Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] кошти депозитного вкладу №2635005473 на підставі договору депозиту від 27.06.2008 року в розмірі 10390743,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.05.2008 року між [PERSON] та MORISON CONSULTING (NZ) LIMITED укладено договір позички № 08\\05\\14, відповідно до якого MORISON CONSULTING ( NZ) LIMITED надало в користування в якості позички грошові кошти без нарахування процентів в сумі 2650000,00 доларів США строк дії якого з 14.05.2008 року по 15.10.2008 року до 01.11.2018 року. В подальшому між [PERSON] та КБ Західіномбанк ТзОВ 27 червня 2008 року укладено Договір банківського вкладу ( депозиту) «Елітний» в національній валюті (депозитний вклад 13331000,00 гривень). 29 вересня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» та ПП «Гарантбудінвест» - власником якого був [PERSON] на той час, було укладено кредитний договір № 100908\\2063-69, відповідно до якого підприємству був наданий кредит у вигляді відкриття поновлювальної кредитної лінії рефінансування кредитної заборгованості, а також на поповнення обігових коштів в сумі 25000000,00 грн. Відповідно з додатковими угодами термін користування кредитними коштами встановлено 29.06.2014 року. Крім цього 29 вересня 2008 року між КБ Західінкомбанк ТзОВ та [PERSON] укладено договір застави майнових прав на Договір банківського вкладу (депозиту) «Елітний» в національній валюті. Даним договором повністю забезпечувались зобов`язання, що виникали з кредитного договору № 100908\\2063-69 від 10.09.2008 року ( по ПП «Гарантбудінвест»), надалі «кредитний договір» та додаткових до нього договорів, укладених між Заставодержателем та ПП «Гарантбудінвест». У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. 15.10.2008 року між [PERSON] та MORISON CONSULTING ( NZ) LIMITED укладено договір позички № 15\\ 10, відповідно до якого MORISON CONSULTING ( NZ) LIMITED надало в користування [PERSON] в якості позички грошові кошти без нарахування процентів в сумі 3000000,00 доларів США строком на 10 років з 01.11.2008 року до 01.11.2018 року. 04.05.2010 року між [PERSON] та ПАТ «Західінкомбанк» було укладено додаткову угоду до договору банківського вкладу (рах [NUMBER] ) в національній валюті від 27.06.2008 року, відповідно до якої термін дії договору продовжено до 29 червня 2012 року. В подальшому на підставі Постанови Правління Національного банку України № 433 від 22.07.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 від 23.07.2014 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи на ліквідацію банку», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( далі -Фонд) коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк». Дата публікації про ліквідацію - Газета «Голос України» № 142 (5892) від 29.07.2014. На неодноразові звернення позивача впродовж 2016-2017 років до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи ФГВФО, щодо вимог на повернення депозитного вкладу останніми надавались формальні відповіді про те, що виплати вкладникам здійснюються відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також в переліку вкладників, що був переданий до Фонду уповноваженою особою інформація про вклади [PERSON] відсутня. Також, позивач зазначив, що в період 2018 року йому відшкодовано грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. як гарантовану суму відшкодування Фондом. Крім того, у лютому 2019 року позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення решти депозитних коштів та зміну черговості виплати кредиторської заборгованості за депозитним вкладом з четвертої черги на першу, оскільки вважає, що зобов`язання виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`я громадян. Однак згідно відповіді Уповноваженої особи ФГВФО вимога про повернення депозитних коштів до банку не надходила, тому не внесена до переліку акцептованих вимог кредиторів. Також в листопаді 2020 року позивач в черговий раз звертався до відповідача з вимогою про з вимогою про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів та виплати коштів. Згідно відповіді відповідача [PERSON] не виступав кредитором та не був включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк". А повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ "Західінкомбанк" припинено. Вважає, що саме Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» І.І. Костенко повинен був надати інформацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про необхідність внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів кредиторські вимоги [PERSON] . Тому саме така бездіяльність Уповноваженої особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк», є протиправною та такою, що підлягає до зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити кредиторські вимоги [PERSON] у розмірі 10390743,20 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів. За таких обставин, в даному випадку є спір про право, який полягає в заборгованості коштів відповідачем Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу [PERSON] . Ухвалою від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 30 березня 2021 року від представника відповідача - адвоката Кустової Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що зобов`язання щодо відшкодування гарантованої суми вкладу було виконано Фондом гарантування в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Вказує, що позивач, із заявою про включення його кредиторських вимог, в межах строків визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до Уповноваженої особи не звертався. Натомість 27.02.2019 року позивач звернувся з заявою про зміну черговості виплати кредиторської заборгованості. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк», було надано відповідь листом від 26.03.2019 року вих № 146-10, про відсутність кредиторських вимог [PERSON] в переліку акцептованих вимог кредиторів. При цьому, уповноважена особа Фонду гарантування діяла в порядку, в межах та у визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, позивач, на власний розсуд розпорядився своїм правом на звернення з кредиторськими вимогами до ПАТ «Західінкомбанк», наслідком чого стало припинення вказаного права у зв`язку з пропуском строку передбаченого ст.49 спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Звертає увагу суду, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не вступав з позивачем в жодні договірні відносини. Договір банківського вкладу «Елітний», з приводу якого виник даний спір, позивач уклав з ПАТ «Західінкомбанк», а не Фондом гарантування. Фонд не був стороною вказаного договору, заміна сторони у договорі з Банку на Фонд гарантування, також не відбувалась. Отже, жодних правових підстав для стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладом Позивача у ПАТ «Західінкомбанк» - не існує. Наголошує, що в зв`язку з завершенням ліквідації банку та припиненням повноважень Фонду гарантування внесення будь-яких змін до реєстру акцептованих кредиторських вимог є неможливим, як не є можливим задоволення вимог кредиторів (а.с.67-71). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Також вказав, що кошти, які просить стягнути з відповідача є збитками. Вважає, що кошти, які перебували на депозиті підлягали включенню до реєстру акцептованих кредиторських вимог в першу чергу, а не в четверту, оскільки не повернення ним позичених коштів в MORISON CONSULTING ( NZ) LIMITED створює загрозу для його життя та здоров`я на підставі написаного особистого зобов`язання від 30.10.2008р. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог та просила в задоволенні позову відмовити. Вказала, що позивач не звернувся у визначений строк з вимогами до банку. Крім того, депозит слугував забезпеченням поверненням кредитних коштів, які на момент запровадження ліквідаційної процедури не були погашені. Також, не зважаючи на не включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів, депозитні кошти не були б повернуті, так як погашення четвертої черги вимог кредиторів не здійснювалося за відсутністю коштів. Твердження позивача про віднесення його вимог до першої черги є безпідставними. Крім того, Фонд не є правонаступником банку та не може нести за нього відповідальність. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч.4 ст. 1060 ЦК України, якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 14.05.2008 року між [PERSON] та MORISON CONSULTING (NZ) LIMITED укладено договір позички № 08\\05\\14, відповідно до якого MORISON CONSULTING (NZ) LIMITED надало [PERSON] в користування грошові кошти без нарахування процентів в сумі 2650000,00 доларів США строк дії якого з 14.05.2008 року по 15.10.2008 року (а.с.20). 15.10.2008 року між [PERSON] та MORISON CONSULTING (NZ) LIMITED укладено договір позички № 05/10, відповідно до якого MORISON CONSULTING ( NZ) LIMITED надало [PERSON] в якості позички грошові кошти без нарахування процентів в сумі 3000000,00 доларів США строк дії якого з 01.11.2008 року по 01.11.2018 року (а.с.21). 27 червня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ (Банк) та [PERSON] (Вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Елітний» в національній валюті (сума вкладу 13 331 000,00 грн.) (а.с.14). 10.09.2008 між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ (Кредитор) та ПП «Гарантбудінвест» (Позичальник) було укладено кредитний договір № 100908\\2063-69, відповідно до якого підприємству був наданий кредит у вигляді відкриття поновлювальної кредитної лінії рефінансування кредитної заборгованості, а також на поповнення обігових коштів в сумі 25 000 000,00 грн. (а.с.15-16). Крім того, 29.09.2008 між КБ Західіномбанк ТзОВ (Кредитор) та [PERSON] укладено договір застави майнових прав на Договір банківського вкладу (депозиту) «Елітний» в національній валюті (а.с.17-18) Пунктом 1.1 вищенаведеного договору, повністю забезпечувались зобов`язання, що виникали з кредитного договору № 100908\\2063-69 від 10.09.2008 року (по ПП «Гарантбудінвест») та додаткових до нього договорів, укладених між Заставодержателем та ПП «Гарантбудінвест». У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. 04.05.2010 між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору банківського вкладу (рах. [NUMBER] ) в національній валюті від 27.06.2008, відповідно до якої термін дії договору продовжено до 29.06.2012 (а.с.19). Згідно довідки Житомирської філії ПАТ «Західінкомбанк» №193 від 04.05.2011 [PERSON] має депозитний вклад у філії банку. Відсотки по депозиту отримує щомісячно. У подальшому, на підставі постанови Правління НБУ №316 від 28.05.2014 «Про віднесення ПАТ «Західінкомбанк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду 29.05.2014 прийнято рішення №38 про запровадження з 29.05.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Західінкомбанк». 03.06.2014 р. позивач подав заяву уповноваженій особі Фонду Яремчищин І.Б. про визнання вимог кредитора згідно договору депозиту від 27.06.2008 (а.с. 32). 26.06.2014р. керуючим ЖФ ПАТ «Західінкомбанк» було надано відповідь, у якій повідомлялося про введення тимчасової адміністрації, у зв`язку з чим повернення депозитів припинено. Крім того, повідомлялося про перебування вкладу в заставі. У разі вивільнення депозитного вкладу або прийнятті рішення про ліквідацію банку вимоги позивача будуть внесені до акцептованих вимог кредиторів з визначенням черговості задоволення кредиторських вимог. Відповідно до постанови Правління НБУ №433 від 22.07.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №63 від 23.07.2014 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким, було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Західінкомбанк». Дата та місце публікації оголошення про ліквідацію - Газета «Голос України» № 142 (5892) від 29.07.2014. Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №2767 від 29.06.2017, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» на один рік до 22.07.2018 включно. Продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Західінкомбанк» Костенка І.І. на один рік до 22.07.2018 включно. В липні 2017, позивач звертався до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» про повернення депозитних коштів. Згідно відповіді уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка І.І. №745-10 від 04.08.2017 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 29.06.2017 №2767 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» на один рік до 22 липня 2018 року включно. У зв`язку з тим, що депозит вивільняється із забезпеченням за кредитом ПП «Гарантбудінвест» через реалізацію останнього на аукціоні, Банк направив до Фонду листа за №688\\1-10 від 02.08.2017 про включення до переліку вкладників ПАТ «Західінкомбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 200 000,00 грн. Тобто, даною відповіддю підтверджено, [PERSON] включений до переліку вкладників ПАТ «Західінкомбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 200 000,00 грн. Також [PERSON] звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати іншої частини коштів за вкладом та 07 листопада 2017 року була отримана відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №02-036-22622/17, згідно якої Фонд повідомляє, що в переліку, що був переданий до Фонду уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ «Західінкомбанк», інформація про його вклади відсутня. У разі внесення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» змін до Переліку, у якому буде міститися додаткова інформація про його вклади, та затвердження вищевказаних змін виконавчою дирекцією Фонду гарантування, він буде мати право на отримання гарантованого відшкодування (а.с.25). Слід зазначити, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, [PERSON] в період 2018 року відшкодовано грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. 27 лютого 2019 року [PERSON] повторно звернувся до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку ПАТ «Західінкомбанк» Костенка І.І. щодо зміни черговості виплати кредиторської заборгованості ПАТ «Західінкомбанк» за депозитом №26356005473 з четвертої черги на першу чергу (а.с.27). У відповідь на дане звернення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ «Західінкомбанк» Костенком І.І. повідомлено позивача про повернення гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми відшкодування за вкладом 200 000,00 гривень, та зазначено, що у встановлений ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк, вимога про повернення решти депозитних коштів до Банку не надходила. Тому ця вимога не внесена до переліку акцептованих вимог кредиторів та вважається погашеною (а.с.28). 02 листопада 2020 року позивач в черговий раз звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою про з вимогою про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів та виплати коштів. У відповідь на дане звернення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ «Західінкомбанк» повідомлено, що [PERSON] не виступав кредитором та не був включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк". Протягом ліквідаційної процедури було здійснено часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк". Також вказано, що повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ "Західінкомбанк" припинено (а.с.40). Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон України) є спеціальними та цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України під час введення тимчасової адміністрації не застосовується: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів,пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не нараховується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед кредиторами. При цьому, згідно абз. 1 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до ст. 26 Закону України фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Згідно ч.2 ст. 45 Закону України фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Частина 5 статті 45 Закону визначає, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Згідно ч.1 ст. 49 Закону уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Згідно ч.2 ст. 49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 49 Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Згідно ч.8 ст. 49 Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Отже, чинним на момент запровадження тимчасової адміністрації, а також оголошення про ліквідацію банку законодавством не передбачалося повернення депозитних коштів за заявою вкладника, при цьому існувала пряма норма, яка вказувала, що суми за вкладами не заявляються лише в межах гарантованої Фондом суми. У разі не звернення у визначені строки або не включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України . Так, згідно ч.1 ст. 52 Закону визначено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п`ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом. Судом встановлено, що позивачу у 2018 році була здійснена виплата суми гарантованого відшкодування у розмірі 200 000 грн. Вказана обставина підтверджена документально та не заперечувалась сторонами в судовому засіданні. Щодо стягнення з відповідача суми в розмірі 10390743грн., яка перевищує гарантовану Фондом суму вкладу, то суд зазначає, що вказана сума не була включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів, хоча підлягала включенню до четвертої черги виходячи з встановленої черговості. При цьому, суд звертає увагу, що майнові права за банківським вкладом "Елітний" перебували в заставі у банка за зобов`язаннями, які не були виконані на момент оголошення про ліквідацію, а тому не були вивільнені на вимогу позивача. Докази того, що позивач звертався з вимогою про повернення вкладу до впровадження тимчасової адміністрації також відсутні. Крім того, з наданих відповідачем відомостей про загальну суму погашення вимог кредиторів ПАТ "КБ "Західінкомбанк", включених до реєстру акцептованих вимог кредиторів вбачається, що в результаті ліквідаційної процедури було погашено першу та другу черги повністю, а третю чергу - частково. Інші черги вимог кредиторів не погашалися взагалі (а.с. 110). Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача, що включення вимог позивача до четвертої черги не гарантувало їх погашення. Щодо твердження позивача, що його вимоги підлягали включенню до першої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів з підстав надання 30.10.2008р. особистого зобов`язання кредитору MORISON CONSULTING ( NZ) LIMITED про трансплантацію внутрішніх органів у разі не повернення позики (а.с. 23), то таке твердження є безпідставним, оскільки не може вважатися зобов`язанням, що виникло внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян. Банк не мав будь-якого відношення до правовідносин позики між [PERSON] та вказаним кредитором позивача. Крім того, суд погоджується з доводами відповідача про неможливість відповідальності Фонду за зобов`язаннями банку за межами процедури ліквідації та після фактичного припинення 03.05.2019р. банку як юридичної особи, у зв`язку з ліквідацією (запис в ЄДРЮОГФ №11981110037005236). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Вказане стверджується і правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15. Отже, позовні вимоги позивача про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] коштів депозитного вкладу №2635005473 на підставі договору депозиту від 27.06.2008 року в розмірі 10390743,00 грн. є безпідставними. Суд не бере до уваги доводи позивача в судовому засідання, що заявлена до стягнення сума є шкодою, яка завдана Фондом, оскільки позовна заява не містить викладу обставин, що в результаті дій Фонду було завдано шкоду позивачу, не міститься також і правового обґрунтування цього, а зміст позовних вимог містить вимогу про стягнення коштів депозитного вкладу, а не завданої шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення депозитних коштів повністю. Оскільки предметом спору є вимоги, які не стосуються гарантованих виплат по банківському вкладу, спір розглянуто в порядку цивільного судочинства, згідно висновків Верховного Суду. Оскільки позов подано з метою захисту прав споживача і позивач був звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, з відповідача судові витрати не стягуються.

Outcome: dismissed