Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував таким. [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою: [ADDRESS] . Однак, за життя спадкодавець не встиг зареєструвати за собою право власності на вказаний житловий будинок. У зв"язку з чим, за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, нотаріус відмовила у посвідченні спадкових прав. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Горохівської сільської ради Миколаївської області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в с.Баратівка Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON] , про що 18 червня 1992 року в Книзі реєстрації смертей Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області вчинено актовий запис №16 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.28). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син - позивач у справі [PERSON] , який прийняв спадщину, як такий, що був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що вбачається з копії спадкової справи до майна померлого №520/2017, заведеної 05 грудня 2017 року. Інші спадкоємці відсутні (а.с.38-46). Родинні відносини підтверджені копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого повторно 07 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області; актовий запис №80 від 30 грудня 1956 року (а.с.27). Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. В силу положень ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.526 ЦК УРСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.58 ЦК УРСР). Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.529 ЦК УРСР). 14 лютого 2018 року нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. позивачу надано роз"яснення про те, що у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім"я померлого [PERSON] , Снігурівська держнотконтора не може видати на його ім"я свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.7). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Зими Ю.В. від 26 грудня 2017 року №38953709, відмовлено у реєстрації права власності на спірний житловий будинок за відсутності правовстановлююого документа на об`єкт нерухомого майна за спадкодавцем (а.с.10). За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення будівництва. У 1964 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Ці правові акти визначали, що підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт будівництва ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію й не пов"язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації (правова позиція Веховного Суду України по справі №6-137цс13 від 18.12.2013 року). Крім того, по приватних житлових будинках, що збудовані до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи (п.3.2 Листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Згідно з п.16 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі -Інструкція), до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відносять свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Крім того, вказана Інструкція передбачала реєстрацію будинків і домоволодінь на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому, фактична належність спадкодавцю спірного майна підтверджується довідкою Горохівської сільської ради Миколаївської області №1647 від 10 вересня 2019 року, згідно з якою за даними погосподарських книг Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, починаючи з 1964 року по 10 вересня 2019 року (а.с.29-30), власником житлового будинку по [ADDRESS] значиться [PERSON] , [INFO] . Відміток про зміну власника будинку не має. Земельна ділянка, згідно з довідкою Горохівської сільської ради Миколаївської області від 25 жовтня 2019 року №276, на якій розташований вище вказаний житловий будинок, не приватизована (а.с.48). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №6 від 16 липня 2003 року, житловому будинку та земельній ділянці, що розташовані в с.Баратівка Снігурівського району Миколаївської області і належать [PERSON] змінено номер по [ADDRESS] (а.с.9). За даними технічного паспорту, виготовленого ТОВ "Миколаївський обласний інжиніринговий центр" на ім"я Міщанин М.І.., інвентарний номер 570, станом на 14 грудня 2017 року, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , складається з: житлової будівлі А-1 площею 60,0м?; веранди а-1 площею 21,0м?; тераси - а?-1 площею 6,3м?; літньої кухні Б-1 площею 24,0 м?; сіней б-1 площею 17,5м?; сараю В-1 площею 6,5 м?; гаражу Г-1 площею 22,5м?; сараю Д-1 площею 19,5м?; погрібу Ж-1 площею 4,0м?; вбиральні З-1 площею 2,9 м?; огорожі - №1; воріт - №2; хвіртки - №3; басини - №4. Загальна площа будинку 56,8 м?, житлова площа 35,8 м?. Об`єкти самочинного будівництва відсутні. Рік забудови - 1964 (а.с.11-14). Згідно довідки Снігурівської філії ММБТІ №87 від 18 вересня 2019 року, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на грудень 2012 року згідно з паперовими носіями, не зареєстровано. Технічна документація на майно не зареєстрована (а.с.47). Ринкова вартість житлового будинку з будівлями та спорудами становить 80 000,00грн. (а.с.15). Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 10 січня 2020 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку вказаного будинку та земельної ділянки відсутні. Остільки, позивач довів наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає його позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення. На прохання позивача суд не стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved