Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить: визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок №15 по вул. Зелена в с. Слабин, Чернігівського району, Чернігівської області, яке видано 21 вересня 1990 року на імя голови колгоспного двору [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області №18 від 24 серпня 1990 року, яке було затверджено рішенням виконавчого комітету Чернігівської районної державної адміністрації № 243 від 14 вересня 1990 року, та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Слабин, вул. Зелена, буд.15, Чернігівського району та області, мотивуючи свої вимоги тим, що вищезазначений житловий будинок відносився до категорії «колгоспний двір», головою якого був [PERSON], членами колгоспного двору були позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому вони мають право на відповідні частки житлового будинку, як члени колгоспного двору. В позасудовому порядку оформити право власності на належні їм частини домоволодіння не представляється можливим, що перешкоджає вільно розпорядитись належними їм частками нерухомого майна. У судове засіданні сторони не з"явилися. Від представника позивачів надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] сільська рада Чернігівського району, Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи - Чернігівська районна державна адміністрація надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. При прийнятті рішення покладається на думку суду. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 Про порядок державного обліку житлового фонду і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Зеленій, 15 в с. Слабин Чернігівського району, Чернігівської області був колгоспним двором, головою якого був [PERSON], який володіє будинком відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21 вересня 1990 року. (а.с.58) Членами колгоспного двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Чернігівського району та області № 502 від 27 листопада 2017 року.(а.с.29) Згідно відповіді КП Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації від 25 липня 2018 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Слабин, вул. Зелена, буд.15, Чернігівського району та області в Чернігівському РБТІ зареєстровано за [PERSON] в цілому, згідно свідоцтва про право власності від 21.09.1990 року. (а.с.57) Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії I-ЕЛ № 095997, [PERSON] 01 липня 2015 року одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON].(а.с.24) Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON], всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/4 частині. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №15 по вул. Зелена в с. Слабин, Чернігівського району, Чернігівської області, яке видано 21 вересня 1990 року на імя голови колгоспного двору [PERSON], оскільки свідоцтво про право власності було видано на виконання Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок державного обліку житлового фонду" і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору, що не позбавляло права на частку у майні колгоспного двору при виділі з колгоспного двору інших членів колгоспного двору або при поділі колгоспного двору. Тобто, свідоцтво було видано згідно чинного на той час законодавства.

Outcome: partial