overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н" про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] дійсним. В обґрунтування позову позивач вказує, що 09.11.1998 року він, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, придбав у [PERSON], житловий будинок [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було укладено і зареєстровано Криворізькою філією Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н". Після укладення договору купівлі-продажу позивач зареєстрував домоволодіння на своє ім'я в КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", про що зроблено відповідний запис в реєстровій книзі №46 сторінка 77 запис №77. Оскільки, згідно ст.15 Закону України "Про товарну біржу", угоди укладені на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, позивач [PERSON] просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що укладений між [PERSON] з одного боку та [PERSON], з іншого боку та зареєстрований 09.11.1998 року Криворізькою філією Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н" за №479. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення слухання справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що, в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов слід задовольнити. Судом встановлено, що у відповідності зі ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року, п.49 Інструкції "Про порядок здійснення нотаріальних дій..." від 18.06.1994 року, угоди укладені на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, а документом який підтверджує право власності на нерухомість є договір зареєстрований на біржі. Закон "Про товарну біржу" є спеціальним Законом по відношенню до загальних норм ЦК України, тому повинен діяти і нотаріальна реєстрація договору не потрібна. Викладене підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.1998 року, - а.с.4. На підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу", п.49 Інструкції "Про порядок здійснення нотаріальних дій…" від 18.06.1994 року, ст.ст.13, 14 Закону України "Про власність",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 1969 році він розпочав свою трудову діяльність в колгоспі "Шлях Ілліча" , про що в трудовій книжці зроблено запис . В подальшому КСП "Новобасанське" та ПСП "Новобасанске", про що зроблено запис в трудовій книжці. При заповнені трудової книжки та інших документів , що містять відомості про роботу була допущена помилка в написанні прізвища заявника , замість вірного [PERSON] , зазначено [PERSON]. В 2000 році виправлена описка в трудовій книжці . Нещодавно заявник звернувся до УПФ у Бобровицькому районі з метою отримання пенсії, проте йому було відмовлено , так як документи містять помилки в написанні прізвища. Виправити помилки не можливо , так як організації , на підставі записів яких видавали довідки , трудову книжку припинили свою діяльність. Встановлення факту належності заявнику довідок про підтвердження трудового стажу є необхідним заявнику для отримання пенсії, в позасудовому порядку не можливо встановити даний факт, а тому заявник звернувся до суду. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з"явилися , від них надійшли письмові заяви про сулухання справи в їх відсутність , заявник вимоги підтримує, заінтересована особа не заперечує щодо їх задоволення. Розглянувши подану заяву з додатками суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України факт належності правовстановлюючих документів, особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'я, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті, встановлюється судом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження , паспортних даних вірним прізвищем заявника є прізвище [PERSON] . Заявник є особою пенсійного віку та звернувся щодо оформлення пенсії до УПФ України в Бобровицькому районі , але отримав відмову , так як документи що містять дані про стаж роботи та паспортні дані особи мають розбіжності , трудова має виправлення ( а.с. 7). Відповідно до внесених виправлень до трудової книжки , належним чином завірених, вона дійсно належить [PERSON]. Записи в трудовій книжці та довідках , виданих заявникцу (а.с. 5,6,8,9) є ідентичними , що свідчить про те, що довідки належать саме заявнику. Таким чином, на підставі досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів , суд приходить до висновку , що дійсно у документах , що підтверджують трудовий стаж заявника допущена помилка в написанні прізвища, даний факт необхідно встановити для оформлення пенсії, тому при таких обставинах суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи заяви сторін, розгляд справи проводився відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 21.11.1991 року в Монастирецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільно не проживає з відповідачкою з 1997 року. так як поїхав на заробіки в Чехію, після чого створив іншу сім"ю та без реєстрації проживав в Чернігівській області. Через те, що він не підтримував відносин з відповідачкою, вона у судовому порядку визнала його безвісно відсутнім. Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області, за його заявою було скасовано рішення про визнання його безвісно-відсутнім. На даний час він хоче узаконити свої відносини з іншою жінкою, його дружина також проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, тому звернувся до суду. В судове засідання позивач не з"явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, просить шлюб розірвати, та справу слухати у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоч належним чином була повідомлена про місце та час слухання справи і не повідомила суд про причини своєї неявки, тому суд визнає неявку відповідача безповажною, а тому при таких обставинах суд, згідно ст.224 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, вбачає підстави для задоволення позову, оскільки розлад в сім'ї є стійким та тривалим, позивач просить шлюб розірвати, сторони фактично створили нові сім»ї, в яких проживаються тривалий час, тому за наведених обставин суд прийшов до висновку, що перспектив збереження сімейних відносин немає. При таких обставинах шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка змінила набуте у шлюбі прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", про що свідчить актовий запис № 23 від 29.05.1999 р., вона вправі далі іменуватись вказаним прізвищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 10 лютого 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №04. У даному шлюбі 06 жовтня 2009 року народилася дочка [PERSON] та 16 травня 2011 року син [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через несумісність характерів та розбіжність у життєвих поглядах. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судовому засіданні позвиач позов підтримала з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що збереження шлюбу вважає неможливим через негативну поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями, не виконує свого батьківського обов'язку із утримання та виховання дітей, будучи працездатною особою молодого віку не виявляє жодного наміру працевлаштуватися задля забезпечення добробуту сім'ї. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про відкладення провадження у справі не клопотав, заперечень проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЕГ №043433, що між [PERSON] та [PERSON] 10 лютого 2009 року укладено шлюб, який зареєстрований [PERSON] сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №04. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище "Ващук". Відповідно до свідоцтва про зміну імені І-ЕГ №003612, [PERSON] 23 травня 2012 року змінила своє прізвище на "Ковальчук". 