Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

· ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції звернулось до суду з позовом до до [PERSON], [PERSON] в рахунок погашення заборгованості з кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у сумі 628635 ,42 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS], шляхом продажу на прилюдних торгах, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки до його реалізації покласти на відповідачів, початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою від 13.02.2015 року по заяві позивача залишені без розгляду позовні вимоги до [PERSON] щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS]. В подальшому позивач уточнив свої вимоги, пред'явив позов до [PERSON] і [PERSON], яку рішенням суду від 21.02.2013 року визнано іпотекодавцем за договором іпотеки від 28.09.2007 року, укладеного між ВАТ "Раффайзен Банк Аваль" і [PERSON] та просив суд в рахунок погашення заборгованості з кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у сумі 628635 ,42 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру [ADDRESS], шляхом продажу на прилюдних торгах, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки до його реалізації покласти на відповідачів, початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав до суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити з посиланням на те, що жодних обґрунтувань та відповідної належності його права власності не нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] позивачем не наведено та не надано. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.02.2013 року про поділ спільного майна подружжя було визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] та її визнано іпотекодавцем за договором іпотеки від 28.09.2007 року, укладеним між ним та позивачем. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, згідно наданих письмових заперечень позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити з посиланням на те, що заборгованість за кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у сумі 628635 ,42 грн., не відповідає вимогам чинного законодавства, так позовна давність до пені застосовується в один рік, проте як вбачається з розрахунку заборгованості стягнуто пені з 15.08.2011 року. Рішенням від 01.04.2013 року Корабельного районного суду м. Миколаєва з [PERSON] і [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 250699,05 грн. При цьому, позивач вказує, що рішення не виконано по теперішній час, але доказів на підтвердження цього не надано. Також не виконано положення ст. 35 Закону України "Про іпотеку", тобто не надано доказів щодо повідомлення про порушення основного зобов'язання іпотечного договору, як передбаченого п. 5.1 вказаного договору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 28.09.2007 року між ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма правами та обов'язками згідно нової редакції статуту зареєстрованого НБУ є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/08-112/69257, на підставі якого позичальнику видано кредит у сумі 206545 грн. із відсотковою ставкою 10% річних на строк до 28.09.2022 року включно. Відповідно до кредитного договору кредит надавався на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. За період користування кредитом позичальником не належним чином виконувались взяті на себе зобов'язання, чим були порушені умови кредитного договору. В зв'язку з чим Позивачем було направлено вимогу про необхідність погашення простроченої заборгованості. 01.04.2013 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва з [PERSON] і [PERSON] стягнута в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у розмірі 250699,05 грн. з яких 193548,17 грн. - заборгованість за кредитом, 49668,72 грн. - заборгованість за відсотками, 5000 грн. - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків, з застосуванням положень ч.3 ст. 551 ЦК України. Рішення до теперішнього часу не виконано та 2482,216 грн. - судового збору. Крім того, в метою забезпечення виконання кредитного договору №014/08-112/69257, від 28.09.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 28.09.2007 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - квартира [ADDRESS], в цілому яка складається з 2-х житлових кімнат житловою площею 31 кв.м.. загальною 39,6 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2007 року , зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 28.09.2007 року. Право власності за [PERSON] зареєстровано в електроном Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.02.2008 року. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.02.2013 року про поділ спільного майна подружжя, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та визнано [PERSON] іпотекодавцем за договором іпотеки від 28.09.2007 року, укладеним між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] Позичальник [PERSON] свої зобов'язання з кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Так, станом на 16.07.2014 року позичальником [PERSON] не сплачена заборгованість за кредитом у розмірі 193548,17 грн. - заборгованість за кредитом та 75651,90 грн. - борг по відсоткам. Що стосується розміру пені у розмірі 359435,35 грн. за прострочку кредиту та відсотків то з вказаним розміром суд погодитися не може виходячи з того, що до неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік, проте як вбачається з розрахунку заборгованості наданим позивачем пеня стягнута з 15.08.2011 року по 16.07.2015 року. При цьому, заборгованість по пені вже стягувалось рішенням суду від 01.04.2013 року . У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позивач не довів свої вимоги в частині стягнення пені за кредитним договором саме у розмірі 359435,35 грн., іншого розрахунку не надав, у зв'язку з чим суд вважає за необхідним встановити розмірі пені за прострочення кредиту та відсотків у сумі 5000 грн, який був визначений рішенням суду від 01.04.2013 року за вказаними кредитними зобов'язаннями. Отже, загальна заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором становить 269200,07 грн. Згідно ст. 1054 ч. 2 ЦК України та умов кредитного договору передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишалась та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно 12 Закону України «Про іпотеку» право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно ст. 33 ч. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушень. 08.06.2011 року відповідач іпотекодатель [PERSON] отримав від позивача попередження у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредити договором про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Проте, вимоги Банку не задоволенні, заборгованість не погашена . Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. До заперечень відповідачів суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами та крім власних тверджень відповідачами суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень, а відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial