Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач посилається на те, що 08 грудня 2010 року між ними та АБ "ПОРТО-ФРАНКО" укладено договір страхування №АТК 208088 майнових інтересів власника автомобіля "KIA PREGIO", реєстраційний номер [NUMBER]. В зв'язку з тим, що 14 січня 2011 року в м. Одеса на Миколаївській дорозі відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль "Peugeot", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль "KIA PREGIO", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], під час якої автомобілю страхувальника заподіяно матеріальну шкоду, яка згідно звіту вартості відновлювального ремонту складає 18059,65 гривень. Відповідно до постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 30.05.2011 року ДТП сталося через порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Позивач зазначає, що дана подія була визнана страховою, про що 31 травня 2011 року було складено Страховий акт та відповідний розрахунок, згідно якого страхове відшкодування складає 16546,94 гривень, яке було виплачено страхувальнику. Крім того, як з'ясувалось в подальшому, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ "СК Провідна", тому 25 лютого 2013 року АТ "СК Провідна" сплатило АТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування в розмірі 8914,89 гривень. Позивач вказує, що суми в розмірі 8914,89 гривень недостатньо для покриття понесених збитків, пов'язаних з даною дорожньо-транспортною пригодою, оскільки залишилось не погашена сума в розмірі 7632,05 гривень, в зв'язку з чим звернулися до суду та просить задовольнити позовні вимоги по затратам виплати страхового відшкодування та оплату судового збору. Представник позивача , страхової компанії приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» надавав письмові заяви про розгляд справи у відсутність представника позивача ( а.с. 37, 38, 73, 74, 77 , 78) та в судовому засіданні від 11.07.2014 року надав пояснення про підтримання вимог позову у повному обсязі. В судових засіданнях відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали та підтримали свою позицію викладену у письмових запереченнях від 30.05.2014 року із яких вбачається, що « Ознайомившись з позовом ПРАТ „Просто-страхування" та поясненнями на нього ПРАТ „СК „Провідна" вважають за необхідне заперечити слідуючи: Дійсно з його вини 14 січня 2011 року сталося ДТП, а саме зіткнення автомобіля під його керуванням та автомобіля, належного Акціонерному банку „Порто- Франко" під керуванням водія [PERSON] Його, відповідача відповідальність перед третіми особами була застрахована у ПРАТ СК „Провідна", а [PERSON] в ПРАТ „ПРОСТО-страхування" Страхова компанія виплатила за вказаний страховий випадок 8914 грн. 89 коп., а страхова компанія ПРАТ „ПРОСТО-страхування відшкодувала [PERSON] в сумі 16546 грн.94 коп. Різниця склала 7652 грн.05 коп. і саме цю суму позивач просить суд стягнути з нього. Але вважає, що ця вимога позивача не підлягає задоволеню зі слідуючи підстав: 1.Обидві страхові компанії, Прат „ПРОСТО-страхування" та ПРАТ СК „Провідна" є однаковими за рангом спеціалістами з страхування відповідальності, пов'язаної з використанням транспортних засобів та вирішення питань щодо конкретних страхових випадків і їх вартості /вартості збитку від такого страхового випадку. Але позивач, ПРАТ „ПРОСТО-страхування" чомусь оцінило вартість страхового збитку в 16546 грн. 94 коп., а страхова компанія ПРАТ СК „Провідна" той же самий страховий випадок оцінила Вдвічі меншим - в сумі 8914 грн.89 коп. Такого бути не повинно. Спеціалісти в одній і тій же області знань повинні були прийти до однакового висновку про суму збитків для відшкодування. 2.Обидві сторони належно застрахували свою відповідальність в страхових компаніях і саме вони повинні вияснити всі непорозуміння щодо оцінки страхового відшкодування між собою. Якщо страхова компанія ПРАТ „ПРОСТО-страхування" вважає, що саме вона оцінила вірно даний страховий випадок в сумі 16546 грн.94 коп., то вона повинна навіть в судовому порядку довести свою правоту і стягнути вказану суму з моєї страхової компанії ПРАТ СК „Провідна" в повному обсязі я доплачувати щось не повинен. В даному випадку страхові компанії вказане непорозуміння між собою не владнали і ПРАТ „ПРОСТО-страхування" звернулося до суду до неналежного відповідача, котрим він і є. 3.Позивачем, ПРАТ „ПРОСТО-страхування" страхове відшкодування водію [PERSON] було нараховане та виплачене без урахування зносу автомобіля випуску 2003 року, котрий експлуатувався майже 10 років.. Згідно Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розраховується з урахуванням зносу. Яку саме суму складає різниця від такого неоднакового розрахунку відшкодування невідомо. Це належить вияснити саме обом страховим компаніям, владнати питання різного підходу до розрахунку суми страхового відшкодування і також владнати цей спір між собою, без його участі. 