Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

ПАТ СК Провідна звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2014 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АІ/2327695, за яким Страховик застрахував цивільно-правову відповідальність всіх осіб, які на законних підставах керуватимуть автомобілем Форд Оріон, державний реєстраційний номер 336-97НІ. Термін дії Полісу з 30.08.2014 р. до 29.08.2015 р. Франшиза склала 500 грн. 09.03.2015 року в м. Миколаїв мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля, за кермом якого знаходився відповідач [PERSON] та автомобіля [NUMBER] та автомобілем [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.04.2015 року ДТП сталася з вини [PERSON] 12.03.2015 р. до ПрАТ "СК "Провідна" із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений з вини [PERSON] автомобіль Ніссан звернувся [PERSON] Відповідно до Звіту № 14/07-15 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 23.07.015 р., виконаного представником ТОВ "Дерка Експерт", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ніссан (104300,46 грн.) перевищила його ринкову вартість до ДТП (49031,64 грн.), у зв'язку з чим вартість збитку відповідно до Методики була визначена у сумі 49031,64 грн. У той же час, відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", враховуючи, що вартість ремонту перевищила ринкову вартість до ДТП автомобіль вважається фізично знищеним і його власнику Страховик мав відшкодувати різницю між вартістю ТЗ до та після ДТП. Відповідно до Довідки спеціаліста № 0116/15/А від 29.06.2015 р. вартість автомобіля Ніссан у пошкодженому стані склала 19345,07 грн. З урахуванням франшизи 500 грн. підлягало виплаті страхове відшкодування у розмірі 29186,57 грн. (49031,64 грн. ринкова вартість до ДТП - 19345,07 грн. вартість у пошкодженому стані - 500 грн. франшиза). 29.07.2015 р. сума страхового відшкодування у розмірі 29186,57 грн. була сплачена [PERSON] через систему грошових переказів ПриватБанку ПриватМані, що засвідчується платіжним дорученням № 031342 від 29.07.2015 р. та відомістю до нього № ВПТ-003190 від 28.07.2015 р. У той же час, згідно із п.п. "ґ" п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: - якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33 1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Пунктом 33.1.4 Закону визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-17 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та витати страхового відшкодування, не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову, що визначено правовим висновком, який викладено в постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014року № 6-1 ці4 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України. Згідно з п.5 ст.21 Закону України Про страхування страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. У той же час, ні [PERSON], ні [PERSON] письмового повідомлення до ПрАТ "СК "Провідна про ДТП не надавали взагалі. Направлені їм 23.07.2015 р. листи залишили без відповіді. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконали свій обовязок, передбачений ст. 33 Закону щодо своєчасного повідомлення про ДТП, то у позивача, який відшкодував потерпілому спричинену йому матеріальну шкоду, виникло право на звернення з регресним позовом до відповідачів. 12.10.2015 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено заочне рішення яким позов задоволено повністю. 11.12.2015 р. за заявою [PERSON] про перегляд заочного рішення воно було скасовано та призначено новий розгляд справи. Під час нового розгляду справи в судове засідання представник позивача не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заперечень на позов не надсилав. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні просив стягнути вказані у позові кошти лише з відповідача [PERSON], оскільки саме [PERSON] керував транспортним засобом в момент дорожньо-транспортної пригоди, а тому і повинен відповідати перед позивачем за спричинену шкоду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.03.2015 року в м. Миколаїв мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд Оріон, державний реєстраційний номер 336-97НІ, за кермом якого знаходився відповідач [PERSON] та автомобіля [NUMBER] та автомобілем [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.04.2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. Згідно постанови суду, причиною ДТП стало те, що 09 березня 2015 р. о 11.20. хв. [PERSON] керуючи автомобілем "Форд оріон", держ. № [NUMBER] по проспекту Героїв Сталінграду в місті Миколаєві, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахувавши дорожню обстановку, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем "Нісан" державний номер ВЕ 6096 А.О. під керуванням [PERSON] після чого автомобіль "Нісан" продовжив рух і допустив зіткненням з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого було спричинено механічні пошкодження автомобілям з матеріальними збитками, в тому числі завдано матеріальної шкоди [PERSON] як власнику пошкодженого автомобіля "Нісан". 29.08.2014 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АІ/2327695, за яким Страховик застрахував цивільно-правову відповідальність всіх осіб, які на законних підставах керуватимуть автомобілем Форд Оріон, державний реєстраційний номер 336-97НІ. Термін дії Полісу з 30.08.2014 р. до 29.08.2015 р. Франшиза склала 500 грн. 12.03.2015 р. [PERSON] звернувся до ПАТ СК Провідна із заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ СК Провідна було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком. Відповідно до Звіту № 14/07-15 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 23.07.015 р., виконаного представником ТОВ "Дерка Експерт", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ніссан (104300,46 грн.) перевищила його ринкову вартість до ДТП (49031,64 грн.), у зв'язку з чим вартість збитку відповідно до Методики була визначена у сумі 49031,64 грн. У той же час, відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", враховуючи, що вартість ремонту перевищила ринкову вартість до ДТП автомобіль вважається фізично знищеним і його власнику Страховик мав відшкодувати різницю між вартістю ТЗ до та після ДТП. Відповідно до Довідки спеціаліста № 0116/15/А від 29.06.2015 р. вартість автомобіля Ніссан у пошкодженому стані склала 19345,07 грн. З урахуванням франшизи 500 грн. підлягало виплаті страхове відшкодування у розмірі 29186,57 грн. (49031,64 грн. ринкова вартість до ДТП - 19345,07 грн. вартість у пошкодженому стані - 500 грн. франшиза). 29.07.2015 р. сума страхового відшкодування у розмірі 29186,57 грн. була сплачена [PERSON] через систему грошових переказів ПриватБанку ПриватМані, що засвідчується платіжним дорученням № 031342 від 29.07.2015 р. та відомістю до нього № ВПТ-003190 від 28.07.2015 р. Таким чином, ПАТ СК Провідна повністю виплатила страхове відшкодування [PERSON], як особі, якій 09.03.2015 р. в результаті ДТП було спричинено матеріальну шкоду винними діями [PERSON] 23.07.2015 року позивач звернувся з претензією № 1501-15/178 та № 1501-15/177 до Відповідачів. Згідно з пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки і за умов, визначених цим Законом. Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього ж Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 року\~були внесені зміни у\~ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, та фактично викладено обовязок вжити заходів для невідкладного повідомлення страховика (пп. 33.1.2. п. 33.1 ст. 33) в новій редакції у підпункті 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 даного Закону. Так, пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції Закону з 7.08.2011 року, чинній на момент вчинення ДТП) передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закон №1961-IV, у якому міститься відсилання на номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового письмового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були, що не позбавляє страхову компанію права після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика про настання ДТП. Статтею 989 ЦК України\~також передбачено, що страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, таке ж право визначено положеннями чинного законодавства окремо для страхових компаній (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»), згідно з якими, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Також ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В той же час, виходячи із змісту ч. 2 ст. 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки, в даному випадку автомобіля «Форд Оріон» державний номер 336- 97 НІ, а отже й особою, що відшкодовує шкоду є особа, яка володіє транспортним засобом на правовій підставі. Як визначено постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.04.2015 року [PERSON] не є особою, яка керувала транспортним засобом на момент скоєння ДТП. Автомобілем керував відповідач [PERSON] Постановою № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» пунктом 6 визначено, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху)». Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» пунктом 4 визначено: «Під володільием джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, до ПАТ СК Провідна перейшло право зворотної вимоги (регресу) лише до [PERSON], який керував автомобілем в момент зіткнення. З урахуванням викладеного, позов про стягнення з [PERSON], [PERSON] в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню. Слід стягнути заявлену позивачем суму страхового відшкодування з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 291,87 грн.

Outcome: partial