06 травня 2014 року вона ж, будучи [PERSON], змінила прізвище на "Панасюк", про що свідчить відповідне свідоцтво І-ЕГ №005024, а 11 лютого 2015 року - на "Корнелюк", що стверджується свідоцтвом І-ЕГ №005708. У шлюбі в сторін народилися 06 жовтня 2009 року дочка [PERSON] та 16 травня 2011 року син [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження 1-ЕГ №100036 та 1-ЕГ №111030. У силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. Із пояснень позивача вбачається, що відповідач участі в утриманні сім'ї та вихованні дітей не бере, будучи фізично здоровим і молодим не виявляє наміру працевлаштуватися. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними. Суд за наполяганням позивача не стягує з відповідача на користь [PERSON] сплачені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 22.04.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] був наданий кредит в розмірі 8404,52 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,001% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами Генеральної угоди віж 22.04.2013 року [PERSON] погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк", про що свідчить її підпис. За умовами Генеральної угоди погашення заборгованості мало здійснюватися з 1 по 25 число кожного місяця. ПАТ КБ "ПриватБанк" виконало свої зобов'язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Однак, свою частину зобов'язань за вказаною угодою [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим станом на 09.08.2014 року за нею утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 17114,81 грн, яка склалася з 6420,58 грн - заборгованість за кредитом; 0,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10693,51 грн - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди. Представник позивача Андрєєва Н.А. до судового засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

28 липня 2014 року позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13 грудня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] був наданий кредит в розмірі 8 708,38 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами Генеральної угоди від 13 грудня 2012 року [PERSON] погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк", про що свідчить її підпис. За умовами Генеральної угоди погашення заборгованості мало здійснюватися з 1 по 25 число кожного місяця. ПАТ КБ "ПриватБанк" виконало свої зобов'язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Однак, свою частину зобов'язань за вказаною угодою [PERSON] не виконала, у зв'язку з чим станом на 10 липня 2014 року за нею утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 12 367,62 грн, яка склалася з 8 562,77 грн - заборгованість за кредитом; 2 386,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 418,23 грн - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди; Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 31.05.2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] був наданий кредит в розмірі 13 315, 75 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами Генеральної угоди від 31.05.2016 року [PERSON] погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк", про що свідчить її підпис. За умовами Генеральної угоди погашення заборгованості мало здійснюватися з 1 по 25 число кожного місяця. ПАТ КБ "ПриватБанк" виконало свої зобов'язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Однак, свою частину зобов'язань за вказаною угодою [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.01.2017 року за ним утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 17 242, 33 грн, яка склалася з 10 574, 29 грн - заборгованість за кредитом; 399, 49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 422, 97 грн - заборгованість по комісії та пені; 5845, 58 грн - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 21 травня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] був наданий кредит в розмірі 10320,43 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами Додаткової угоди від 21 травня 2012 року [PERSON] погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк", про що свідчить його підпис. За умовами Додаткової угоди погашення заборгованості мало здійснюватися з 1 по 25 число кожного місяця. ПАТ КБ "ПриватБанк" виконало свої зобов'язання за Додатковою угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Однак, свою частину зобов'язань за вказаною угодою [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим станом на 18 липня 2014 року за ним утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 26599,21 грн, яка склалася з 9575,44 грн - заборгованість за кредитом; 234,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12929,96 грн - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 3859,57 - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.1.5.4 Додаткової угоди. Представник позивача Андрєєва Н.А. до судового засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 09.11.2005 року в сумі 17702,14 грн. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 294 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 09.11.2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів тип та найменування банку змінено із Закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приват банк" на Публічне акціонерне товариства комерційний банк "Приват Банк". Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват банк" став правонаступником всіх прав та зобов*язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію ПАТ КБ "Приват Банк" (код ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 30.11.2014 року виникла заборгованість в сумі 17702,14 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 9559,32 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5973,67 грн., заборгованість з комісій за користування кредитом у розмірі 850,00 грн., а також нараховані штраф (фіксована частина") в сумі 500,00 грн., та штраф (процентна складова) у сумі 819,15 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась. За такого, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що вони є внуками [PERSON], яка померла [INFO]. Встановлення вказаного юридичного факту необхідно для спадкування майна, що залишилось після смерті баби. У судове засідання заявники [PERSON], [PERSON] не з»явилися, у заяві про встановлення факту родинних відносин, вказали про розгляд справи за їх відсутності, просять подану ними заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Микулинецької селищної ради Теребовлянського району у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори у судове засідання не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У свідоцтві про народження заявників [PERSON], [PERSON] зазначено, що їхнім батьком є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження батька заявників [PERSON] його матір»ю є [PERSON]. Із свідоцтва про одруження, яке повторно видане 27 липня 2001 року вбачається, що 27 жовтня 1956 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №33. Відповідно до свідоцтва про смерть баби заявників, яка померла [INFO], її прізвище вказано як «[PERSON]». Таким чином, суд вважає, що у свідоцтві про народження батька заявників помилково зазначено прізвище його матері як «[PERSON]» замість дійсного "[PERSON]", та по батькові "[PERSON]" замість дійсного "[PERSON]". Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просять заявники, мають для них юридичне значення, оскільки надають право на спадкування майна після смерті баби. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дійсно внуками [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved