Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

17.02.2017 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 01 червня 2013 року у м.Красногорівка Марїнського району Донецької області вдома [ADDRESS] у віці 84 років померла її мати, [PERSON], уродженка с.Голубицьке Волноваського району Донецької області. що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №689449, виданим виконкомом Октябрської сільської ради, актовий запис №6. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,560га (кадастровий №1421585600-07-000-0098), яка розташована на землях Октябрської сільської ради та належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №024841, виданого 16 липня 2004 року на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 12.02.2003 року №117 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів за №14. Позивачка вчасно прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не відмовилась від неї. Інших спадкоємців немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості оскільки відсутній оригінал Державного акту та в її свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть матері різні імена матері. Тому вона вимушена звернутися до суду. Позивачка надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач, Октябрська сільська рада, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №689449, виданого виконкомом Октябрської сільської ради, 01 червня 2013 року у м.Красногорівка Марїнського району Донецької області у віці 84 років померла [PERSON] (актовий запис №6). Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №59 від 03.06.2013 року смерть настала вдома у [ADDRESS]. Згідно копыъ Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №024841, виданого 16 липня 2004 року на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 12.02.2003 року №117 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів за №14 земельна ділянка площею 5,560га (кадастровий №1421585600-07-000-0098), яка розташована на землях Октябрської сільської ради належала померлій [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЭ № 296966 від 15 листопада 1957 року народилась [PERSON], матірю якої є [PERSON]. Зі свідоцтва про шлюб серії ІІ-НО №486098 вбачається, що 01.07.1978р. [PERSON] Зареєструвала шлюб з [PERSON] та узяла прізвище чоловіка [PERSON]. З постанови державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2014 року за № 1638/01-16 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідотцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що право власності на земельну ділянку площею 5,560га (кадастровий №1421585600-07-000-0098), яка розташована на землях Октябрської сільської ради зареєстровано за [PERSON], а імя матері позивачки - [PERSON]. Факт того, що позивачка дійсно є рідною донькою померлої [PERSON] підтверджується наступним: -довідками Октябрської сільської ради №147 та №148 ; -заповітом ; -актом про проживання. В усіх вищевказаних документах зазначено, що [PERSON] дійсно є рідною донькою померлої 01 червня 2013 року [PERSON]. Також цей факт підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт того, що позивачка дійсно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується наступним: - довідкою Октябрської сільської ради №147; -лікарським свідоцтвом про смерть; -актом про проживання; -поясненнями свідків; Відповідно до п.6 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження, з яких випливає спір про право, розглядаються в порядку позовного провадження. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» …якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, то особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, що у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК залишає заяву без розгляду і роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивачки, як доньки померлої. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.3 ст.3 Закона України від 01.07.2004 року " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації згідно цього Закону, виникає з моменту такої реєстрації. Дежавна реєстрація на таке нерухоме майно здійснювалась до 01.01.2013 року органами БТІ в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а з 01.01.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав та нотаріусами, як спеціальними субктами державної реєстрації прав. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.4.2 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, «доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтво органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.» Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практикуу справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 5,560га (кадастровий №1421585600-07-000-0098), яка розташована на землях Октябрської сільської ради Воноваського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала померлій [PERSON]. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ч.1 ст.182, 256, 328, 392, 1216, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved