Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ "Ощадбанк (далі - позивач) через представника за довіреністю (а.с. 16-17) Крючкова С.С. звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між позивачем і відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 26900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором у останнього утворилася заборгованість перед позивачем, розрахунок якої додано до позову. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32022,02 гривень та судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача за довіреністю (а.с. 18) Потапчук Я .В. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 32). У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 21 серпня 2018 року між АТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем підписано Заяву про приєднання за № 507383111 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов яких останньому надано в розпорядження кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 26900,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 38% на рік з кінцевим терміном повернення, а в разі перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки. Згідно з п. 6.4. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (далі - Заява) на строк до 26 серпня 2018 року з дня підписання цієї заяви банк встановлює клієнту кредит у сумі 0,00 (нуль гривень 00 копійок) гривень Після закінчення вказаного строку клієнт погоджується на те, що банк може запропонувати і погодити з Клієнтом встановлення (збільшення) Бажаного розміру кредиту в межах максимального (загального) розміру кредиту, вказаного в п. 6.3. цієї Заяви. Відповідно до п.п. 6.6.1 Заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках , крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування та /або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі. Згідно з п. 6.7. Заяви клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий ) період та дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах передбачених договором. Відповідно до п. 6.9. Заяви датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї Заяви уповноваженим представником (працівником) банку; датою надання кредиту (частини кредиту) є дата використання клієнтом кредитного ліміту (кредитних коштів), але не раніше дати першого зарахування заробітної плати (умова застосовується для зарплатних карток). Про встановлення кредиту клієнт повідомляється шляхом направлення йому смс-повідомлення. Датою встановлення кредиту є дата направлення клієнту смс-повідомлення. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 1.6.1. договору комплексного банківського обслуговування банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта. Згідно з п.п. 1.14.1. договору комплексного банківського обслуговування клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Пунктом 1.16. договору комплексного банківського обслуговування встановлено, що за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та додатку № 1 до договору. Згідно з п. 1.17. договору комплексного банківського обслуговування проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 1.24. договору комплексного банківського обслуговування встановлено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Порушуючи зазначені приписи законодавства та умови договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 23 квітня 2020 року виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача становить 32022,02 гривень, що складається з наступного: -22328,97 гривень - загальна сума основної заборгованості; -6650,10 гривень - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків та/або комісійної винагороди за користування кредитом; -328,90 гривень - комісія; -1281,00 гривень - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту); -739,92 гривень - пеня за несвоєчасне погашення процентів; -419,50 гривень - три відсотки річних на суму простроченого кредиту; -156,69 гривень - три відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів; -56,57 гривень - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; -60,37 гривень - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного суду України викладеній у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2129цс16, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Крім того, п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5 передбачено, що за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїм процесуальними правами сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved