Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] тобто в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи опалення, отже користується наданими позивачем послугами, що вказує на наявність фактичних договірних відносин з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач вчасно не сплачує кошти за надані послуги у зв"язку з чим утворилась заборгованість розмір якої становить з жовтня 2015 року по квітень 2018 року, включно - 20354, 54 гривні. Питання про стягнення вказаної заборгованості порушувалось в порядку наказного провадження ( справа ( №279/5376/17), проте ухвалою від 12.01.2018 року у видачі судового наказу було відмовлено. Рішенням суду просить стягнути з [PERSON] на користь КП "Теплозабезпечення" борг за послуги з теплопостачання у розмірі 31783, 26 гривень. 26.05.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась двічі рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача, з одночасним розміщенням оголошення про виклик до суду на сайті суду. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подала. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що стверджується наявною в справі довідкою. Квартира знаходиться в багатоквартирному будинку. Вказане житлове приміщення забезпечується послугами централізованого опалення, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України№630 від 21.07.2005 року. За надані послуги відповідач не сплачує кошти, внаслідок чого, утворилася заборгованість, згідно особового рахунку, за період з 01.10.2015 року по 01.05.2018 року у сумі 20354, 54 гривні. Згідно зі змістом ст.ст. 16, 19, 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Статтею 29 вказаного Закону передбачено надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою. З матеріалів справи слідує, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання води сторонами не укладався. Однак, відповідно до п.1 ч.2 ст.3, п.3 ч.2 ст.21 вказаного Закону зобов'язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено, як на виконаця, так і споживача. Позивачем було вчинено дії на користь відповідача у виді надання послуг, тому договір про надання послуг вважається фактично укладеним з моменту надання відповідачу таких послуг. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги. Положеннями ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.20 вищевказаних Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Позивач до подачі позову звертався до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Ухвалою від 12.01.2018 року у видачі судового наказу було відмовлено. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.67, 68, 162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач ( власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи наведене, а також те, що відсутність між позивачем та відповідачем договору на надання послуг не може бути безумовною підставою для звільнення від оплати послуг, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, а саме в розмірі 20354, 54 гривні, що підтверджено наявними в справі матеріалами, а не в розмірі 31783, 26 гривень, який позивач зазначив в резолютивній частині позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141ЦПК України.

Outcome: partial