Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із вище вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Країна», [PERSON]. Ухвалою суду від 04.12.2014 р. до участі в справі було залучено власника транспортного засобу [PERSON] д/н ВТ 6050АІ [PERSON], на якому було здійснено дорожньо-транспортну пригоду. Зокрема у позові [PERSON] зазначив, що 02.12.2012 р. близько 01 год. 45 хв. з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [PERSON] д/н ВТ 6050АІ, було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої він отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а також отримав механічні пошкодження автомобіль, яким він керував - ВАЗ 2110 д/н [NUMBER],. Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 26.07.2013 року відповідача [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання згідно санкції статті. Відповідальність [PERSON] як власника наземного транспортного засобу застрахована згідно Полісу № АВ/1426854 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач також зазначив, що в результаті ДТП йому було завдано матеріальну шкоду у загальному розмірі 42\~448, 16 грн. , яка полягає у наступному: у затратах на стаціонарне лікування, що складає 943, 69 грн. і підтверджується відповідними квитанціями; матеріальному збитку в результаті пошкодження автомобіля ВАЗ 2110, який відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження № 1397 від 05.05.2014 р. становить 38304, 47 грн.; понесених витратах на проведення експертного дослідження у розмірі 1600 грн., витрат на евакуатор у розмірі 350 грн. та послуги стоянки по зберіганню автомобіля у розмірі 1250 грн. Крім того, вважає, що в результаті ДТП йому була спричинена і моральна шкода, яка виразилась у тому, що з вини відповідача, зазнав тілесних ушкоджень, тривалий час перебував на лікуванні. З боку [PERSON] ніякої допомоги не пропонувалось. Моральну шкоду оцінює у розмірі 15 000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, в частині стягнення моральної шкоди уточнив, просив вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові, а саме: стягнути з страхової компанії «Країна» на користь позивача матеріальну шкоду у загальному розмірі 42\~448, 16 грн., а також моральну шкоду в межах ліміту відповідальності у розмірі 5000 грн.; з [PERSON] на користь позивача стягнути моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн., а також стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Відповідач, представник ПАТ «СК «Країна» в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність, надав до суду свої заперечення, які просив врахувати при розгляді справи. У запереченнях до позову представник страхової компанії зазначив, що згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1426854 забезпеченим транспортним засобом став «Шевролет Авео» д/н [NUMBER]. До страхової компанії 05.12.2012 р. звернувся позивач з повідомленням про ДТП, заява була зареєстрована за вх. № 5477. Розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого авто був визначений на підставі Звіту № 200/12-12 від 28.12.2012 року, складеного ТОВ «ДекраЕксперт» та становить 25\~219, 91 грн. 11.02.2013 р. до страхової компанії звернувся позивач із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була зареєстрована за вх. № 1543. Згідно ст. 12 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, яка згідно Полісу становить 510 грн. Розмір страхового відшкодування, з урахуванням вартості ремонту та зносу транспортного засобу згідно Звіту № 200/12-12 від 28.12.2012 р., послуг евакуатора та розміру франшизи становить 25\~219, 91 грн.. Однак ні Страхувальник, а ні водій Страхувальника(відповідач 2) за вказаним Полісом з повідомлення про ДТП від 02.12.2012 р. до «СК «Країна» не зверталися. На підставі розяснень, наданих у Постанові Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вважають, що шкода повинна відшкодуватись завдавачем шкоди, тобто Відповідачем 2, оскільки останній не звернувся до страхової компанії з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду. Просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ПАТ «СК «Країна» та вилучити ПАТ «СК «Країна» із складу відповідачів. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, згідно повідомлень, що надійшли до суду, та вимог закону вважається належним чином повідомленим про день і час слухання справи. Заслухавши думку представника позивача, вивчивши надані заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача [PERSON] під час керування ним транспортним засобом «Шевролет Авео» д/н [NUMBER], [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоровя позивачу [PERSON], а також заподіяно пошкодження транспортному засобу під його керуванням автомобілю [NUMBER]. Факт дорожньо-транспортної пригоди, яка відбувалася між вказаними особами, ступінь тілесних спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, а також факт вини [PERSON] доведено вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 26.07.2013 року. Як зазначив представник позивача і підтвердив представник страхової компанії у своїх заперечення, позивач [PERSON] звертався до ПАТ «СК «Країна» 05.12.2012 р. та повідомив про ДТП, 11.02.2013 р. позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до чч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Також, згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеного небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі, чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Пунктом 22.1 ст.22, ст. 23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, суд вважає, що підлягають відшкодування із страхової компанії понесені позивачем витрати на лікування та проведення спіральної компютерної томографії, які підтверджені відповідними квитанціями та фіскальними чеками у розмірі 943, 69 грн. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року N 4, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Суд приймає до уваги висновок № 1397 експертного авто товарознавчого дослідження, а не Звіт № 200/12-12 від 28.12.2012 року. Так згідно висновку № 1397 експертного авто товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту становить 56\~087, 69 грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП складає 38\~304, 47 грн., яка дорівнює розміру матеріального збитку. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту значно перевищує ринкову вартість автомобіля, відшкодуванню підлягає ринкова вартість автомобіля до ДТП з відрахуванням відповідно до ст. 12 Закону франшизи у розмірі 510 грн., тобто стягненню із «СК «Країна» підлягає 37\~794, 47 грн. В порядку ст. 29 вказаного Закону відшкодуванню підлягають також витрати, повязані з евакуацією транспортного засобу у розмірі 350 грн., перебування автомобіля на автостоянці 1250 грн. Відповідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 26-1 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. На думку суду в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] позивачу була спричинена і моральна шкода, яка полягає у отриманні травм, перенесенні фізичного болю, порушенні нормальних життєвих звязків. З урахуванням ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, тривалості лікування та наслідків отриманої травми, відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 10\~000 грн. Згідно полісу № АВ/1426854 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100\~000 грн. Виходячи з наведеного, розмір морального відшкодування із страхової компанії на користь потерпілої сторони буде складати 5\~000 грн. В порядку ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вище наведене, друга половина визначеної судом суми моральної шкоди у розмірі 5000 грн., підлягає стягненню з винної у пригоді особи відповідача [PERSON] В порядку ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правову допомогу у пропорційному відношенні до задоволених позовних вимог, а також з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Враховуючи, що розмір, понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. нічим не підтверджений та необґрунтований, з урахуванням кількості та тривалості проведених судових засідань, суд вважає за доцільне визначити розмір витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу у розмірі 1500 грн. з відповідачів у пропорційному відношенню до задоволених позовних вимог. Відшкодуванню на користь позивача також підлягають понесені витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1600 грн. З огляду на вище наведене та

Outcome: partial