Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.05.2001 року між Рябушківською сільською радою Лебединського району Сумської області та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 9,11 га, у тому числі: під водою 7,21 га, угіддях 1,9 га, розташованих на землях Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області, терміном дії до 19.05.2026 року. Розмір орендної плати не переглядався з дня підписання договору оренди до 2009 року, в зв'язку з відмовою відповідача підписати додаткову угоду. 22.10.2009 року за позовом Рябушківської сільської ради до [PERSON] рішенням Лебединського районного суду Сумської області № 2-149/09 [PERSON] зобов'язано підписати додаткову угоду про внесення змін до п. 2.2 та 2.5 вищевказаного договору в частині збільшення розміру орендної плати, але це рішення було виконане відповідачем в примусовому порядку тільки 29.05.2013 року на вимогу виконавчої служби. Вказана додаткова угода передбачає збільшення орендної плати до 3% від грошової оцінки земель водного ресурсу. Навіть після підписання додаткової угоди відповідач не виконує її умови і продовжує сплачувати орендну плату в розмірі 684 грн., як було встановлено основною угодою від 19.05.2001 року. В зв'язку з цим сільська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення недоотриманої орендної плати і 08.07.2013 року Лебединським районним судом було винесене рішення про задоволення позову в повному обсязі: з [PERSON] стягнуто на користь Рябушківської сільської ради 7588 грн. недоотриманої орендної плати за період з січня 2010 року до березня 2013 року. Дане рішення було предметом оскарження відповідачем до апеляційного суду Сумської області, який своєю ухвалою від 14.08.2013 року залишив в силі винесене судом першої інстанції рішення. Але і це рішення суду відповідачем не виконується. Неодноразові попередження про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду в разі не виконання умов договору, результату не дали. За період з червня 2012 року по 31 грудня 2014 року заборгованість відповідача перед бюджетом сільської ради склала 7179 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та розірвати укладений між ними договір оренди в зв'язку з систематичним невиконанням покладених на орендаря обов'язків, так як на даний час ця земельна ділянка знаходиться у державній власності, а не отримання від орендаря коштів за користування землею, які повинні наповнювати бюджет сільської ради, ослаблює економічні основи місцевого самоврядування. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, на користь Рябушківської сільської ради. В попередньому судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги: враховуючи вже прийняте рішення Лебединського райсуду від 08.07.2013 року про стягнення з відповідача недоотриманої орендної плати за період з червня 2012 року до березня 2013 року включно, зменшив ціну позову до 4774 грн., що становить суму недоотриманої орендної плати за період з квітня 2013 року до грудня 2014 року включно. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав повністю та повідомив, що і на день розгляду справи відповідачем не вживаються заходи щодо сплати орендної плати відповідно до підписаної додаткової угоди та повністю ігноруються прийняті рішення суду щодо цього. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, мотивуючи свої заперечення тим, що укладена між сторонами додаткова угода від 29.05.2013 року до договору оренди від 19.05.2001 року не зареєстрована в реєстраційній службі відповідно до Закону України "" Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"", тому підстав для сплати орендної плати у визначених нею розмірах немає. Крім того, відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, передбачені ст..141 ЗК України. Представник третьої особи у вирішенні даного спору поклався на розсуд суду. Вислухавши сторони, представника третьої особи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 19.05.2001 року між Рябушківською сільською радою Лебединського району Сумської області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 9,11 га, у тому числі: під водою 7,21 га, угіддях 1,9 га, розташованих на землях Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області, терміном дії до 19.05.2026 року. Вказаний договір посвідчений Лебединською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в установленому законом порядку 19.05.2001 року в державному реєстрі за № 1-1138. Згідно з цим договором відповідач повинен щомісячно до 15 числа сплачувати орендодавцю орендну плату у визначених розмірах, які можуть бути переглянуті на вимогу однієї зі сторін. В зв'язку з ухиленням відповідача-орендаря від підписання додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати до 3% грошової оцінки земельної ділянки, остання була укладена та посвідчена державним нотаріусом 29.05.2013року в примусовому порядку на виконання рішення Лебединського районного суду від 22.10.2009 року. Але і після укладення додаткової угоди [PERSON] ухилявся від її виконання, що змусило позивача звернутись до суду про стягнення недоотриманої орендної плати за період з січня 2010 року до березня 2013 року. Рішенням Лебединського районного суду від 08.07.2013 року, яке набрало чинності після винесення ухвали апеляційного суду Сумської області за апеляцією [PERSON] - 14.08.2013 року, стягнуто з відповідача 7588 грн., які і до цього часу не сплачені відповідачем. За період з квітня 2013 року до 29.12.2014 року заборгованість по сплаті орендної плати становить 4774 грн., що стверджується проведеним розрахунком представника позивача ( а.с.39). Відповідач в своїх письмових поясненнях на адресу Рябушківської сільської ради з приводу претензії по сплаті орендної плати ( а.с.13) в цілому не спростовує суми заборгованості і зобов'язується її погасити при наявності доходів, яких на даний час не має. Статтею 13 Закону України ""Про оренду землі"" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувач зобов'язаний сплачувати орендну плату. Одним із основних обов'язків орендаря відповідно до приписів ст. 24 Закону України ""Про оренду землі"" є своєчасне внесення орендної плати, а правом орендодавця - вимагання від орендаря ,своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ ""Про оренду землі"", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою, згідно з п. ""д"" ст. 141 ЗК України, є систематична несплата земельного податку або орендної плати. П. 4.3 Договору оренди від 19.05.2001 року ( а.с. 6-7), укладеного між сторонами, на орендаря покладається обов'язок своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. П.6 цього договору зазначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань по договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст..654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самі формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Таким чином, систематична несплата в повному обсязі відповідачем [PERSON] орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі, є порушенням істотних умов договору, у зв'язку з чим цей договір підлягає розірванню в судовому порядку, а земельні ділянки - поверненню орендодавцеві на підставі ст. 34 ЗУ ""Про оренду землі"". Крім того, відповідач відверто ігнорує орендодавця з питань користування орендованим майном, що змушує останнього постійно звертатись для вирішення цих питань до виконавчої служби, податкових та землевпорядних органів, нотаріуса та суду ( а.с.10-12, 14, 31-33, 38, 41, 44) та позбавляє орган місцевого самоврядування отримувати своєчасно та в повному обсязі доходи від користування належним йому майном та стримує наповнення місцевого бюджету. Разом з тим, суд не може взяти до уваги пояснення представника відповідача щодо недійсності додаткової угоди від 29.05.2013 року до договору оренди земельної ділянки водного фонду, оскільки відповідно до ст..3 Закону України ""Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та обтяжень. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Дійсність укладеної між сторонами на підставі рішення Лебединського районного суду від 22.10.2009 року додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки водного фонду стверджується довідкою начальника управління держземагентсва у Лебединському районі Сумської області від 10.06.2013 року № 01-40/982 ( а.с.39) . На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved