Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач ТДВ СК «Індіго» звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій зазначив, що 10.12.2008 року в м. Дніпропетровськ, з вини водія автомобіля [NUMBER], [PERSON], мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій, керований відповідачем автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого зазначений застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків на відновлення автомобіля склав 80673,27 грн., тому за заявою власника застрахованого автомобіля [PERSON] відповідно до вимог ст. 25 Закону України "Про страхування" позивачем частково здійснено виплату відшкодування збитків страхувальнику у розмірі 70304,93 грн., які в порядку зворотної вимоги (регресу) просив стягнути з відповідача у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, втім надіслав на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував, у разі наявності для цього підстав, розглядати справу у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через опублікування оголошення про його виклик в газеті «Урядовий кур'єр» від 12.12.2014 року за № 232, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 17.06.2008 року між страховиком - ТДВ СК «Індіго» та страхувальником - громадянкою [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту № 206-10237-08, за умовами якого страховик застрахував транспортний засіб "MITSUBISHI GRANDIS», н/з [NUMBER], на випадок, в тому числі, і дорожньо-транспортної пригоди. 10.12.2008 року, о 08:25 год. в м. Дніпропетровськ на перехресті нерівнозначних доріг - вулиць Артема та Бородинської, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «AUDI А6», н/з [NUMBER], в порушення положень п 16.11 ПДР України, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не переконався в безпеці цього маневру, і зіткнувся з іншим автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали певні механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні цієї ДТП підтверджується постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 року відповідно до якої, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 грн. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільні - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань чи мали ці дії та вчинені вони цією особою. Постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 року не скасована відповідним судом у порядку, визначеному процесуальним законом, тому провина [PERSON] в скоєні ДТП встановлена та не потребує доказування. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «MITSUBISHI GRANDIS», відповідно до висновку спеціаліста товарознавця № ZА020209 від 02.02.2009 року, склала 80673,27 грн. Завдана матеріальна шкода відповідачем відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування 11.12.2008 року звернувся до ТДВ СК «Індіго» з відповідною заявою. Згідно норми ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про страхування", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 25 цього Закону позивач відшкодував у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна майну потерпілому під час ДТП. Так, згідно Страхового акту № 6635/206/205 від 20.04.2009 року, ТДВ СК «Індіго» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 70304,93 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 3929 від 29.05.2009 року. Відповідно до приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Документальні докази, які містяться в матеріалах справи підвереджують, що позивачем обов'язок, який на нього покладено Законом України "Про страхування" та договором страхування наземного транспорту № 206-10237-08 від 17.06.2008 року по відшкодуванню шкоди заподіяною відповідачем [PERSON] виконаний. Позивач звертався до відповідача з претензією про добровільне відшкодування витрат, понесених ним при виплаті потерпілій [PERSON] страхового відшкодування за заподіяну відповідачем шкоду в розмірі 70304,93 грн., однак, останній вказані витрати до цього часу позивачу так і не відшкодував. Виходячи з цього, заявлені позивачем вимоги про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування за заподіяну відповідачем шкоду у розмірі 70 304 грн. 93 коп., знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 703,04 грн.

Outcome: approved