Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування. Свій позов обгрунтовує тим, що 30.11.2015р. біля 18 год. 40 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «CHEVROLET-LACETTI», д.н.з. [NUMBER] та здійснюючи виїзд з дороги, яка веде до гаражів, на проїжджу дорогу по вулиці Сахарова, недалеко від будинку №2 у м.Дрогобичі, Львівської області, на його переконання, порушив Правила дорожнього руху і здійснив зіткнення з велосипедом, яким він керував, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №717 від 12.01.2016 у вигляді закритої важкої тупої травми органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву правої долі печінки з крововиливом в черевну порожнину, забій правої нирки, синці на спинковій поверхні лівого променево-зап»ясного суглобу, на зовнішній поверхні в середі, третині правого стегна, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження згідно вказаного висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними для життя момент в момент їх заподіяння. За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди, 30.11.2015р. СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12015140110002659 від 30.11.2015р. за ч.2 ст.286 КК України. По даний час слідчим у кримінальному провадженні не прийнято остаточного рішення. На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «CHEVROLET-LACETTI», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», що підтверджується даними Централізованої бази даних Моторно ( транспортного) страхового бюро України. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-309цс15 від 11.11.2015р. день ДТП є тим днем, коли позивач довідався про порушення свого права та особу, яка його порушила, і саме з цього часу рахується строк позовної давності вимоги про відшкодування шкоди. За таких обставин вбачається, що строки позовної давності за її вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної йому в результаті ДТП, закінчується 01.12.2018р., а тому незважаючи на те, що рішення у кримінальному провадженні за вказаний фактом на даний час слідчим не прийнято, згідно цього позову з метою недопущення порушення строк позовної давності виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав. Зазначив, що з настанням ДТП - 30.11.2015р., під час якої він отримав тяжкі тілесні ушкодження, з якими тривалий час знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, по даний час володілець джерела підвищеної небезпеки - водій автомобіля марки «CHEVROLET-LACETTI», д.н.з.[NUMBER], [PERSON] не відшкодував йому коштів у рахунок заподіяної йому шкоди. Також страховик - ПАТ «НАСК «Оранта» не сплатив йому жодних коштів у рахунок заподіяної йому шкоди. Крім того, в результаті ДТП, під час якої 30.11.2015р., біля 18.40 год., [PERSON], керуючи автомобілем марки «CHEVROLET-LACETTI», д.н.з. [NUMBER], та здійснюючи виїзд з дороги, яка веде до гаражів, на проїжджу дорогу по вулиці Сахарова, недалеко від будинку №2 у м.Дрогобичі, Львівської області, здійснив зіткнення з велосипедом, яким я керував, в результаті чого я отримав тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №717 від 12.01.2016. У результаті отриманих внаслідок ДТП значних, суттєвих тілесних ушкоджень він невідкладно, 30.11.2015 був доставлений у важкому стані швидкою медичною допомогою у Дрогобицьку міську лікарню №1, де йому в цей же день було проведено хірургічне втручання та встановлений діагноз - закрита травма органів черевної порожнини із пошкодженням внутрішніх органів та органів за очервинного простору, внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний та травматичний шок, травма нирки справа, заочеревинна гематома, забій грудної клітки, закрита тупа травма голови, травматичне пошкодження печінки. У період з 30.11.2015р. по 06.12.2015р. він знаходився у реанімаційному відділенні Дрогобицької міської лікарні №1 та у подальшому по 18.12.2015р. знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні даного медичного закладу, що підтверджується Витягом з історії хвороби стаціонарного хворого №08947. У подальшому після виписки з стаціонарного хірургічного відділення Дрогобицької міської лікарні №1 у зв»язку з отриманими внаслідок ДТП значними тілесними ушкодженнями він з 19.12.2015р. по 10.03.2016р. лікувався амбулаторно вдома, оскільки при виписці з даного медичного закладу йому було рекомендовано продовжити амбулаторне лікування по місцю свого проживання. Зокрема, в січні 2016р. він лікувався амбулаторно в уролога по причині посттравматичного нефросклерозу правої нирки, хронічного пієлонефриту (про що, зокрема, вказано у витязі з медичної картки №01861), а також зазначено у скеруванні лікаря-уролога Дрогобицької міської лікарні №1 [PERSON] від 28.01.2016, в якому зазначено його діагноз захворювання - гостра обструктивна уропатія справа, стан після отриманого лікування з приводу закритої травми органів черевної порожнини. 02.02.2016р. по скеруванню лікаря Трускавецької міської лікарні він проходив томографію у місті Львові у ТзОВ «АБСолютМЕД» (згідно протоколу обстеження від 02.02.2016р.) з метою діагностики та подальшого лікування у зв»язку з отриманими внаслідок ДТП травмами і за проведення даної спіральної комп»ютерної томографії він сплатив гроші в розмірі 1200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №273 від 02.02.2016р. Впродовж періоду з 11.03.2016р. по 22.03.2016р., він повторно знаходився на стаціонарному лікуванні в Дрогобицькій міській лікарні №1 у зв»язку із погіршенням стану його здоров»я через отримані травми внаслідок ДТП, що підтверджується витягом з медичної картки за №01861. Його тривале медичне лікування в результаті отриманих внаслідок ДТП значних тілесних ушкоджень включав комплекс медичних заходів та процедур для його реабілітації та видужання, зокрема йому були необхідні медикаменти та процедури для його реабілітації та видужання, розмір яких загалом становить 13 879,34 грн. ( без врахування суми 1200 грн., використаних 02.02.2016р. для проведення томографії у ТзОВ «АБСолютМЕД»). Відповідно до ст.25 Закону України у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим (непрацюючій офіційно повнолітній особі) відшкодовуються не отримані доходи, зокрема допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. У зв»язку з отриманими травмами в результаті ДТП він був позбавлений можливості тривалий термін ( з 01.12.2015р. по 22.03.2016р.) забезпечувати себе роботою самостійно, оскільки до дня ДТП він підробляв тимчасовими заробітками, за що отримував для своєї сім»ї значний дохід. З врахуванням норм ст.25 Закону України щодо відшкодування шкоди, пов»язаної із тимчасовою втратою працездатності, страховик - ПАТ «HACK «Оранта» повинен відшкодувати йому 5098,60 грн. неотриманих доходів за час втрати працездатності за 3 місяці та 22 дні. У липні 2018 року він звертався до страховика - ПАТ «HACK «Оранта» з заявою про виплату йому страхового відшкодування у зв»язку з настанням 30.11.2015 страхового випадку, тобто ДТП, під час якої водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «CHEVROLET-LACETTI», державний номерний знак [NUMBER] здійснив зіткнення з велосипедом, яким він керував, в результаті чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження, крім того до своєї заяви ним було долучено копії паспорту, картки з реєстраційним номером платника податків, оригінали Витягів з історії хвороби та медичної картки, копії фіскальних чеків, які підтверджують вказані вище дані про понесені ним витрати на його лікування в зв»язку з цією ДТП. Однак, на свою заяву він отримав відповідь ПАТ «HACK «Оранта» від 22.08.2018 за №09-03-09/418-05, в якій зазначено, що ним не подано страховику копію постанови (вироку) слідчого (суду) щодо притягнення до відповідальності винної в ДТП особи, а також документів, щодо понесених ним витрат на лікування. Наведене не відповідає дійсності, так як він у липні 2018 року подав страховику - ПАТ «НАСК «Оранта» у Дрогобицькому відділенні по вулиці Шевченка у місті Дрогобич усі необхідні вказані вище документи, які підтверджують понесені ним витрати на лікування. Такі дії страховика є такими, що спрямовані на уникнення сплати страхового відшкодування, суперечать вимогам Закону України, зокрема, ст.ст.36, 37 цього Закону, згідно яких у страховика не було підстав у відмові у виплаті йому страхового відшкодування, а тому просить стягнути з відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь 20178,41 грн. страхового відшкодування, з них : 15079,81 грн. як відшкодування витрат, понесених ним на лікування внаслідок ДТП та 5098,60 грн. як відшкодування шкоди, пов»язаної із тимчасовою втратою працездатності. Крім того, в момент дорожньо-транспортної пригоди він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє життя, змушений був проходити стаціонарне лікування з оперативними втручаннями та амбулаторне лікування, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психоматичних та психоемоційних мін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, тощо. Моральну шкоду він оцінює в 5000 грн., а тому виникла необхідність звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав збільшені позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, крім того зазначив, що [PERSON] в добровільному порядку відшкодував йому завдану шкоду, претензій немає, просить позов задоволити. Представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не з»явився, однак на адресу суду поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на підставі поданих доказів по справі. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги слід задоволити з таких міркувань. В судовому засіданні не оспорюється той факт, що на час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.11.2015р., автомобіль марки «CHEVROLET- LACETTI», державний номерний знак [NUMBER] був застрахований у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та внаслідок дій [PERSON], позивачу [PERSON] було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №717 від 12.01.2016 у вигляді закритої важкої тупої травми органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву правої долі печінки з крововиливом в черевну порожнину, забій правої нирки, синці на спинковій поверхні лівого променево-зап»ясного суглобу, на зовнішній поверхні в середі, третині правого стегна, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу; дані тілесні ушкодження згідно вищевказаного висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними для життя момент в момент їх заподіяння. Відповідно до п.23.1 статті 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. В судовому засідання з»ясовано той факт та неоспорювався стороною та поданими доказами по справі, що у липні 2018 року позивач [PERSON] звертався до відповідача - страховика ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою, до якої долучив вказані у позовній заяві документи, про виплату йому страхового відшкодування у зв»язку з настанням 30.11.2015 страхового випадку, тобто ДТП, під час якої водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «CHEVROLET-LACETTI», державний номерний знак [NUMBER] здійснив зіткнення з велосипедом, яким керував позивач, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Як вбачається із відповіді ПАТ «НАСК «Оранта» від 22.08.2018р. за №09-03-09/418-05, позивачем [PERSON] не подано страховику копію постанови (вироку) слідчого (суду) щодо притягнення до відповідальності винної в ДТП особи, а також документів, щодо понесених позивачем витрат на лікування, а тому у відповідності до ст.ст.36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» безпідставно було відмовлено у виплаті позивачу страхового відшкодування. Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищені небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 04 липня 2018р. за результатами розгляд справи №755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, іцо згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно- правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до норм процесуального законодавства висновки Великої Палати Верховного Суду України повинні враховуватися іншими судами при розгляд подібних справ та застосуванні норм права. Відповідно до ст.22 Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.23 Закону України шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Згідно п.24.1. ст.24 Закону України у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів, а відтак відповідачем підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним витрати в сумі 15079,81 грн., пов»язані з лікуванням позивача [PERSON] через ДТП, з них кошти в сумі 13 879,34 грн. у зв»язку з придбанням лікарських засобів, а також витрат в розмірі 1200 грн., пов»язаних з діагностикою для проведення відповідного лікування. Відповідно до п.1 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України. Відповідно до п.7 Постанови ПВСУ від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи за передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, в тому з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 20178,41грн. Крім того, судом взято до уваги той факт, щовідповідно до ч.6 ст.82 чинного ЦПК, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, втілюючи ідею відновлювального правосуддя, дає змогу: потерпілому - більш оперативно отримати належну компенсацію заподіяної йому шкоди; особі, яка вчинила злочин, - уникнути кримінальної відповідальності; державі - зекономити фінансові та інші ресурси для боротьби зі злочинністю. Для застосування аналізованого виду звільнення від кримінальної відповідальності необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої тяжкості або необережних злочинів середньої тяжкості (при цьому не вимагається, щоб ними були так звані злочини приватного обвинувачення); 3) особа, яка вчинила такий злочин, примирилася з потерпілим; 4) вона відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Встановивши сукупність вказаних умов, суд зобов'язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності. Відшкодування завданої шкоди в плані ст.46 КК України може бути і неповним (на відміну від ст.45 КК України, але у будь-якому разі воно має бути достатнім. Цей критерій визначається за угодою потерпілого, який пропонує конкретні форми та механізми відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, та особи, яка вчинила злочин. Так, усунення негативних наслідків вчиненого злочину може пов'язуватись учасниками конфлікту з укладенням або виконанням відповідного цивільно-правового договору. Винна особа, прагнучи до примирення, може домовитися із потерпілим про передачу йому матеріальних благ понад шкоду, заподіяну злочином. Таким чином, внаслідок винних дій [PERSON], який 30.11.2015р. спричинив позивачу [PERSON] у результаті ДТП тяжкі тілесні ушкодження, шкоду, яку було заподіяно, добровільно відшкодовано потерпілому, однак із врахуванням того, що останньому були заподіяні моральні і фізичні страждання, [PERSON] пережив наведені вище суттєві моральні переживання у зв'язку з значним ушкодженням здоров'я, були порушені його нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного життя та наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання, та оскільки на час ДТП цивільно-правова відповідальність страхувальника [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», за яким страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100 тис. грн. 5 % від цієї суми складає 5 тис. грн. Такі висновки про стягнення моральної шкоди зі страхової компанії та з володільця джерела підвищеної небезпеки (страхувальника) викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 в справі № 641/5333/16-ц, а також вбачаються з норм ст.1194 ЦК України, відповідно до яких особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею моральної шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розподілом шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відтак заявлені вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. підлягають до задоволення. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved