Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Відповідачі позов не визнали повністю. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 17 листопада 2014 року о 20.30 годин відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] та автомобіля відповідача [PERSON] марки «Камаз» держ.№ т729АЕ. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачів марки отримав механічні пошкодження, позивач [PERSON] отримала тілесні пошкодження зв'язок шийного відділу хребта. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП та на нього було накладено штраф в розмірі 340 гривень за ст. 124 КУпАП. Оскільки відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у відповідача [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія». В грудні 2014 року позивач [PERSON] повідомив страховика про ДТП, в лютому 2015 року передав заяву та всі необхідні документи для виплати страхової виплати в [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія». Але відповідач [PERSON] «УТСК» страхове відшкодування позивачам не виплатив, в звязку з чим останній просить стягнути з відповідача 49000 гривень в межах ліміту страхової виплати, також просить стягнути 1000 гривень франшизи з відповідача [PERSON], а також в звязку з тим, що позивачі зазнали моральних страждань внаслідок ДТП та отримання позивачем [PERSON] тілесних ушкоджень, яку позивач [PERSON] оцінює в 2000 гривень, позивач [PERSON] в 3000 гривень. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення суду не надавав. Представник відповідача [PERSON] «УТСК» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення суду не надавав. Відповідачем надані письмові заперечення проти позову /а.с. 65-66/, згідно яких відповідач вказав, що дійсно у грудні 2014 року отримали повідомлення від позивача про ДТП. Пошкоджений автомобіль було оглянуто та складено акт огляду автомобіля. Згідно замовленого звіту від 1.06.2015 року вартість відновлювального ремонту скала 65178,50, ранкова вартість на момент пошкодження 64702,40 гривень, вартість аварійно пошкодженого КТЗ склала 39184,39 гривень. Оскільки витрати на відновлювальний ремонт перевищують вартість автомобіля до його пошкодження то відповідно до ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком було прийнято рішення про відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП яка згідно страхового акту становить 24518 гривень 01 копійка. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; - копії паспортів позивачів /а.с. 6-9/, згідно яких підтверджується їх особи; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія /а.с. 11/, згідно яких підтверджується належність автомобіля позивачу [PERSON]; - постанова Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області /а.с. 12, 63/, згідно якої підтверджується, що відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП; - медичні документи /а.с. 13-15/, згідно яких підтверджується отримання позивачем [PERSON] тілесних пошкоджень внаслідок ДТП у вигляді надриву зв'язок шийного відділу хребта; - довідка ДАІ /а.с. 17/, згідно якої підтверджується факт ДТП та спричинення внаслідок нього автомобілю механічних пошкоджень; - заява позивача [PERSON] до [PERSON] «УТСК» та поштове повідомлення /а.с. 24, 25/, згідно яких підтверджується звернення позивача з приводу невиплати йому страхової виплати страховиком; - страховий акт, розрахунок розміру страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ, звіт про оцінку вартості аварійно пошкодженого КТЗ для визначення розміру страхового відшкодування /а.с. 67-85/, згідно яких підтверджується, що пошкоджений автомобіль було оглянуто та складено акт огляду автомобіля. Згідно замовленого звіту від 1.06.2015 року вартість відновлювального ремонту скала 65178,50, ранкова вартість на момент пошкодження 64702,40 гривень, вартість аварійно пошкодженого КТЗ склала 39184,39 гривень. Оскільки витрати на відновлювальний ремонт перевищують вартість автомобіля до його пошкодження то відповідно до ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком було прийнято рішення про відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП яка згідно страхового акту становить 24518 гривень 01 копійка; - поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, договір /а.с. 86/, згідно якого підтверджуються умови страхування транспорту відповідача [PERSON] відповідачем [PERSON] «УТСК»; - висновок судової авто товарознавчої експертизи /а.с. 113-153/, згідно якого підтверджується вартість відновлювального ремонту, вартість автомобіля до ДТП та після, а також вартість експертного дослідження; - квитанція /а.с. 165/, згідно якої підтверджується сплата витрат на проведення судової авто товарознавчої експертизи позивачем; - довідка банку /а.с. 166/, згідно якої підтверджується часткова сплата відповідачем [PERSON] «УТСК» страхової виплати на суму 15564,59 гривень. Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну,… відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України обовязок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.Згідно вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди„ суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів... Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 17 листопада 2014 року о 20.30 годин відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] та автомобіля відповідача [PERSON] марки «Камаз» держ.№ т729АЕ. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачів отримав механічні пошкодження, позивач [PERSON] отримала тілесні пошкодження у вигляді надриву зв'язок шийного відділу хребта. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП та на нього було накладено штраф в розмірі 340 гривень за ст. 124 КУпАП. 21 липня 2014 року відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у відповідача [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія», згідно договору ліміт відповідальності за заподіяну майну шкоду становить 50000 гривень, франшиза 500 гривень. В грудні 2014 року позивач [PERSON] повідомив страховика [PERSON] «УТСК» про ДТП, в лютому 2015 року передав заяву та всі необхідні документи для виплати страхової виплати в [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія». Автомобіль було оглянуто та складено акт огляду автомобіля. Згідно замовленого звіту від 1.06.2015 року вартість відновлювального ремонту скала 65178,50, ранкова вартість на момент пошкодження 64702,40 гривень, вартість аварійно пошкодженого КТЗ склала 39184,39 гривень. Оскільки витрати на відновлювальний ремонт згідно оціночного звіту перевищують вартість автомобіля до його пошкодження то відповідно до ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком було прийнято рішення про відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП яка згідно страхового акту становить 24518 гривень 01 копійка. 26 липня 2016 року та 29 липня 2016 року [PERSON] «УТСК» частково виплатила позивачам страхову виплату в розмірі 15564,59 гривень. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими частково обґрунтовуються вимоги позивачів, та частково обґрунтовуються заперечення відповідача [PERSON] «УТСК», з таких мотивів. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту за цінами, що діяли на дату ДТП склала 44372,95 гривень, вартість транспортного засобу до ДТП становила 64716,39 гривень. Таким чином згідно вищезазначеного висновку експертизи, ремонт автомобіля є економічно обґрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту не перевищує вартість транспортного засобу до ДТП. Суд не приймає як належний доказ звіт про оцінку вартості аварійно пошкодженого КТЗ для визначення розміру страхового відшкодування складений оцінщиком страховика, оскільки як зазначено в самому звіті, останній може використовуватися лише замовником і не може використовуватися в судових провадженнях. Крім того оцінювач який проводив оцінку перебуває в договірних відносинах із страховиком та не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиву експертизу. Таким чином визначена судовою експертизою шкода не перевищує ліміту відповідальності страховика та підлягає стягненню з [PERSON] «УТСК» на користь позивача [PERSON] який є власником пошкодженого автомобіля за вирахуванням виплаченої страховиком суми в розмірі 15564,59 гривень та становить 28808 гривень 36 копійок. Також підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача [PERSON] суми франшизи, яка згідно страхового полісу становить 500 гривень, а не як зазначено позивачами 1000 гривень. Щодо відшкодування моральної шкоди позивачам, суд також вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачі дійсно зазнали певні моральні страждання, що відтворилися в моральних та психічних стражданнях які виникли в зв'язку з пошкодженням майна позивачів, в зв'язку з тим, що вони не мали можливості використовувати свій пошкоджений автомобіль, що порушило їх сімейні плани, та внесло зміни в розпорядок їх життя, також в застосування додаткових зусиль щодо організації життя, в моральних та психічних стражданнях пов'язаних з пошуком коштів на відновлення автомобіля, додаткового часу та додаткових зусиль щодо збору та подачі відповідних документів до страховика та суду з метою відшкодування позивачам шкоди, в зв'язку з тим, що відповідачі не бажають відшкодувати шкоду в добровільному порядку. Крім того позивач [PERSON] зазнала певних моральних страждань в звязку із отриманням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Суд з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань які мали місто згідно викладених в позовній заяві, наданих на підтвердження моральної шкоди доказів, враховуючі матеріальний стан відповідача [PERSON], який працює водієм вважає розмір заявленої моральної шкоди надмірним та таким, що не відповідає заподіяній, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральну шкоду спричинену [PERSON] у 1000 гривень, а моральну шкоду спричинену позивачу [PERSON] у 2000 гривень, в задоволенні інших позовних вимог в частині моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 979-999 ЦК України, Закону України «Про страхування», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial