Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з ПАТ НАСК "Оранта" (далі - відповідач) 49 500 гривень страхового відшкодування, 7 089,71 гривень інфляційних нарахувань, 2 274 гривні - 3% річних. Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. 25 січня 2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої власнику транспортного засобу - автомобіля марки "MITSUBISHI", модель "GRANDIS", реєстраційний номер "[NUMBER]" [PERSON] завдано механічних пошкоджень. [PERSON] уповноважив, серед інших, позивача, зокрема, розпоряджатися вказаним транспортним засобом і одержувати належні власникові грошові суми, у випадку спричинення автомобілю пошкоджень іншими особами внаслідок ДТП. У зв'язку з отриманими від ДТП пошкодженнями автомобіля звернувся до відповідача, як до страховика, із заявою про виплату страхового відшкодування, проте на момент звернення до суду з даним позовом жодної відповіді стосовно такої виплати та самої виплати не отримав. У призначений для слухання справи день та час особи, які беруть участь у ній, у судове засідання не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача спрямував до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні. Натомість, у розміні положень ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника відповідача не є перешкодою для розгляду справи, адже визнана судом як така, що мала місце без поважних причин, оскільки день та час слухання справи попередньо узгоджувався зі сторонами, у тому числі і з представником відповідача, і суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи. Крім цього, поданими до суду письмовими запереченнями (а.с.90) представник відповідача позов не визнав, адже, як вказує, страхове відшкодування за фактом ДТП у сумі 35 194,54 гривні було виплачено відповідачем власнику транспортного засобу, а відтак виконано всі умови відповідно до чинного законодавства. Дослідив матеріли справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Згідно ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 14 травня 2015 року (а.с.11) у справі № 278/1344/15-к 25 січня 2015 року [PERSON] здійснив зіткнення, зокрема, з автомобілем "MITSUBISHI", модель "GRANDIS", реєстраційний номер "[NUMBER]", внаслідок чого даний транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Власником зазначеного автомобіля є [PERSON] (а.с.45). 4 грудня 2014 року останній видав довіреність, якою уповноважив, середі інших, позивача розпоряджатися вказаним транспортним засобом і одержувати належні власникові грошові суми, у випадку спричинення автомобілю пошкоджень іншими особами внаслідок ДТП (а.с.4). 12 лютого 2015 року між ФОП [PERSON] на замовлення позивача зроблено висновок експертного автотоварознавчого дослідження вищевказаного автомобіля згідно якого, вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного автомобілю, внаслідок його пошкодження у ДТП 25 січня 2015 року, у зв'язку з економічною недоцільністю ремонтного відновлення, станом на дату ДТП ставила 150 683,00 гривні (а.с.21). Розрахунки суми коштів, що їх просив стягнути позивач з відповідача, здійснені автором позову особисто (а.с.50). Листом відповідача від 23 березня 2016 року, адресованого [PERSON] (водій транспортного засобу, визнаний у вчиненні ДТП і страхувальник у відносинах з позивачем) (а.с.96), останнього повідомлено, що 27 листопада 2015 року ПАТ НАСК "Оранта" здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 35 194,54 гривні на рахунок власника автомобіля "MITSUBISHI", модель "GRANDIS", реєстраційний номер "[NUMBER]", [PERSON] 17 серпня 2015 року відповідачем затверджено страховий акт на вищевказану суму для виплати відшкодування [PERSON] (а.с.97). Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Враховуючи встановлені у ході розгляду даної справи її фактичні обставини та норми закону, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, адже позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем, який, в свою чергу, покладені на нього обов'язки, як страховика (по виплаті страхового відшкодування за наслідками згадуваної вище ДТП) виконав, сплативши відповідні кошти власнику автомобіля [PERSON] З огляду на відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування, не підлягають до задоволення і похідні вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних. Беручи до уваги відмову у задоволенні позову, судові витрати подальшому розподілу не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed