Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: ? частиною будинку [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Власником ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є позивач. У вказаній частині будинку зареєстровані також відповідачі, які наприкінці 2010 року виїхали проживати в інше місце. В зв'язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду, оскільки реєстрація відповідачів в квартирі порушує його права. В судовому засіданні 15.04.2015 року адвокат позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання, призначене на 12.05.2015 року позивач та його адвокат не з'явилися. Позивач подав до суду заяву (вх. № 15400 від 06.05.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 59). Відповідачі в судове засідання не з'явилися. До суду повернулись конверти з повістками для відповідачів з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 27-28, 41-42, 57-58), а також відповідачі повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 65). Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідачів та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката позивача, показання свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач є власником спірної ? частки житлового будинку, що підтверджується договором дарування від 07.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 3813 (а.с. 8 на звороті), Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 36499063 від 20.04.2015 року, наданою Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 61 на звороті), а також архівною довідкою № 3384 від 21.04.2015 року, виданою Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 62). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2011 року розірвано, про що свідчить відмітка про розірвання шлюбу в паспорті громадянина України, серії [NUMBER] виданого 13.07.1999 року Кіровським районним відділом УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.09.2011 року, виданого повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 398 (а.с. 66). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені № 00015138345 від 11.03.2015 року, наданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 30-31). Відповідно до довідки № 1410 від 04.02.2015 року, виданої Квартальним комітетом № 28 Кіровської району м. Кіровограда (а.с. 5), [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 2011 року в будинку [ADDRESS]. Також реєстрація відповідачів за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запит суду, який здійснений у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 12-13). Свідки [PERSON] та [PERSON] повністю і беззаперечно засвідчили в судовому засіданні обставини щодо непроживання відповідачів в спірній частині будинку більше чотирьох років. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] будучи зареєстрованими в належній позивачу частці житлового будинку, порушують права та законні інтереси позивача, [PERSON], як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживають в ньому більше одного року, що відповідно до вимог статей 391, 405 Цивільного кодексу України, дає суду підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] також реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved