомленою про час та місце судового розгляду, також був повідомлена оголошенням про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua, в судове засідання не прибула, будь-яких заяв та клопотань не подала. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши подані позивачем письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти, [PERSON] та [PERSON] , з 1-го класу навчалися в Ушомирській школі-інтернаті. В даний час неповнолітній [PERSON] продовжує навчатися в Ушомирській школі-інтернаті, де і знаходиться на повному державному утриманні, а неповнолітня [PERSON] у 2019 році закінчила школу-інтернат та вступила на навчання в ПТУ м. Житомира, що підтверджується довідкою КНЗ "Ушомирська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів" Житомирської обласної ради від 05.08.2019 року №№38, 39. Згідно довідки-характеристики Ушомирської сільської ради від 06.08.2019 року №2047 відповідач [PERSON] тривалий час проживає окремо від дітей, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ніде офіційно не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання, не цікавилися їх життям та здоров`ям, тобто не виявляє щодо дітей батьківського піклування. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 30 липня 2019 року [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо створення належних умов для здорового фізичного, духовного та морального розвитку своїх дітей: [PERSON] та [PERSON] , тому орган опіки і піклування Ушомирської сільської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що відповідач за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя Нормами частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання неповнолітніх дітей, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у їх вихованні. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дітей, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка порушує батьківські обов`язки, діючи в інтересах неповнолітніх дітей, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" та ст.166 ч.3 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатною, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved