Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Дарницьким районним судом м. Києва в порядку цивільного судочинства розглянуто позов щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (зі змінами та доповненнями, в їх частині вимог до [PERSON], які були прийняті судом т.3 а.с.99) заборгованості за Договором кредитної лінії №20/USD-СК від 19.12.2007 року станом на 11.02.2013 на загальну суму 35145329 грн. 86 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 12869818 грн. 55 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 8934891 грн. 77 коп.; пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту - 3312490 грн. 05 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 10028129 грн. 48 коп. З обґрунтування позовних вимог вбачається, що вони обгрунтовані тим, що позичальник [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №20/USD-CK від 19 грудня 2007року, у зв'язку з чим станом на 11.02.2013 року виникла заборгованість в розмірі 35145329 грн. 86 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 12869818 грн. 55 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 8934891 грн. 77 коп.; пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту - 3312490 грн. 05 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 10028129 грн. 48 коп. (враховуючи також зміст обгрунтування позову, наявність якого була встановлена згідно з Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року (т.2 а.с.201-204). Крім того, з Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, вбачається, що останнім у вказаній ухвалі було зазначено наступне (т.2 а.с.201-204). Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Експобанк" (далі ПАТ КБ "Експобанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю "Августин" про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказувало на те, що [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 19 грудня 2007року, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 49057632,04 грн., з яких: сума боргу за кредитом 12869818,55 грн.; заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом 2595883,04 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 26900265,57 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 6691664, 88 грн. Оскільки зобов'язання боржника за кредитним договором від 19 грудня 2007 року забезпечені порукою, ПАТ КБ "Експобанк" просив солідарно стягнути вказану вище суму з боржника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому просили визнати припиненими укладені 19 грудня 2007 року з ВАТ КБ "Експобанк" договори поруки, з підстав передбачених ч.1 ст. 559 ЦК України. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 22 квітня 2014 року, позовні вимоги ПАТ КБ "Експобанк" задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Експобанк" заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2007 року в розмірі 49057632,04 грн., з яких: сума боргу за кредитом 12869818,55 грн.; заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом 2595883,04 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 26900265,57 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 6691664, 88 грн. В задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ "Експобанк" відмовлено. Позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано припиненим договір поруки, укладений 19 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Експобанк" та [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано припиненим договір поруки, укладений 19 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Експобанк" та [PERSON] Вирішено питання про розподіл судових витрат. Крім того, згідно з Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, останнім вирішено: - «Касаційну скаргу [PERSON], подану представником [PERSON], задовольнити частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 22 квітня 2014року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Експобанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати. Справу в цій частині передати на новий розгляд до Дарницького районного суду м. Києва. В решті рішення Дарницького районного суду м. Києвавід 25 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 22 квітня 2014року залишити без змін». В силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень ст.157 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (при цьому перебачена можливість продовження розгляду справи не більше як на п»ятнадцять днів), а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права. Враховуючи вищевикладені обставини, які встановлені судом касаційної інстанції, в тому числі, щодо залишення без змін рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Августин», а також враховуючи вищенаведені імперативні норми щодо строків розгляду справи даної категорії, зміст ч.2 ст.31 ЦПК України, судом було відмовлено у прийнятті інших змін предмету та підстав позову, заяви щодо яких неодноразово надходили від сторони позивача. Представники позивача та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підтримали позовні вимоги та їх обгрунтування. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, як у безпідставному. Зокрема з її пояснень вбачається, що вона наполягала, що зобов»язання позичальника за вказаним Договором №20/USD-СК від 19.12.2007 року (кредитним), укладеному між Банком та позичальником - [PERSON] у повному обсязі були виконані поручителем [PERSON] на виконання останнім умов договору поруки від 18 квітня 2014 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», на підтвердження чого до суду для огляду були надані оригінали: договору поруки від 18 квітня 2014 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», акту прийому передачі частки в статуному фонді від 28 квітня 2014 року, укладеному [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» та Додаткової угоди, укладеної [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» про припинення Договору поруки від 18 квітня 2014 року, нотаріально завірені копії яких були залучені судом до матеріалів справи. При цьому, представник позивача огульно заперечувала проти вказаних обставин, без посилання на докази щодо таких заперечень. Так, відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ч.1 ст.546 ЦК України - виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст.554 ЦК України: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст.559 ЦК України: порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до положень ст.547 ЦК України: правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Проаналізувавши наведені дані, оригінали вказаного Договору кредитної лінії №20/USD-СК від 19.12.2007 року, додатків до нього та заяв на видачу готівки (копії яких містяться в т.1 а.с.11-17, 28-62), а також всі інші матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів, що є належним позивачем по справі - кредитором по зобов"язанню відповідача за вищевказаним кредитним договором, і доводи сторони позивача, зазначені в обгрунтуванні позову та надані нею документи, не спростовують такого висновку суду, оскільки згідно з ч.2 ст.556 ЦК України - до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Так, судом встановлені наступні обставини. 19 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Експобанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Експобанк" та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №20/USD-CK. Відповідно до умов вказаного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію та надав кредит у розмірі 1460000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит у визначені сторонами строки, але не пізніше 16 грудня 2022 року та сплатити проценти за користування кредитом. Розмір процентів за користування кредитом встановлюється угодами сторін цього договору, що укладаються між сторонами при видачі траншу. 20 грудня 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №20/USD-CK, згідно якої позичальник отримав транш у розмірі 370000,00 доларів США на будівництво будинку з процентною ставкою 12,5% річних. 27 грудня 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору №20/USD-CK, згідно якої позичальник отримав транш у розмірі 350000,00 доларів США на будівництво будинку з процентною ставкою 12,5 річних. 22 січня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору №20/USD-CK, згідно якої позичальник отримав транш у розмірі 100000,00 доларів США на будівництво будинку з процентною ставкою 12,5% річних. 18 квітня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №4 до договору №20/USD-CK, згідно якої позичальник отримав транш у розмірі 70000,00 доларів США на будівництво будинку з процентною ставкою 15,5% річних. 03 червня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №5 до договору №20/USD-CK, згідно якої позичальник отримав транш у розмірі 51500,00 доларів США на будівництво будинку з процентною ставкою 15,5% річних. 17 червня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №6 до договору №20/USD-CK, згідно якої позичальник отримав транш у розмірі 505000,00 доларів США на будівництво будинку з процентною ставкою 15,5% річних. 27 жовтня 2008 року між ВАТ КБ "Експобанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Експобанк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №7 до договору №20/USD-CK, відповідно до якої сторони погодили зміну процентної ставки за траншами, отриманими позичальником згідно із додатковими угодами № 1 від 20 грудня 2007 року, № 2 від 27 грудня 2007 року, № 3 від 22 січня 2008 року та встановили розмір процентної ставки на рівні 14,5 % процентів річних. Розмір процентної ставки за траншами отриманими позичальником згідно із додатковими угодами № 4 від 18 квітня 2008 року, № 5 від 03 червня 2008 року та № 6 від 17 червня 2008 року було встановлено на рівні 17,5% річних. 10 грудня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №8 до договору №20/USD-CK, відповідно до якої погоджено графік повернення кредиту. Відповідно до додаткової угоди №9 до договору №20/USD-CK від 26 грудня 2008 року сторони дійшли згоди, що, починаючи з 01 січня 2009 року розмір процентної ставки за траншами, отриманими позичальником згідно із додатковими угодами № 1 від 20 грудня 2007 року, № 2 від 27 грудня 2007 року, № 3 від 22 січня 2008 року, № 4 від 18 квітня 2008 року, № 5 від 03 червня 2008 року, № 6 від 17 червня 2008 року, буде встановлено на рівні 16% річних, пункт 4.5.2 та пункт 5.3 договору кредитної лінії починаючи з 01 вересня 2009 року буде відмінено, у зв'язку з чим пункт 5.4 вважатиметься пунктом 5.3. За змістом додаткової угоди №10 договору №20/USD-CK від 09 січня 2009 року сторони дійшли згоди про відтермінування строку погашення процентів за користування кредитами та комісії за кредитне обслуговування за грудень 2008 року по строку погашення 10 січня 2009 року на 10 лютого 2009 року. 28 вересня 2009 року [PERSON] звернувся до ВАТ КБ "Експобанк" із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості в доларах США до договору кредитної лінії №20/USD-CK від 19 грудня 2007 року та зміну валюти кредиту з долара США на гривню. 07 жовтня 2009 року між ВАТ КБ "Експобанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Експобанк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №20/USD-CK, відповідно до якої сторони дійшли згоди про внесення змін до договору про надання кредитної лінії від 19 грудня 2007 року, шляхом викладення підпункту 1.1 договору кредиту в наступній редакції: "п.п. 1.1. Банк відкриває позичальнику кредитну лінію та надає позичальнику кредит у сумі 12869818,55 грн. на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності". Також сторони погодили, що з 07 жовтня 2009 року процентна ставка за користування кредитом за договором №20/USD-CK від 19 грудня 2007року встановлюється на рівні: 22% річних до 31 грудня 2009 року; 24% річних починаючи з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року; 26% річних починаючи з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року; 28% річних, починаючи з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року та 30% річних, починаючи з 01 січня 2016 року до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Всі ці обставини встановлені також згідно з Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року (т.2 а.с.201-204). Крім того, в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року встановлені наступні обставини (т.2 а.с.201-204): - «Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "Експобанк" до [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконував узятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому повинен сплатити заборгованість, яка станом на 01 вересня 2013 року складає 49057632,04 грн. Однак таких висновків суди дійшли з порушенням норм матеріального та процесуального права». Суд вважає, що стороною відповідача доведено, що поручитель [PERSON] виконав у повному обсязі зобов»язання позичальника за вказаним Договором кредитної лінії №20/USD-СК від 19.12.2007 року, укладеним між Банком та позичальником - [PERSON], на виконання ним, [PERSON], умов договору поруки від 18 квітня 2014 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», що підтверджується змістом договору поруки від 18 квітня 2014 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», акту прийому передачі частки в статуному фонді від 28 квітня 2014 року, укладеному [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» та Додаткової угоди від 13 травня 2014 року, укладеної [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» про припинення Договору поруки від 18 квітня 2014 року. Так, згідно зі змістом вказаного Договору поруки від 18 квітня 2014 року, укладеним між Поручителем - [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» - Банком, умовами цього договору встановлено зокрема: що відповідно до цього Договору Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником - [PERSON] вказаного Договору №20/USD-СК від 19.12.2007 року (кредитному), укладеному між Банком та Позичальником - [PERSON], при цьому, в п.1.2 цього Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед Банком як солідарний боржник у повному обсязі, як і Позичальник. При цьому, згідно зі змістом п.1 вищевказаної Додаткової угоди від 13 травня 2014 року, укладеної [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» про припинення Договору поруки від 18 квітня 2014 року: сторони прийшли до взаємної згоди припинити Договір поруки від 18 квітня 2014 року (з усіма додатковими угодами та доповненнями до нього) з дати укладання даної Додаткової угоди у зв»язку з виконанням умов Договору поруки від 18 квітня 2014 року в повному об»ємі. Отже позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 3441 грн. належить зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed