Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Кредитпромбанк" (далі - Банк), просив розірвати кредитний договір № 03/1/002/08-G, укладений між сторонами 08 січня 2008 року та договір поруки № 03/1/002/2/08-G, укладений в той же день між Банком та третьою особою [PERSON]. В обгрунтування позову позивач послався на обставини порушення відповідачем положень п. 4.1.1, 3.2 та п. 4.9 кредитного договору, відповідно яких повернення кредитних коштів та сплату відсотків позивач мав здійснювати починаючи з сьомого місяця від дня укладення договору, а на третю особу покладений обов'язок зі страхування предмету іпотеки в акредитованій Банком страховій компанії. В свою чергу, відповідач почав вимагати сплати відсотків з першого місяця після укладення кредитного договору та самостійно ініціював укладення договору страхування предмету іпотеки. Як на правові підстави позову позивач послався на ст. 651 - 654 ЦК України, ст. 4, 18 ЗУ "Про захист прав споживачів". Ухвалою суду від 12 вересня 2013 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача притягнуте ПАТ "Дельта-Банк". Протягом розгляду справи судом позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, додатково просив про розірвання договору іпотеки, зняття арешту з будинку [ADDRESS], стягнення 300000 грн. 00 коп. вартості ремонтних робіт, необхідних для відновлення в належному стані предмету іпотеки та відшкодування 300000 грн. 00 коп. немайнової (моральної) шкоди, заподіяної порушенням прав позивача як споживача послуг. В обгрунтування вимог, позивач послався на обставини порушення відповідачем під час укладення договору вимог ЗУ "Про захист прав споживачів" а саме: створення несправедливих та дискримінаційних умов щодо виконання кредитного договору, пред'явлення непередбачених договором майнових вимог, істотне порушення умов кредитного договору, що призвело до погіршення тих умов, на які розраховував позивач під час укладення кредитного договору. Таке є наслідком впливу обману з боку Банку і помилки позивача та третьої особи, які полягають у тому, що Банк скориставшись їх юридичною необізнаністю, склав спірні договори всупереч діючому законодавству України з порушеннями настільки істотними, що якщо б позичальник та поручитель були з ними ознайомлені, то ніколи б не уклали ці договори. Так, всупереч ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" Банк не поінформував споживача у письмовому вигляді про кредитні умови, у тому числі форми забезпечення, тип процентної ставки, орієнтовну сукупну вартість кредиту. Крім цього Банк приховав від позичальника та поручителя те, що вартість кредиту є непомірно великою - понад один мільйон гривень, що в умовах світової кризи призвело до неможливості належного виконання позичальником умов кредитного договору щодо повернення чергових платежів, що виключає його відповідальність на підставі ст. 617 ЦК України. В свою чергу, Банк, вимагаючи дострокового повернення кредиту у повному обсязі настільки змінив умови кредитного договору, що цей договір втратив свою суть, що, як на думку позивача, є підставою для його розірвання. Крім цього позивач також просив встановити те, що ПАТ "Дельта-Банк" не є стороною кредитного договору, так як під час уступки права вимоги відбулась заміна особи у зобов'язанні, а не сторони в кредитному договорі. В судовому засіданні третя особа [PERSON], який також представляє інтереси позивача, позов підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Суду додатково пояснив, що він не впізнає підпис свого довірителя [PERSON] у наданому представником відповідача для огляду у судовому засіданні оригіналі анкети клієнта - фізичної особи на виконання вимог ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів". Представник відповідача проти позову заперечував, суду пояснив, що твердження позивача про неправильність нарахування Банком суми заборгованості [PERSON] за спірним кредитним договором спростовується рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2011 року, яким з позичальника та поручителя в солідарному порядку стягнуто 500342 грн. 74 коп. боргу. Рішення суду набрало законної сили 11 липня 2012 року. В даному рішення, крім іншого зазначено те, що доводи відповідача про те, що позичальник не повинен був перші шість місяців дії договору вносити будь-які платежі, в тому числі сплачувати відсотки, суперечать умовам кредитного договору. Так, за п. 5.1 цього договору розрахунок процентів за кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості, починаючи з дня його надання, а застереження, зазначене в п. 4.1.1 договору передбачає можливість протягом перших шести місяців не погашати лише тіло кредиту. Також, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2013 року, що набрало законної сили 27 січня 2014 року, [PERSON] відмовлено в задоволенні вимог до ТОВ "Українська пожежна страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування у зв'язку безпідставністю таких вимог та відсутності факту настання страхового випадку, що спростовує твердження позивача в даній справі з приводу невиконання Банком свого обов'язку, як вигодонабувача, звернутись до страховика за отриманням страхових сум. Решта доводів позову також не підтверджує наявності передбачених законом підстав для розірвання спірних договорів. У зв'язку з безпідставністю вимог про розірвання кредитного договору, договорів іпотеки та поруки, решта похідних позовних вимог, як на думку представника відповідача, також задоволенню не підлягають. Третя особа - публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" - в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось у встановленому законом порядку. Відомості про поважність причин неявки представника третьої особи матеріали справи не містять. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 03 листопада 2011 року, постановленим в цивільній справі № 22ц-2777/2011, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2011 року змінене, стягнуто на користь ПАТ "Кредитпромбанк" з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку 499378 грн. 91 коп. боргу за кредитним договором № 03/1/002/08-G від 08 січня 2008 року, розподілені судові витрати. В мотивувальній частині цього рішення суд дійшов висновку, що доводи апелянта про те, що позичальник не повинен був перші шість місяців дії договору вносити будь-які платежі, в тому числі сплачувати відсотки, суперечать умовам кредитного договору. Так, за п. 5.1 цього договору розрахунок процентів за кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості, починаючи з дня його надання. Застереження, яке зазначене в п. 4.1.1 договору, передбачає можливість протягом перших шести місяців не погашати лише тіло кредиту. Твердження апелянта про те, що договір страхування було укладено несвоєчасно саме з вини банку, є необґрунтованим, оскільки належних доказів цьому апелянт суду не надав (а.с. 226, 227). В той же час, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2013 року, постановленим в цивільній справі № 2-1193/11, у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "Українська пожежна страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування відмовлено у зв'язку з відсутність підстав для визнання обставин заподіяння шкоди майну [PERSON] страховим випадком згідно умов договору страхування. Рішення суду набрало законної сили 27 січня 2014 року (а.с. 248 - 252). В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. За такого, твердження позивача з приводу порушення відповідачем положень п. 4.1.1, 3.2 та п. 4.9 кредитного договору є необґрунтованими, спростовуються вищевказаними судовими рішеннями, а тому передбачені законом підстави для розірвання кредитного договору у зв'язку з порушенням його умов кредитно-фінансовою установою відсутні. В той же час, посилання позивача в підтвердження заявлених вимог на порушення відповідачем вимог ЗУ "Про захист прав споживачів", укладення спірних правочинів під впливом обману та помилки, не мають процесуального значення, так як такі порушення можуть бути підставою для визнання спірних договорів недійсними, а таких вимог позивач не заявляв. За такого, у задоволенні позову [PERSON] про розірвання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки слід відмовити за безпідставністю. У зв'язку з відмовою в розірванні спірних договорів, похідні вимоги про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди також задоволенню не підлягають. Вимоги в частині встановлення того, що ПАТ "Дельта-Банк" не є стороною кредитного договору заявлені не у спосіб, установлений законом для захисту цивільного права чи інтересу особи (ст. 16 ЦК України), а тому вони теж не підлягають задоволенню. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю. В силу ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в позові судові витрати позивача присудженню за рахунок відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed