Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 березня 2014 року, близько 20 години, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], на вулиці Лісова, 48, в місті Києві, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], власником котрого явлюсь я, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. 24 квітня 2014 року постановою Дарницького районного суду міста Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне стягнення. В результаті ДТП він зазнав прямої матеріальної шкоди та поніс витрати, пов'язані з визначенням розміру цієї шкоди. Пряма матеріальна шкода полягає в пошкодженні його автомобіля «ВАЗ 21043», д.н.з. [NUMBER], в котрого в момент ДТП деформовано передню центральну частину. Для визначення вартості матеріального збитку позивач звернувся до ТзОВ «Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто», відповідно до звіту якого від 12 травня 2014 року № 76 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 14 122 гривні 24 копійки. Окрім матеріальної шкоди, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в незручностях, пов'язаних з неможливістю певний час користуватися автомобілем, додаткових клопотах, займаючись питанням його відновлення та моральних переживаннях, пов'язаних з відшкодуванням завданої шкоди яку він оцінює у 5000 гривень. В судовому засіданні 09 вересня 2014 року до участі у справі було залучено в якості співвідповідача ПрАТ "СК " Інкомстрах", та залучити у якості третьої особи Моторно (транспортне) страхове бюро України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 23 вересня 2014 року позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти заявлених вимог заперечив в повному обсязі, пояснив суду, що на момент скоєння ДТП, його цивільно - правова відповідальність була застрахована у ПрАТ "СК "Інкомстрах", про що він повідомив як працівників міліції так і самого позивача. Представник відповідача ПрАТ "СК "Інкомстрах" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь - яких клопотань від останньої не надходило. Представник третьої особи МТСБУ Патрик Г.Г., яка діє на підставі довіреності № 4/ 37133 від 27.12. 2013 року, через загальну канцелярію за вх. № 43 250 від 23.09. 2014 року надіслав свої письмові пояснення та просив розглядати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. 24 березня 2014 року, близько 20 години, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], на вулиці Лісова, 48, в місті Києві, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], власником якого являється [PERSON] що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення водієм транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2014 року, згідно якої відповідача [PERSON] . визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП ( а.с.4). Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правопорушник [PERSON] свою вину визнав, постанову суду не оскаржував, вона набрала законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно акту проведення оцінки вартості майна ТзОВ «Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто» та відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 76 від 12 травня 2014 року з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу вартість матеріального збитку власнику автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], складає 14 122 гривні 24 копійки. ( а.с. 5-7). Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.22 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обов'язковий страховий ліміт - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа , яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 2 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03. 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями), шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається з п. 4 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03. 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Інкомстрах", що підтверджується полісом № АС/2083940 та діяла на 24.03. 2014 року ( а.с. 60). Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000, 00 гривень з нульовою франшизою. Проте, ПрАТ "СК "Інкомстрах" позбавлена права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 04.02. 2014 року, відповідно до письмових пояснень представника МТСБУ від 23.09. 2014 року. Положеннями ч.2 ст.1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Матеріалами справи доведено, що вартість виконаних робіт, пов'язаних з відновленням пошкодженого внаслідок неправомірних дій [PERSON] належного позивачу транспортного засобу, становить 14 122 гривні 24 копійки. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Отже, враховуючи обставини справи та наявні у справі докази, співвідповідач ПрАТ "СК " Інкомстрах" повинна нести відповідальність у межах ліміту відповідальності, визначеного умовами договору. Згідно вимог ст. 23 ч.1, 2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в частині відшкодування матеріальної шкоди та частковому задоволенні у відшкодуванні моральної шкоди з співвідповідача ПрАТ "СК " Інкомстрах", що стосується вимог до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 2 500 гривень., то у їх задоволенні необхідно відмовити, з огляду на те, що відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, проте позивачем не надано документального підтвердження навіть звернення його за наданням медичної допомоги, в тому числі з приводу його нервового стану, безсоння чи т.п.. Моральна шкода полягає також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, проте позивач не надав доказів в яких полягає в незручностях, пов'язаних з неможливістю певний час користуватися автомобілем, додаткових клопотах, займаючись питанням його відновлення та моральних переживаннях, пов'язаних з відшкодуванням завданої шкоди що на погляд суду належним чином не доведено та не відповідає поняттю спричинення моральної шкоди, а тому немає підстав для задоволення позову в цій частині. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з співвідповідача ПрАТ "СК " Інкомстрах" заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 14 622 гривні 24 коп. та моральної шкоди у розмірі 500 гривень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, Закону України "Про страхування"; ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", від 27.03.1992 року № 6;

Outcome: partial