Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач, звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України, щодо використання об`єктів тваринного світу на території Немирівського району, в ході якої встановлено, що громадянином [PERSON] здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сітками) на р. Південний Буг біля с. Зяньківці, Немирівського району Вінницької області. Внаслідок незаконних дій [PERSON] було здійснено незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: виду окунь в кількості 1 шт., виду карась в кількості 82 шт., виду лящ в кількості 3 шт., виду короп в кількості 4 шт., виду судак в кількості 6 шт., виду товстолоб в кількості 8 шт., виду білий амур в кількості 1 шт. забороненими знаряддями лову, а саме сітками в кількості 5 шт., сітка №1 розміром вічка 45*45 висотою 2,5м., довжиною 80м. сітка №2 розміром вічка 45*45 висотою 2,5м., довжиною 80м. сітка №3 розміром вічка 45*45 висотою 2,5м., довжиною 80м. сітка №4 розміром вічка 45*45 висотою 2,5м., довжиною 80м. сітка №5 розміром вічка 70*70 висотою 2,5м., довжиною 80м, що є порушенням ст. 27,34,52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.14, п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства». На основі даних результатів перевірки складено Протокол про адміністративне правопорушення № 010478 від 10.08.2019 року. Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.10.2019 року по справі № 140/2189/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У судовому засіданні [PERSON] свою визнав визнав, розкаявся, просив суворо не карати. Вказані дії (використання заборонених знарядь лову) є порушенням ст.ст. 27, 34, 52-1 Закону України "Про тваринний світ", та п.3.14, п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства. Своїми діями, внаслідок здійснення вилову риби забороненим знаряддям лову, Відповідач наніс державі збитків, на суму 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. Розрахунок шкоди заподіяної державі здійснено у відповідності до Постанови КМ України від 21 листопада 2011 р. N 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів". В січні 2020 року Відповідачу направлена претензія № 230/07 від 13.01.2020 року щодо добровільної сплати суми збитків, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 14.01.2020 року. Оскільки, добровільно вказану суму збитків, що становить 8500 гривень Відповідач не відшкодовує, виникла необхідність стягнення вказаної суми у судовому порядку, а тому й б уло заявлено даний позов. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 03.12.2020 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Позивачем разом з позовною заявою надіслано до суду заяву у якій останній просить розглянути справу за участю представника позивача в режимі відеоконференції (а.с.12-13). Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавав. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 03.12.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, представника позивача Мукомел Анатолія Петровича до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок негативного впливу на навколишнє середовище та відкрито провадження у справі, розгляд цивільноїсправи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 24.12.2020 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом 17.11.2020 року здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 03.12.2020 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про повідомлення про розгляд справи було направлено на адресу відповідача. Згідно здійсненого запиту до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області відповідач [PERSON] проживає в по [ADDRESS] . Поштовий конверт повернувся до суду з відміткою поштового зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Законом України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III «Про поштовий зв`язок» (далі - Закон № 2759-III) згідно його преамбули визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою належним чином. Окрім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів на веб - порталі "Судова влада" судом розміщено оголошення про відкладення справи розглядом на іншу дату. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Ухвалою суду від16.12.2020 року у задоволення клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції відмовлено. Згідно з ч.5 ст.212ЦПК України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено, що відносно [PERSON] . Державною екологічною інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення № 010478 від 10.08.2019 року і на підставі вказаного протоколу Немирівським районним судом Вінницької області винесена постанова у справі № 140/2189/19 від 01.10.2019року відповідно до якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 8-9,11-12). Відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної державі, загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] становить - 8500 грн. (а.с. 13). Претензією відповідачу [PERSON] було запропоновано надати в строк до 13.02.2020 року Державній екологічній інспекції квитанцію про сплату суми завданих збитків, однак сума збитків не була сплачена (а.с.14) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Фактичним обставинам, встановленим судом відповідають правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, які кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди та регулюються, зокрема Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України Про рослинний світ , Законом України Про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ними збитки. Відповідно до ст. 63 Закону України Про тваринний світ , порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу. Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах встановлених законодавством України. Відповідно до п. 6.7 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого Наказом Держекоінспекції України № 652 від 28.09.2017 року, Держекоінспекція відповідно до своїх функцій розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Згідно ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, перераховуються на рахунок місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за місцем заподіяння екологічної шкоди". Відповідно до п.6.2. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Державним комітетом рибного господарства України 15 лютого 1999 року шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. N 1209 Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів встановлено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Відповідно до затверджених такс, оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги здійснюється із розрахунку: риби виду карась-1,судак-30,окунь-1, плітка-5,лящ-10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 17 гривень. Враховуючи, що відповідач добровільно відшкодувати суму завданих державі збитків не відшкодував, а тому зазначена сума підлягає стягненню з нього на користь держави. За змістом ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Висновки суду Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved