Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

позивач просить суд стягнути на її користь нараховану [PERSON], але не виплачену пенсію, яка входить до її спадку в розмірі 5874 грн. 02 коп., посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на її майно. Вона, як її спадкоємець прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України у строки, передбачені ст.. 1270 ЦК України. Під час визначення обсягу спадщини, було з'ясовано, що померла [PERSON] недоотримала пенсію у розмірі 5874 грн. 02 коп., що було підтверджено довідкою управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області. Статтею 1227 ЦК України передбачено право на одержання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, вона, як її спадкоємець, 07 серпня 2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТК 615523 на спадкове майно у вигляді коштів, тобто на 5874 грн. 02 коп. недоотриманої пенсії. Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі відмовляється виплатити їй вказану грошову суму на підставі спадкування за законом, а на примусове виконання до виконавчої служби вона не може здати, оскільки немає виконавчого документа на її ім'я. Оскільки справа розглядалася за Кодексом адміністративного судочинства України, заміна правонаступником сторони у справі на стадії виконання судового рішення не відповідає вимогам ст. 55 КАС України, а заміна сторони у виконавчому провадженні відповідно до ст. 264 КАС України неможлива, оскільки виконавче провадження невідкрито. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України встановлює, що «до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, то за даних обставин її право на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено, і з цих підстав вона звертається до суду. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволення позову, мотивуючи це тим, що 01 грудня 2014року до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області надійшла ухвала від 01.12.2014 про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом [PERSON] до УПФУ у Кагарлицькому районі про стягнення коштів в порядку спадкування. По - перше позовна заява подана в порядку цивільного законодавства, однак згідно п.2 ст.17 КАСУ, якщо виникають спори між фізичними особами та суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, то такі спори розглядаються в порядку адміністративного судочинства. По-друге, вважають, що позивачем подано необгрунтовану позовну заяву, оскільки він зазначає, що УПФУ у Кагарлицькому районі відмовляється виплачувати йому вказану грошову суму на підставі спадкування за законом. Хочуть зауважити, що Управління Пенсійного фонду у Кагарлицькому районі не відмовляється від виплати згідно постанов по яких проведено нарахування (юридично не має підстав для виплати). Постанови Кагарлицького районного суду від 08.09.2011 року по справі № 2-а-11533/11, та від 08.09.2011 року по справі № 2-а-11532/11 УПФУ у Кагарлицькому районі виконано в частині перерахунку, та нараховано до виплати 5874,02 грн. Дана сума відповідачем не оскаржується. Щодо виплати даної суми, то згідно ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України, в межах відповідних бюджетних призначень, крім того на сьогоднішній день Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою від 03.09.2014 № 440. Згідно даного Порядку виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів подаються до органів державної виконавчої служби для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. По третє, даний позов містить вимоги щодо стягнення на користь [PERSON] невиплачену пенсію [PERSON] в розмірі 5874,02 грн. Звертаючись до суду позивач фактично хоче змінити спосіб виконання постанови суду із "зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі здійснити перерахунок пенсії та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених та отриманих особою сум" на "стягнути з управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі на користь [PERSON] ( тобто взагалі на іншу особу ) нараховану доплату пенсії у розмірі 5874 грн. 02 коп. Згідно чинного законодавства адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд приймає постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України). Також, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України дійшла висновку, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухвалені рішення способі відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішень суду із зобов'язання органу Пенсійного фонду України здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною ( справа №21- 394а14 від 11.11.2014 року). Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 08.09.2011 року по справі № 2-а-11533/11 адміністративний позов [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про зобов'язання здійснити нарахування та щомісячну виплату допомогу непрацюючому пенсіонеру, проживаючому на території зони посиленого радіоекологічному контролю було задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області перерахувати та виплачувати, починаючи з 15.02.2011 року, [PERSON]: щомісячне підвищення до пенсії за проживання на забрудненій території відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі однієї мінімальної заробітної плати , встановленої Законом на відповідний місяць. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2014 року постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 08.09.2011 року залишено без змін. Вказана постанова суду підлягала негайному виконанню. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 08.09.2011 року по справі № 2-а-11532/11 адміністративний позов [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про зобов'язання здійснити нарахування та щомісячну виплату до пенсії як дитині війни було задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області перерахувати та виплачувати, починаючи з 15.02.2011 року, [PERSON]: щомісячне підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни " у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, для визначення якої підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі на відповідний місяць. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 року постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 08.09.2011 року залишено без змін. Вказана постанова суду підлягала негайному виконанню. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 грудня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] померла [INFO] в с. Шпендівка Кагарлицького району Київської області, про що зроблено актовий запис № 14. Позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги майна померлої [PERSON] Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч. 2). У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 серпня 2013 року, виданого приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1122, спадкоємцем зазначеного у ньому майна [PERSON] яка померла [INFO] р., є її племінниця [PERSON] Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається, зокрема, з суми недоодержаної пенсії в розмірі 5874,02 грн., що належали померлій на підставі підтвердження, виданого Управлінням Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області 17.05.2013 р. за № 07/1047. За положеннями ст. ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суми відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 5874,02 грн., нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов'язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. Заперечення відповідача не спростовують позову і не беруться до уваги виходячи з того, що Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440, не передбачає права подання документів, зазначених у п. 4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ. У зв'язку з цим зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат [PERSON], право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до позивача. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов'язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку. За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved