Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Заступник керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області Соломчак Ю.О. в інтересах держави в особі Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та повернення земельної ділянки. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Горохолинської сільської ради Богородчанського району № 329-11/2017 від 22.12.2017 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1250 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Горохолин Ліс, урочище «Панське» Богородчанського району Івано-Франківської області. В подальшому, рішенням Горохолинської сільської ради № 389-13/2018 від 16.06.2018 «Про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1250 га в с.Горохолин Ліс, урочище «Панське» Богородчанського району (кадастровий номер 2620481202:12:001:0003). На підставі зазначеного рішення державним реєстратором Богородчанської районної державної адміністрації 18.06.2018 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] щодо вказаної земельної ділянки. Однак, згідно інформації відділу у Богородчанському районі ГУ Держгеокадастру в області від 20.02.2020 за №0-9-0.21-88/101-20, [PERSON] на підставі рішення Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 19.08.2005 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,2061 га (кадастровий номер 2620482801:01:004:0044) для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення 16.03.2007 [PERSON] отримав державний акт серії ЯД № 848293 на право власності на земельну ділянку площею 0,2061 га. Оскільки, передача у приватну власність [PERSON] земельної ділянки на території Горохолинської сільської ради Богородчанського району проведена з порушенням вимог та норм чинного земельного законодавства, просить заявлені вимоги задовольнити. В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просив визнати незаконним та скасувати рішення Горохолинської сільської ради № 389-13/2018 від 16.06.2018 «Про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» (кадастровий номер 2620481202:12:001:0003), зобов`язати відповідача повернути зазначену ділянку до земель запасу Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Крім того, просив встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого прийняте судове рішення є підставою внесення до Державного земельного кадастру записів щодо припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2620481202:12:001:0003. Представник Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилася, у поданому клопотанні просила проводити розгляд справи у відсутності представника Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. У попередньому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Подав відзив у якому вимоги заявленого позову не визнав, просив провадження у справі закрити. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України. Судом встановлено, що рішенням Горохолинської сільської ради Богородчанського району № 329-11/2017 від 22.12.2017 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1250 га. для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Горохолин Ліс, урочище «Панське» Богородчанського району Івано-Франківської області (а.с.37). Рішенням Горохолинської сільської ради № 389-13/2018 від 16.06.2018 «Про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1250 га в с.Горохолин Ліс, урочище «Панське» Богородчанського району (кадастровий номер 2620481202:12:001:0003) (а.с.39). На підставі зазначеного рішення державним реєстратором Богородчанської районної державної адміністрації 18.06.2018 проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] щодо вказаної земельної ділянки (а.с. 40-42). Однак, згідно з інформацією відділу у Богородчанському районі ГУ Держгеокадастру в області від 20.02.2020 за №0-9-0.21-88/101-20, [PERSON] на підставі рішення Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 19.08.2005 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,2061 га (кадастровий номер 2620482801:01:004:0044) для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (а.с.18-19, 24). На підставі зазначеного рішення 16.03.2007 [PERSON] отримав державний акт серії ЯД № 848293 на право власності на земельну ділянку площею 0,2061 га.(а.с.32). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. За змістом статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Однією із суттєвих умов безоплатного надання земельної ділянки у приватну власність, відповідно до положень Земельного кодексу України, є її розмір. Статтею 121 Земельного кодексу України визначені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара; для ведення садівництва не більше 0,12 гектара; для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 гектара. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав, особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. В порушення вищевказаних норм законодавства, [PERSON] знаючи, що ним вже було використано в березні 2007 року своє право безоплатної приватизації земельної ділянки площею 0,2061 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Жураківської сільської ради Богородчанського району, не повідомив Горохолинську сільську раду про факт такого використання. У цьому випадку органи місцевого самоврядування законодавчо обмежені у здійсненні заходів, направлених на встановлення чи перевірку факту приватизації земельної ділянки громадянами в минулому. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Здійснюючи такі дії, вони можуть спиратись тільки на компетенційні права і обов`язки та використовувати у своїй діяльності ті засоби, форми, прийоми, що передбачені законодавством. Орган місцевого самоврядування законодавством не наділений повноваженнями встановлення факту повторного використання права на безоплатну приватизацію, а також не має права вимагати від фізичної особи надання такої інформації під час вирішення питання про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Таким чином, Горохолинська сільська рада, приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою та надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1250 га, розраховувала на правосвідомість та добросовісність [PERSON] , як суб`єкта правочину у сфері земельних правовідносин. Незважаючи на вказане, [PERSON] не повідомив про отримання ним у власність земельної ділянки площею 0,2061 га на території Жураківської сільської ради, більше того у своїй заяві від 21.12.2016 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зазначив, що своє право безоплатної приватизації не використав і як наслідок сприяв прийняттю рішення про передачу йому земельної ділянки на території Горохолинської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області. Недобросовісні дії [PERSON] під час проведення приватизації земельної ділянки, законодавчо обумовлена довіра органу місцевого самоврядування до якості, повноти та достовірності технічної документації щодо передачі земельної ділянки у власність, а також законодавча обмеженість органу місцевого самоврядування у можливості проведення тих чи інших перевірок на предмет наявності факту приватизації земельної ділянки, свідчать про те, що Горохолинська сільська рада під час прийняття рішення №389-13/2018 від 16.06.2018 була введена в оману. Введення в оману органу місцевого самоврядування [PERSON] послужило підставою для прийняття рішення про відчуження земельної ділянки площею 0,1250 га (кадастровий номер 2620481202:12:001:0003), яке є незаконним, оскільки прийняте з порушенням ст.121 Земельного кодексу України. Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи, що за наслідками прийняття Горохолинською сільською радою рішення № 389-13/2018 від 16.06.2018 у територіальної громади незаконно відчужено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1250 га, вказане рішення порушує права та інтереси територіальної громади, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним Відповідно до висновку Верховного суду України у справі № 6-88 цс 13, розглянутої Верховним Судом України 2 жовтня 2013 року, вiдсутнiсть правової підстави набуття майна - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не основується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. За змістом вищевказаного рішення Верховного суду України, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом та іншими правовими актами чи правочином. Недобросовісна поведінка [PERSON] в ході отримання ним у приватну власність земельної ділянки на території Горохолинської сільської ради, яка виразилась у наданні недостовірних відомостей та неповідомленні про використання в минулому права на безоплатну приватизацію, введення органу місцевого самоврядування в оману, в повній мірі свідчить про те, що останній для отримання у власність земельної ділянки використав спосіб, який суперечить чинним правовим нормам. Крім цього, згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов`язана його повернути. Особа зобов`язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки, рішення Горохолинської сільської ради про передачу [PERSON] земельної ділянки (кадастровий номер 2620481202:12:001:0003) підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачем. Вказаний висновок в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного суду України викладеній у постанові Верховного Суду України у справі № 6-3090 цс15 від 02 березня 2016 року. Відповідно до рішення Богродчанської селищної ради №5-1/2020 від 26 листопада 2020 року "Про реорганізацію Богородчанської селищної ради" Горохолинську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Богородчанської селищної ради і Богородчанська селищна рада Богородчанського району Івано-Франківської області є її правонаступником. Беручи до уваги наведене, земельна ділянка (кадастровий номер 2620481202:12:001:0003) підлягає поверненню до земель запасу Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. В той же час, в задоволенні вимоги про встановлення порядку виконання рішення, відповідно до якого прийняте судове рішення є підставою внесення до Державного земельного кадастру записів щодо припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером\~2620481202:12:001:0003, суд відмовляє враховуючи наступне. Абзацами 2-3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином відсутні правові підстави для встановлення порядку виконання судового рішення, оскільки законом передбачено, що судове рішення, яким скасовано підставу проведення державної реєстрації є безумовною підставою для внесення відомостей про припинення права власності. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору. На підставі наведеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 116, 121 Земельного кодексу України, ст.ст.13, 21, 387 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Outcome: approved