Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 20.07.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.01.2016 року у сумі 17 546 грн. 61 коп., яка складається з: - 3992, 43 грн. - заборгованість за кредитом - 10 454, 94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом - 1787,50 грн. - заборгованість з комісії та пені - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина ) - 811,74 грн. - штраф (процентна складова) У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 17 546 грн. 61 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] що діє на підставі довіреності не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Просив суд відмовити в частині позову про стягнення процентів та пені. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм докази. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 20.07.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.01.2016 року у сумі 17 546 грн. 61 коп., яка складається з: - 3992, 43 грн. - заборгованість за кредитом - 10 454, 94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом - 1787,50 грн. - заборгованість з комісії та пені - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина ) - 811,74 грн. - штраф (процентна складова) Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач подав до суду заяву з проханям звільнення його від сплати процентів та пені нарахованих в період АТО. Вирішуючи питання про нарахування процентів суд прийшов до наступного. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 28 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 роз'яснив, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг банк має право зміну Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника, при цьому Банк зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта про це на умовах зазначених в п. 1.1.3.1.9. зокрема шляхом використання функції СМС повідомлення. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав від Клієнта повідомлення про незгоду з даними змінами то вважається, що клієнт приймає нові умови. Враховуючи вищевикладене суд приходить до перекоання про правомірність та законність нарахованої суми процентів по кредитному договору, оскільки їх розмір відповідає умовам договору. Правових підстав для скасування суми нарахованих процентів на суму заборгованості в період проведення АТО чинним законодавством не передбачено. Разом з тим відповідно ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, смт Черкаське Слов'янського району, Донецької області, визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти до висновку, що у випадку нарахування пені у період проведення АТО, вона повинна бути скасована. Таким чином суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 14.04.2014 року суми нарахованої пені, оскільки вона була нарахована відповідачу у період проведення АТО. При цьому слід зазначити, що розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені та штрафів. Як встановлено у судовому засіданні, зареєстроване місце проживання відповідача по справі смт Черкаське Слов'янського району, Донецької області, тобто, в населеному пункті, який віднесено згідно розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 134 грн. 60 коп., що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково. На підставі викладеного й

Outcome: partial