Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

10 жовтня 2017 року до Березівського районного суду Одеської області звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовними вимогами до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, [PERSON] про скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю. 14 грудня 2017 року позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог та залучення співвідповідачів. Просили визнати частково недійсним та частково скасувати рішення органу місцевого самоврядування, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності та скасувати запис про проведення Державної реєстрації права власності на земельну ділянку. 19 березня 2018 року позивачі остаточно уточнили позовні вимоги, подавши до суду уточнення до позовної заяви за первісним позовом. \~\~\~\~ В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, подала заву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, повністю підтримує повністю (а.с.54). Представник позивачів [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадасту в Одеській областіу судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності (том ІІ а.с. 91), позовні вимоги визнала повністю. Представник відповідача [PERSON] підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 219). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності (том ІІ а.с. 47). \~\~\~\~ Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. 19 липня 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали нотаріального засвідчений договір купівлі продажу однокімнатної квартири за № 4 в буд. 26 по вул. Посмітного в с. Роздол Березівського району Одеської області, який було зареєстровано в реєстрі за №465 (а.с.17-18). Цього ж дня був внесений запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за позивачами на праві спільної часткової власності по 1/2 частці (а.с.19,20). Після укладання [PERSON] та [PERSON] та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу однокімнатної квартири №4, що розташована в житловому будинку під №26 по вул. Посмітного в с.Роздол Березівського району Одеської області, загальною площею 66,1 кв.м, житловою площею 36,9 кв.м. з боку колишньої власниці [PERSON] були висловлені претензії, що нові власники [PERSON] та [PERSON] не мають права користуватися земельною ділянкою, яка прилягає до купленої ними вищевказаної квартири. Після звернення [PERSON] до Державного реєстратора та архівного відділу [PERSON] РДА стало відомо, що [PERSON] 03 вересня 2012 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0731га, кадастровий номер: 5121280800:03:001:0102, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: с. Роздол, вулиця Посмітного, 26, Березівського району Одеської області, виданого на підставі Рішення Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області від 13.05.2011 року за № 39/VI та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51220001001442. В додатку за №1 до рішення Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області від 13.05.2011 року за № 39/VI в списку заяв громадян про передачу земельних ділянок у власність та виготовлення технічної документації із земель землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства зазначена [PERSON] за № 2 за адресою: [ADDRESS], та за №3 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно ч.1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать Закону. Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Ст. 118 ЗК України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. В будинку 26 по вул. Посмітного в с. Роздол Березівського району Одеської області наявні чотири квартири, співвласниками яких є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000, затвердженого Наказом Держкомстату України від 17 серпня 2000 року № 507, багатоквартирний будинок жилий будинок з двома і більше квартирами. А відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок житловий будинок в якому розташовано три і більше квартири. Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено поняття "житловий комплекс", а саме, житловий комплекс єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній\~\~жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс. \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, земельна ділянка, межі якої визначені відповідно до проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації, може надаватися в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, або надаватись у власність та користування об`єднанню власників. Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Отже, квартира не може розглядатися як окреме домоволодіння, і квартира є тільки частиною будинку, оскільки будинок один, і має одну єдину адресу. Отже, і земельна ділянка має бути єдиною для обслуговування житлового будинку, незалежно від кількості квартир та належати співвласникам цього будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Таким чином, у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування обєднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення Вікторівською сільською радою прийнято рішення № 39/VI від 13.05.2011 року). При цьому, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» п.4 ст.1 слід розуміти, що \~прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Згідно до положень п.6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільним майном багатоквартирного будинку визначено і право на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія. Положенням ст. 89 ЗК України передбачено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Слід зазначити, що і норма безоплатної передачі земельних ділянок громадянам згідно ст. 121 ЗК України передбачає лише для будівництва і обслуговування житлового будинку, а не окремої квартири. Отже, у разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить в житловий комплекс, може передаватися безоплатно у власність лише обєднанню співвласників будинку, створену відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку передбаченому постановою КМУ від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», (підпункту д) п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2005 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Зазначена позиція викладена в Рішенні Верховного суду України від 04 червня 2008 року. Тобто, приватизувати земельну ділянку багатоквартирного будинку можливо лише всім власникам будинку (квартир) разом, а потім виділяти свою частку, як це передбачено ч. 4 ст. 89 ЗК України. В той же час рішенням Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області від 13.05.2011 року за № 39/VI передано у приватну власність зазначену земельну ділянку [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за єдиною адресою будинку № 26, по вул. Посмітного в с. Роздол власником якого вона не є і цей будинок не нею збудований. Слід зазначити, що і власником квартир 3 та 4 в буд. 26 по вул. Посмітного в с. Роздол Березівського району Одеської області на час винесення Вікторівською сільською радою рішення від 13.05.2011 року за № 39/VI [PERSON] не була, власницею кв. 4 вона стала 20.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на [ADDRESS] від 20.08.2012 року. Відповідно до повноважень, визначених ч. 1 ст. 122 ЗК України Вікторівська сільська рада вправі надавати дозвіл щодо передачі у власність земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні (ч.2, ч.3 ст. 123 ЗК України). Відповідно до ст., ст. 12, 21 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування»,(в редакції, яка була чинною на час прийняття сільською радою рішення) до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій, визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється на підставі затвердженої містобудівної документації та планів земельно-господарського устрою. Згідно із ч.2 ст. 12 Закону України «Про планування і забудову територій від 20 квітня 2000 року № 1699-ІІІ, (в редакції, яка була чинною на час прийняття сільською радою рішення), сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, зокрема вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок. Відповідно до відповіді [PERSON] міської ради від 14.02.2018 року зазначено, що земельна ділянка передана [PERSON] із земель житлової і громадської забудови, але в рішенні Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області від 13.05.2011 року за № 39/VI не зазначено. В цій відповіді також зазначено, що у Вікторівській сільській раді відсутні відомості щодо передачі на баланс будинку 26 по вул. Посмітного в с. Роздол. Не зазначено навіть площі земельної ділянки під будинком та навколо нього. Отже, Вікторівська сільська рада в порушення ст. 42, 89, 121, 123 ЗК України, Законів України «Про основи містобудування», «Про планування і забудову територій», «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прийняла рішення від 13.05.2011 року за № 39/VI щодо передачі у приватну власність за адресою: [ADDRESS] та кв. 4 на підставі якого і був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0731 га, кадастровий номер: 5121280800:03:001:0102, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с. Роздол, вулиця Посмітного, 26. Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 Закону України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст.ст. 116, 118 ЗК України. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (правові позиції у справі 6-221цс14 від 28.01.2015 року, у справі 6-162 цс 15 від 10.06.2015 року, висновки яких враховуються щодо застосування відповідних норм права, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України в редакції Закону України № 2147 від 03 жовтня 2017 року). Виходячи з вищенаведеного, позивачі просять визнати частково недійсним Рішення Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області від 13.05.2011 року за № 39/VI щодо передачі земельних ділянок у власність та виготовлення технічної документації із земель землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON], зазначеної в додатку № 1 до рішення № 39/VI від 13.05.2011 року за № 2 за адресою: [ADDRESS], та за №3 за адресою: [ADDRESS] та скасувати рішення в цій частині. Як наслідок, слід визнати недійсним і Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯМ № 010846 виданого 03 вересня 2012 року на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0731 га, кадастровий номер: 5121280800:03:001:0102, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: с. Роздол, вулиця Посмітного, 26, Березівського району Одеської області, виданого на підставі Рішення Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області від 13.05.2011 року за № 39/VI та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51220001001442 Крім того, як визначено ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З 01.01.2013 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та нотаріусами, як спеціальними субєктами, на яких покладено функції державного реєстратора прав. Частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Разом з тим, внесення змін здійснюється лише до записів Державного реєстру прав, оскільки законодавством не передбачено доступу державних реєстраторів до баз даних, які ведуться органами земельних ресурсів, а лише встановлено право отримувати інформацію про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав, необхідну для проведення державної реєстрації прав. Відповідно до пункту 2.3 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 12.12.2011 № 3502/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 12.12.2011 за № 1429/20167 (далі - Порядок), для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. Відповідно до абз.1,2 п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст (п.2.1 Порядку). В інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що запис про проведену державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за № 5022846 здійснено 18.03.2014 року державним реєстратором [PERSON] [PERSON] міжрайонного управління юстиції Одеської області на підставі його ж рішення від 18.03.2014 року 11724680 про державну реєстрацію права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~ Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~\~\~

Outcome: approved