Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 17.04.2008 року у розмірі 26310,35 грн., яка складається з 3000,00 грн. заборгованості за кредитом, 13391,29 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8189,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу 1229,06 грн. (процентна складова). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.04.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, проте свої зобов'язання в частині повернення коштів за договором не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача Таркова О.Б., який діє на підставі довіреності, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання на його адресу реєстрації судових повісток, в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання поштового відправлення відповідачем та судові повістки, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 17.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк», правонаступником якого відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 14.05.2009 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання за договором виконав, перерахувавши відповідачу на платіжну картку грошові кошти у сумі 3000,00 грн. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач, в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов'язань, внаслідок чого станом 28.09.2014 року утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 17.04.2008 року у сумі 3000,00 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Умови нарахування та сплати відсотків за користування кредитом встановлені Розділом 5 Умов та правил надання банківських послуг. Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 13391,29 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно п. 5.5.1. Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань боржник оплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри якої встановлюються тарифами. Позивач надав обґрунтований розрахунок комісії, за таких підстав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8190,00 грн. комісії є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов договору позивачем на підставі п. 8.6 кредитного договору нараховано штрафні санкції, а саме 500,00 грн. (фіксована частина) та 1229,06 грн. (процентна складова). Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За таких обставин Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" просить суд застосувати подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч. 1ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачеві у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1229,06 грн. штрафу. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 232,22 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial