Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2 434 грн. 27 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.12.2015 року по день ухвалення судом рішення, виходячи із розрахунку 207 грн. 33 коп. середньоденного заробітку. Вимоги заявленого позову [PERSON] обґрунтовував тим, що він працював у відповідача, і після його звільнення з роботи 07.12.2015 року за угодою сторін, на підставі п.1 статті 36 КЗпП України, ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" не виплатило позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 2 434 грн. 27 коп. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.12.2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" на користь [PERSON]: заборгованість по заробітній платі в сумі 2 434 грн. 27 коп.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 51 625 грн. 17 коп., сума вказана без утримання податків та інших обов'язкових платежів. Судом стягнуто з публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. В апеляційній скарзі ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 51 625 грн. 17 коп. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його судом ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, при неповному встановленні судом обставин, що мають значення для справи. ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" вказує, що судом першої інстанції залишено без уваги ту обставину, що при звільненні позивача відповідачем йому не виплачена сума в розмірі 2 434 грн. 27 коп., що становить 57,7 % від розміру середньої заробітної плати [PERSON], який згідно довідки підприємства складає 4 221 грн. 26 коп. ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необґрунтовано не було прийнято до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 27.04.2016 року у справі №6-113цс16, яка є обов'язковою для застосування. Доводи апеляційної скарги вказують, що при звільненні позивача відповідачем йому не виплачена сума в розмірі 2 434 грн. 27 коп., що становить 57,7% від розміру середньої заробітної плати [PERSON], який згідно довідки підприємства складає 4 221 грн. 26 коп., при цьому суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача 51 625 грн.17 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Тобто, як зазначає ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів", розмір заборгованості неспіврозмірно менший, ніж розмір стягнутого судом першої інстанції середнього заробітку за час затримки розрахунку. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.12.2016 року ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" не оскаржується. Відповідно до приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи апеляційним судом, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.12.2016 року необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутого з публічного акціонерного товариства ''Чернігівський завод радіоприладів'' на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 51 625 грн. 17 коп. до 29 787 (двадцяти дев'яти тисяч сімсот восьмидесяти семи) грн. 72 коп., з якого належить утримати податки та обов'язкові платежі. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.12.2016 року ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" не оскаржується. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача (а.с.4). 07.12.2015 року [PERSON] був звільнений з посади слюсаря-складальника радіоелектронної апаратури та приладів ПАТ ''Чернігівський завод радіоприладів'' за угодою сторін, відповідно до п.1 статті 36 КЗпП України (а.с.4). Як вбачається з довідки ПАТ ''Чернігівський завод радіоприладів'' від 28.11.2016 року №466/670 (а.с.18), заборгованість відповідача перед позивачем при звільненні, станом на 10.11.2016 року складає 2 434 грн. 27 коп. Згідно довідки відповідача від 28.11.2016 року №466/671 (а.с.19), середньомісячний заробіток [PERSON] становить 4 221 грн. 26 коп. без утримання податку і обов'язкових платежів. Як вбачається з оскаржуваної частини рішення суду першої інстанції від 02.12.2016 року, судом стягнуто з ПАТ ''Чернігівський завод радіоприладів'' на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 51 625 грн. 17 коп., сума вказана без утримання податків і інших обов'язкових платежів (а.с.37-39). При цьому суд першої інстанції виходив з наступного розрахунку: 249 робочих днів за період з 08.12.2015 року по 02.12.2016 року х 207 грн. 33 коп.(розмір середньоденної заробітної плати позивача, визнаний представником відповідача) = 51 625 грн. 17 коп. Доводи апеляційної скарги зазначають, що при вирішенні вимог заявленого позову в оскаржуваній частині судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену ним у постанові від 27.04.2016 року у справі за №6-113цс16, обов'язковість якої регламентована приписами статті 360/7 ЦПК України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу. Разом із тим при розгляді даної справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також ту обставину, що середньомісячний заробіток позивача становить 4 221 грн. 26 коп. (без утримання податку і обов'язкових платежів), згідно довідки відповідача (а.с. 19), апеляційний суд приходить до висновку, що розмір невиплаченої позивачу відповідачем при звільненні заробітної плати - 2 434 грн. 27 коп. становить 57,7% від середньомісячного заробітку позивача. Суд першої інстанції, визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, виходив з наступного розрахунку: 249 робочих днів за період з 08.12.2015 року по 02.12.2016 року х 207 грн. 33 коп. (розмір середньоденної заробітної плати позивача, визнаний представником відповідача) = 51 625 грн. 17 коп. При цьому 57,7% від суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить: 51 625 грн. 17 коп. х 57,7% = 29 787 грн. 72 коп. Необхідно зазначити, що в судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ ''Чернігівський завод радіоприладів" частково визнала вимоги заявленого позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме, в розмірі 29 787 грн. 72 коп., з якого належить утримати податки та обов'язкові платежі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти зміни апеляційним судом рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.12.2016 року, та відповідно, зменшення розміру стягнутого з публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 51 625 грн. 17 коп. до 29 787 (двадцяти дев'яти тисяч сімсот восьмидесяти семи) грн. 72 коп., з якого належить утримати податки та обов'язкові платежі. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також приписи статті 174 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що часткове визнання представником відповідача, яка представляє інтереси ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" на підставі довіреності №466/683 від 01.12.2016 року (а.с.58), вимог заявленого позову у вказаній частині позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" задовольнити частково, при цьому рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.12.2016 року змінити, зменшивши розмір стягнутого з публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 51 625 грн. 17 коп. до 29 787 (двадцяти дев'яти тисяч сімсот восьмидесяти семи) грн. 72 коп., з якого належить утримати податки та обов'язкові платежі. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.12.2016 року не оскаржується.

Outcome: partial