4.3 пояснення страхової компанії ПРАТ СК „Провідна" видно, що позивач звертався до неї з аналогічною з позовом вимогою про регресу вимогу і отримав відповідне її часткове задоволення, з відмовою в решті відшкодування. Зі вказаних підстав для цього. В такому випадку позивач повинен був ,якщо він правий, звернутися до суду з позовом до Прат СК „Провідна" про примусове стягнення решти суми відшкодування в порядку регресу, а не до нього. 5.Позивач, ПРАТ „ПРОСТО-страхування" прийняв за основу для виплати страхового відшкодування водію [PERSON] звіт незалежного експерта оцінника, котрий містить суттєві неточності і неналежну інформацію. Так на першій сторінці звіту вказано, що він складений експертом 17 лютого 2010 року, а ДТП відбулося 14 січня 2011 року. Це вказує на те, що експертом могли бути покладені в основу його звіту зовсім інші дані, які могли і не мати нічого спільного з самим ДТП, котре є предметом оцінки. З доданої до звіту фото №17 видно, що від зіткнення на задній дверці багажника залишилась лише незначна вм'ятина. Тобто сила зіткнення була досить невеликою. А в оцінку пошкоджень включені „настил полу багажника" і навіть „Жгут проводів". Незрозуміло, як вони могли б бути пошкоджені при зіткненні? Яким чином міг бути пошкодженим лонжерон рами ? Навіщо міняти двері задка, коли ту невелику вм"ятину можна було зашпаклювати та покрасити? Якщо навіть ці дверці задка були замінені, то вони повинні були бути зі склом, навіщо ж тоді звітом передбачена установка скла? Все викладене підтверджує, що водій та власник автомобіля [PERSON] за рахунок використання обставин ДТП ремонтував автомобіль використовуючи кошти своєї страхової компанії купуючи та використовуючи всі запчастини лише в новому варіанті, а страхова компанія погоджувалась з ним. 6.Ліміт сум страхового відшкодування за обома нашими страховими полісами був досить великим і міг бути використаним при належному розрахунку страхового відшкодування. Але страхові компанії не владнали своїх непорозумінь. 7.Як видно з пояснення ПРАТ СК „Провідна" з посиланням на законодавчі норми та практику Вищого спеціалізованого суду з аналогічних питань позивач безпідставно включив до страхового відшкодування податок на додану вартість та франшизу. Як вказав вище, з викладених ним підстав є неналежним відповідачем по даній справі і в стягнені з нього вказаного регресу повинно бути відмовлено в повному обсязі. Але ж якщо суд зацікавить його думка щодо спору між страховими компаніями, то вважаю і впевнений, що ПРАТ СК „Провідна" вірно розрахувала суму відшкодування збитку з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля та застосування ПДВ І Франшизи, а сума, яка була виплачена ПРАТ „ПРОСТО- страхування" водію [PERSON] була безпідставно завищена і розмір страхового відшкодування був розрахований невірно та стягненню не підлягає. На підставі викладеного просить суд відмовити позивачу ПРАТ „ПРОСТО-страхування" в задоволенні його позову до нього в повному обсязі, та враховуючи його сімейний та матеріальний стан стягнути із позивача витрати на юридичну допомогу. Представник третьої особи ПрАТ «СК «Провідна» в судові засідання не з'являвся та надавав письмові пояснення про розгляд справи у відсутність їх представника та посилався на те, що « Ознайомившись з позовною заявою ПрАТ «ПРОСТО-страхування», ПрАТ «ПРОВІДНА» повідомляє таке: 1. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконала свої зобов'язання перед ПрАт «ПРОСТО-Страхування» та перед [PERSON] у повному обсязі. 29.09.2010 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») та [PERSON] було укладеного договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений Полісом №ВС/7183915, з терміном дії з 29.09.2010 року до 28.09.2011 року (далі - Поліс страхування), на підставі якого, враховуючи Тип договору - 3, була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час керування ним особисто транспортним засобом Пежо, р.н. [NUMBER] (далі - забезпечений транспортний засіб). Відповідно до п. 2 Полісу ліміт відповідальності Страховика за шкоду заподіяну майну склав 50 000 гривен, при франшизі 1000 гривен, на суму якої завжди зменшується страхове відшкодування. Поліс страхування було укладено на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ»), який є спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 17.01.2011 року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» від [PERSON] надходить повідомлення про настання події, з якого вбачалося, що 14.01.2011 року з його вини сталася ДТП, внаслідок якого, у тому числі, було пошкоджено і автомобіль КІА, р.н. 80247ОК, який належить [PERSON] Однак, [PERSON] заяву про виплату страхового відшкодування(до. ПрАТ- «СК «ПРОВІДНА» не надавав, оскільки, його автомобіль КІА був застрахований за договором КАСКО у ПрАТ «ПРОСТО-страхування», а тому він вирішив скористатися своїм правом та отримати страхове відшкодування саме там, тим більше, що за умовами його договору КАСКО з ПрАТ «ПРОСТО-Стахування» страхове відшкодування визначалося без урахування зносу у той час як за нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування розраховується з урахуванням зносу. У той же час, до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» 26.11.2012 року надходить Регресна вимога на суму 16546,94 грн. від ПрАТ «ПРОСТО-страхування», з якої вбачається, що остання сплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 16546,94 грн. та на підставі ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України звернулася з регресною вимогою до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на зазначену суму, оскільки відповідальність [PERSON], як було зазначено на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» визнала регресну вимогу частково, а саме на суму 8914,89 грн. з таких підстав. Відповідно до статті 29 ЗУ «ОСЦПВВНТЗ», за яким здійснює виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Порядок визначення витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу визначає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства Юстиції України та Фонду Державного Майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції N 137/5/27*32 від 08.12.2004, №1335/5/1159 від 24.07.2009). Відповідно до долученого до регресної вимоги копії Звіту №01-014 від 17.02.2010 року, яку, як видно з позовної заяви, позивач долучає і до свого позову, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля КІА, р.н. [NUMBER], визначеного з коефіцієнтом фізичного зносу, складає 10641.13 грн. (у т.ч. ПДВ на запасні частини з урахуванням зносу 726,15 грн.) (п. 3 Висновків Звіту). Однак, відповідно до норм законодавства України наявний у розмірі збитку ПДВ не підлягає відшкодуванню з боку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». Так, відповідно до підпункту 196.1.3. статті 196 чинного Податкового кодексу України та підпункту 3.2.3. пункту 3.2. статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість», який Діяв до набрання чинності Податковим кодексом України, надання послуг зі страхування не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, тому при виплаті страхового відшкодування безпосередньо Страхувальнику (потерпілій особі), податок на додану вартість нараховуватися не повинен, як не повинен і виділятися окремим рядком. Тому при виплаті страхового відшкодування безпосередньо потерпілим податок на додану вартість не нараховується і окремим рядком не виділяється. Податкові зобов'язання з ПДВ виникають лише у платника податку на додану вартість, який здійснює операції з поставки товарів чи послуг (товарно-матеріальних цінностей і послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта), оскільки такі операції є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. Враховуючи зазначене, у разі якщо страхові суми не перераховуються - безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюються з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. У разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюються без урахування сум податку на додану вартість, оскільки особа, не зареєстрована платником податку на: додану вартість,не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму податку на додану вартість. Зазначене підтверджує і ДПА України листом від 21.08.2009 р. N 10143/5/16-1516. Відповідно до частини 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Таким чином, відповідно до чинного законодавства України не вважається прямим збитком власника пошкодженого транспортного засобу несплачений ним податок на Додану вартість у складі суми матеріального збитку, визначеного оцінювачем для відновлення пошкодженого транспортного засобу. Викладена позиція ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (щодо ПДВ) кореспондується і з судовою практикою, зокрема, ухвалами Вищого спеціалізованого суду України: - від 19.10.2011 р. по справі за позовом до Української пожежно-страхової компанії (номер Єдиному державному реєстрі судових рішень 18986034): - від 14.03.2012 р. по справі за позовом до МТСБУ (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18986034); - від 28.03.2012 р. по справі за позовом до МТСБУ (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23671165); - від 28.03.2012 р. по справі за позовом до СК «Остра» (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23671574). Отже, враховуючи, що страхове відшкодування ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» вимагало сплатити безпосередньо на її користь, і до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не було надано доказів здійснення ремонту транспортного засобу у платника ПДВ, розмір страхового відшкодування з боку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» мав би у будь-якому випадку, визначатися за варіантом «без ПДВ». Чинні норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 36.2. ст. 36) теж прямо зазначають, що виплата страхового відшкодування якщо вона здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілого, здійснюється без ПДВ, яке доплачується лише після того, як страховику будуть надане документальне підтвердження проведеного ремонту. Таких документів ні до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» ні до суду не надано. Отже розмір під час визначення розміру страхового відшкодування із суми збитку мала бути вирахувана сума 726.15 грн. ПДВ. Окрім того, як було зазначено вище, договором страхування передбачена франшиза у розмірі 1000 гривен, на суму якої завжди зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну. Таким, чином із суми збитку під час розрахунку страхового відшкодування мала бути також утримана франшиза у розмірі 1000 гривен. Отже, загалом до виплати ПрАТ «ПРОСТО-страхування» з боку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» підлягала до виплати сума 8914,89 грн. (10641, 13 грн. (сума збитку з ПДВ) - 72615 гривен.( ПДВ) - 1000 гривен (франшиза)) Зазначена сума була сплачена ПрАТ «ПРОСТО-страхування» шляхом перерахування на банківський рахунок відповідно до платіжного доручення №00110027 від 25.02.2013 р. Ця обставина визнається позивачем у позовній заяві і не потребує доказування. У випадку необхідності, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» готове надати до суду відповідну копію платіжного доручення. Таким чином, відповідно до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконала свої зобов'язання перед ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Окрім того, відповідно до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» винна особа має самостійно відшкодувати потерпілому розмір франшизи (п. 36.6. ЗУ «ОСЦПВВНТЗ». Таким чином, якщо судом буде встановлено обґрунтованість розміру збитку за вартістю відновлювального ремонту (тобто без урахування зносу) різницю між такою сумою та сплаченим з боку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» страховим відшкодуванням має сплатити [PERSON] самостійно. З урахуванням викладеного просять суд залучити зазначені пояснення до матеріалів справи; Розгляд справи здійснювати без участі представника «ПРОВІДНА» як третьої особи ( а.с. 53 -54). З урахуванням заперечень відповідача по справі представником третьої особи ПрАТ «СК «Провідна» були надані додаткові пояснення по справі ( а.с. 84 - 85). Заслухавши пояснення представника позивача , відповідача [PERSON] та його представника, а також враховуючи письмові пояснення третьої особи, розглянувши письмові заяви та дослідивши надані сторонами суду докази , які вони вважають за достатніми для вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків (шкоди) завданої дорожньо-транспортною пригодою із наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, … що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода,завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (…) володіє транспортним засобом,…, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України. Обов'язки доказування і подання доказів 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. 2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 61 ЦПК України установлені підстави звільнення від доказування 1. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 2. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. 3. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 4. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до стаття 131 ЦПК України Подання доказів 1. Сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. В судовому засіданні встановлено факт нанесення матеріальної шкоди майну (речі) - автомобілю яким керував [PERSON], автомобілем під керуванням відповідача [PERSON] Провина водія [PERSON] в скоєнні ДТП підтверджується ним особисто та дослідженими судом доказами. Також в судовому засіданні встановлено укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у відповідних страховиків, із видачею відповідних полісів, що не оспорювалося учасниками по справі. Страхове відшкодування [PERSON] отримав від Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» у розмірі 16546 гривень 94 копійки відповідно до розрахунку страхового відшкодування складеного співробітниками ПАТ «ПРОСТО-страхування». ПрАТ «СК «Провідна» сплатила ПАТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування в розмірі 8914 гривень 89 копійок із розрахунку врахування зносу не оплати франшизи, ПДВ. Факт визначення розміру суми нанесення шкоди встановлено розрахунком представника позивача ( а.с. 29). Також встановлено, що позивач не надав суду доказів щодо повного пакету документів, що [PERSON] відновив автомобіль після отримання страхового відшкодування які отримав від Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» у розмірі 16546 гривень 94 копійки а тому суд вважає, що не має підстав стягнення будь-яких сум з [PERSON], окрім франшизи у визначеному розмірі 1000 гривень, без надання сторонами інших належних підтверджуючих доказів. При таких встановлених обставинах суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково. Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений главою 8 ЦПК України (ст.79-89 ЦПК України). Враховуючи часткове задоволення вимог судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: partial