Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

10.07.2015 року позивач звернувся до Верховинського районного суду із вищезазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що йому на праві власності належить земельна ділянка 0,1000 га, що в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області із цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва. Після подання ним відповідної заяви до Бистрецької сільської ради, рішенням цієї ради від 19.08.2005 року задоволено його заяву та вирішено надати дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки площею 0,10 га для дачного будівництва в с.Бистрець ур.Ліщина. Рішенням Бистрецької сільської ради від 14.11.2006 року було затверджено містобудівне обгрунтування. 22 лютого 2008 року після виготовлення усіх правоустановчих документів із відповідними погодженнями та вимогами, ним, було отримано Державний акт серії ЯД №831120 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області із цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва. Вказаний Державний акт видано на підставі рішення сільської ради 10 сесії 5 скл. від 09.08.2007 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №010830001214. Під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, ним отримані всі позитивні висновки щодо погодження проекту землеустрою. Було складено також та підписано акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 14.08.2006 року. Внаслідок неправомірних дій зі сторони Бистрецької сільської ради та відповідачки в справі [PERSON], яка протиправно та незаконно заволоділа належною йому земельною ділянкою, його обмежено в здійсненні свого права власності. З часу отримання ним у власність земельної ділянки (0,10 га в с.Бистрець урочище Лощина із цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва) ніхто в нього таку земельну ділянку не вилучав. Разом із тим, при перегляді відомостей наявних в кадастровій карті він виявив відсутність кадастрового номера приватизованої ним земельної ділянки 2620881001:01: 001:0528. Як вияснилось аналогічна ситуація із неможливістю внесення кадастрового номера на земельну ділянку виникла і в гр.[PERSON] Із отриманої відповіді на звернення гр.[PERSON] 0.0., від начальника відділу Держземагенства Верховинському районі за № 02-11/691 від 09.10.2013 року йому стало відомо, що оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) не можливо нанести на індексно кадастрову карту так як ділянка не відповідає своїм координатам, тому вона не має свого правильного місця розташування. Рекомендовано звернутися в Верховинський районний виробничий відділ Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» так як вони являються виконавцями його робіт, які формували елементи обмінного файлу, щодо надання інформації про обмінний файл. Із вищевказаної відповіді та відповіді від 22.10.2013 року за № 02-11/706, що надавалась на звернення гр. [PERSON], а саме із огляду плану-схеми стало відомо, що на його земельну ділянку, частково накладається земельна ділянка, яка згідно Державного акту належить [PERSON], а згодом відчужена [PERSON] (за договором купівлі-продажу). В ході розмови із [PERSON] йому стало відомо, що останній взагалі із заявою до Бистрецької сільської ради про отримання в приватну власність земельної ділянки не звертався, Державного акту на вказану земель ділянку не отримував, і більше того ніяких земельних ділянок він особисто не відчужував. Аналогічна ситуація виникла із реєстрацією земельної ділянки в гр. [PERSON] який по факту неправомірних дій, що містять ознаки кримінального правопорушення посадовими особами, звернувся із відповідною заявою і внесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний Реєстр Досудових розслідувань. Заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відповідні відомості внесено в ЄРДР за № 12013090020000791 від 10.07.2013 року за ознака кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358, ч.2 ст.364 КК Україні- розпочато досудове розслідування, яке триває та остаточного рішення ще не прийнято. Станом на 01.01.2013 року Верховинським відділом Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» з Державного реєстру земель до ДЗК в автоматизованому порядку відомості на вказану ділянку перенесені не були, хоча відділом регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 14.05.2007 р. був прийнятий обмінний файл на неї. При перевірці спеціалістом відділу Держземагенства у Верховинська районі, на якого покладено обовязки кадастрового реєстратора обмінного файла (формат ІN4 ) на цю земельну ділянку (ур.Ліщина с.Бистрець), виявлено координати меж поворотних точок ділянки не вірно визначено і не відповідають дійсним межам в натурі. У проекті землеустрою щодо відведення межі земельної ділянки в ур. Ліщина с.Бистрець Верховинського району для індивідуального дачного будівництва площею 0,10 га (розробник документації із землеустрою Верховинський відділ Івано-Франківської регіональної філії «ДЗК») каталог координат земельної ділянки відсутній, тому встановити причини помилки не можливо. Тому виправлення помилки у виготовленій проектній документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки можливе правонаступником якого на сьогодні є Івано-Франківська регіональна філія ДП «Центр ДЗК». Також йому стало достовірно відомо, що хоча його земельна ділянка має адресу (ур.Ліщини с.Бистрець), однак вона має перетин з земельною ділянкою, що ніби-то передана в приватну власність [PERSON] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд) яка надавалась в ур.Гапківка с.Бистрець Верховинського району. Вказана вище земельна ділянка в Державному земельному кадастрі зареєстрована та встановлено, що вона належать на праві власності [PERSON], яку остання набула на підставі договору купівлі-продажу у [PERSON] Отримавши інформацію, що передану йому в приватну власність земельну ділянку не можливо зареєструвати (внести існуючий кадастровий номер) в звязку із накладкою іншої земельної ділянки, власником якої на даний час являється [PERSON], він звернувся до Бистрецької сільської ради про видачу йому відповідних рішень сільської ради. Однак відповідно до отриманої довідки № 180/2-24/32 від 19.09.2013 року Бистрецька сільська рада стверджує, що на приватизовану ним земельну ділянку, що в с.Бистрець ур.Ліщина ( біля Бистрецького лісництва Карпатського НПП) рішення сесій Бистрецької сільської ради іншим особам не надавались. Як ним зясовано на даний час, що саме із-за зацікавленості відповідачки в справі [PERSON], Відділ земельних ресурсів зволікав та затягував виготовлення документації на отримання Державного акту, а згодом як вияснилось саме остання і стала власником придбаної в [PERSON] земельної ділянки, яка чомусь заходиться ніби-то на іншому присілку але межі встановлені таким чином, що в більшій мірі накладаються на його земельну ділянку, що фактично в с.Бистрець на ур. Ліщина. Він не зміг отримати від Бистрецької сільської ради копію рішення сільської ради про передачу в приватну власність відповідачу в справі [PERSON] земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, як і не зміг отримати і копію Державного акту виданого на імя [PERSON] та відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від [PERSON] в користь [PERSON] Очевидним є факт перешкоджання відповідачки в справі [PERSON] в отриманні та оформленні ним Державного акту на право власності на земельну ділянку, так як рішення Бистрецької сільської ради про передачу йому в приватну власність земельної ділянки 0,10 га видано 09.08.2007р, а сам Державний акт він зміг отримати тільки 22 лютого 2008 року. Термін видачі Державного акту значно затягувався внаслідок подання різних відношень УКРДІПРОДОР та ТОВ "Чорногори", директором якого являлась саме відповідачка в справі [PERSON], з підстав проведення ніби то проектних робіт для подальшого розширення та ремонту автомобільної дороги, яка межує із переданою йому в приватну власність земельною ділянкою. З уточненням позовних вимог просить постановити рішення суду, яким визнати незаконними та скасувати Рішення Бистрецької сільської ради, про передачу в приватну власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що в с.Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що в с.Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області, виданий на імя [PERSON] Бистрецькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області в 2007 році на підставі рішення 9 сесії 5 дем.сликання Бистрецької сільської ради, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: с.Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, укладений між [PERSON] та [PERSON], витребувати від [PERSON] на його користь земельну ділянку площею 0,1000 в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області, призначену для індивідуального дачного будівництва, (кадастровий номер земельної ділянки 2620881001:01:001:0528) та зобовязати Верховинський районний виробничий відділ Івано-Франківської регіональної філії ДП Центр Державного Земельного Кадастру виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до Державного акту серії ЯД №831120 виданого на його імя - 22.02.2008 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області, призначеної для індивідуального дачного будівництва. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених в уточненій позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив що заяви від 04.03.2007 року та від 17.05.2007 року від його імені написані схожим на його почерк. Він писав до Бистрецької сільської ради на виділення йому земельної ділянки площею 0,2 га в урочищі Вапнярка. Обидві заяви написані ним одночасно в березні 2007 року на прохання [PERSON], який попросив використати його право на приватизацію землі Бистрецької сільської ради та дав йому сто долларів США, та запевнив, що жодних проблем не буде. Із [PERSON] та [PERSON] жодних справ він не мав. Із заявами про надання земельних ділянок до Бистрецької сільської ради він ніколи не звертався, проектної документації не оформляв. Представник відповідачки [PERSON] за довіреністю від 20.02.2015 року, [PERSON] надала суду заперечення в якому вказала, що [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,1739 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що в с.Бистрець прис Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області на підставі договору купівлі-продажу за реєстровим номером №290 у [PERSON], від імені яких на підставі довіреності від 06.03.2007 року діяв [PERSON] На підтвердження права власності на земельну ділянку, їй як покупцю, було представлено Державний акт на право власності на земельну ділянку від 06.06.2007 року (серія ЯД №851118, зареєстрований в книзі реєстрації актів за №010730000880). Також було представлено Заяву продавця, що земельні ділянки не належать до спільної сумісної власності. На момент виникнення права власності на земельну ділянку у [PERSON], а саме 06.06.2007 року, право власності у [PERSON] не те що не виникло, а навіть на той час Бистрецькою сільською радою не було прийнято рішення про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки позивачу. таке рішення, сільська рада прийняла лише 09.08.2007 року, а право власності у нього виникло ще пізніше, лише після здійснення у встановленому законом порядку державної реєстрації акту на право власності на землю, що був отриманий ним 22.02.2008 року. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та необгрунтовністю в повному обсязі. Представником відповідача по справі Бистрецької сільської ради, [PERSON] подано до суду заяву, в якій позовні вимоги він визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Справу просить слухати без його участі. Передставник третьої особи Верховинського районного відділу [PERSON] попередньо суду надав покази, що при оформленні технічної документації, а в наступному при видачі Державних актів на право приватної власності на землю, як так сталося, що по файлах вийшла накладка різних урочищ, йому невідомо. Внести зміни у файли можна тільки за рішенням суду скорегувавши їх по урочищах. Свідок по справі [PERSON] суду пояснив, що на час виникнення спірних правовідносин, а саме в 2007-2008 роках працював спеціалістом Відділу земельних ресурсів Верховинського району. За час своєї роботи, ним підписувалося багато документів, як на імя [PERSON] так і на імя [PERSON] Щоб підписував документів на земельну ділянку в прис.Ліщина с.Бистрець, гром. [PERSON] він не памятає. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані сторонами по справі, заслухавши відповідачів, свідка, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Бистрецької сільської ради від 14.11.2006 року [PERSON] затверджено містобудівне обгрунтування на земельній ділянці пл.0,10 га для розміщення індивідуального дачного будинку за адресою с.Бистрець урочище Ліщина (а.с.38). Рішенням від 09.08.2007 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області та передано дану земельну ділянку у приватну власність (а.с.11). На підставі цього рішення [PERSON] виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області. Під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, ним отримані всі позитивні висновки щодо погодження проекту землеустрою. Було складено також та підписано акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 14.08.2006 року (а.с.7-54 ). Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області із цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва на підставі Державного акту серії ЯД №831120 від 22.02.2008 року на право приватної власності на земельну ділянку. Вказаний державний акт видано на підставі рішення сільської ради 10 сесії 5 дем. скл. від 09.08.2007 року ( а.с. 6). Ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема і на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст.116 ч.1 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За ст. 373 ч. 2 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а за ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 90 ЗК України встановлює, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування рішення 9 сесії 5 демократичного скликання Бистрецької сільської ради від 17.05.2007 року про передачу в приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1739 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області та скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1739 га серії ЯД № 851108 виданого на імя [PERSON] кадастровий № 2620881001:01:001:1075, що зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 010730000880, суд виходить із того, що в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка в с.Бистрець урочище Гапківка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1739 га належала відповідачу по справі [PERSON] на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку серія ЯД 851108 виданого Бистрецькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області 06.06.2007 року на підставі рішення 9 сесії 5 дем. скл. від 17.05.2007 року Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010730000880, кадастровий номер 2620881001010011075. Пізніше, а саме 26.10.2007 року дана земельна ділянка відповідачем [PERSON] від імені якого на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу [PERSON] 06.03.2007 року за реєстром №301, діяв [PERSON] продана [PERSON]В.(т.1 а.с.210, т.2 а.с. 32). В частині визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1739 га за адресою с.Бистрець урочище Гапківка укладеного 26.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу [PERSON] недійсним та витребування від [PERSON] на користь позивача земельної діляни площею 0,1000 га в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області призначену для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер земельної ділянки 2620881001:01:001:0528, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. п. 21, 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відмовляючи в цій частині позову, суд бере до уваги, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку: площею 0,1739 га, яка знаходиться за адресою: с.Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2620881001010011075 на підставі договору купівлі-продажу укладеного 26.10.2007 року між нею та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого реєстрі за №290 (а.с.210), тобто на відповідній правовій підставі - шляхом укладення договору купівлі-продажу, тобто вона є добросовісним набувачем, а тому її не можна вважати незаконним набувачем. Щодо витребування від [PERSON] на користь [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району призначену для індивідуального дачного будівництва, суд зазначає що згідно договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] земельна ділянка на урочищі Ліщина не продавалась, а продавалась тільки земельна ділянка на прис. Гапківка., так як і не надавалась [PERSON] спірна земельна ділянка у право власності. Тому при встановленні координат придбаної земельної ділянки відділ Держземагенства неналежно поставив координати земельної ділянки, чим допустив порушення п.1 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр". Згідно інформації Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області за № 02-11/707 від 22.10.2013 року підтверджується, що оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) не можливо нанести на індексно кадастрову карту так як ділянка не відповідає своїм координатам, тому вона не має свого правильного місця розташування. Також, встановлено, що земельна ділянка, яка належить на праві власності [PERSON] та знаходиться за адресою с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району, має перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером 2620881001:01:001:1075 для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с.Бистрець урочище Гапківка Верховинського району. Вказана вище земельна ділянка належать на праві власності [PERSON] (а.с.57). Так, відповідно до вимог ч.3 ст.5 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VI, який набрав чинності з 01.01.2013 року, порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка, допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих документів. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення, та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Згідно п. 5 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішень суду. Згідно до п. 6 ст. 156 «Порядку ведення державного земельного кадастру», затвердженого Постановою КМУ 17.10.2012 року № 1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Статтею 146 цього ж Порядку передбачається, що виправлення технічної помилки здійснюється Державним кадастровим реєстратором у Державному земельному кадастрі, витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру та всіх документах, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості, шляхом повторного виготовлення (в електронній та паперовій формі) відповідних документів (їх аркушів). Помилки у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до Державного земельного кадастру, виправляються адміністратором Державного земельного кадастру шляхом перерахування координат земельних ділянок, про що він за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру повідомляє Державному кадастровому реєстратору, який вносить виправлені відомості до Державного земельного кадастру та складає протокол (ст.156-3 Порядку). Таким чином, враховуючи норми «Порядку ведення державного земельного кадастру» слід зобовязати Верховинський районний виробничий відділ Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр Державного Земельного Кадастру" виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) [PERSON] земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до Державного акту серії ЯД № 831120 виданого на імя [PERSON] 22.02.2008 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га в с.Бистрець прис. Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області призначеної для індивідуального дачного будівництва. Судові витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України віднести за рахунок держави. На підставі ч.2 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" із змінами та доповненнями; п.п. 21,22 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав"; п.5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7/рп2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування); ст.ст. 5, 81, 90, 116, 118, 125, 126, 152, 155 ЗК України ст. 28 ЗУ "Про землеустрій"; ст.ст. 15, 16, 21, 373, 386, 387, 388, 400 ЦК України; п.156 постанови КМ України від 17.10.2012 р. № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру",

Outcome: partial