Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

16.05.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулось СТОВ «Лан» із позовом до [PERSON] та ТОВ «СВК Мрія», в якому просить визнати недійсним укладений 19.02.2019р. між [PERSON] та ТОВ «СВК Мрія», договір оренди землі площею 1,7043га., кадастровий номер 0521686300:06:000:0140, яка розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, який був зареєстрований за рішенням державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області від 06.03.2019р., індексний номер 45850582; а також стягнути всі понесені судові витрати. В обґрунтування цих вимог зазначило, що 01.03.2007р. між СТОВ «Лан» та відповідачем [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки розміром 1,7043га., кадастровий номер 0521686300:06:000:0140, строком на 10 років, який зареєстрований у Калинівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах» 30.07.2007р. за № 040786300713. Відповідач [PERSON] всупереч діючому договору оренди земельної ділянки від 01.03.2007р. та актам цивільного законодавства України, які регулюють відносини, пов`язані з орендою землі, 22.09.2016р. уклав договір оренди земельної ділянки, державна реєстрація якого була проведена 16.03.2017р., якою користується СТОВ «Лан», з ТОВ «ВП «Агро-Капітал». Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2017р. у цивільній справі № 132/1640/17, яке набуло законної сили 15.01.2018р., зазначений договір від 22.09.2016р., укладений між [PERSON] та ТОВ «ВП «Агро-Капітал» був визнаний недійсним. Договір оренди землі від 01.03.2007р., укладений між СТОВ «Лан» та [PERSON] визнано поновленим з 31.07.2017р. по 31.07.2024р. Державним реєстратором Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, на виконання судового рішення, був внесений відповідний запис щодо скасування права оренди спірної земельної ділянки ТОВ «ВП «Агро-Капітал». Однак, внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо поновлення договору оренди землі від 01.03.2007р., укладеного між СТОВ «Лан» та [PERSON] , на період з 31.07.2017р. по 31.07.2024р., позивач не має фактичної можливості, оскільки всупереч зазначеного судового рішення та записам у книзі реєстрації договорів оренди землі про державну реєстрацію договору оренди за СТОВ «Лан», відповідач [PERSON] 19.02.2019р. уклав договір оренди земельної ділянки з ТОВ «СВК Мрія», який було зареєстровано за рішенням державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області від 06.03.2019р., індексний номер 45850582. Позивач вважає, що спірний договір оренди землі є недійсним, оскільки в порушення вимог чинного законодавства, укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі. Одна й та сама земельна ділянка не може бути об`єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями та не може бути передана в користування без припинення права попереднього користувача (орендаря). Таким чином, спірний договір оренди землі необхідно визнати недійсним, оскільки на момент його укладення існував договір оренди землі від 01.03.2007р., укладений між позивачем СТОВ «Лан» та відповідачем [PERSON] , зареєстрований у Калинівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах» 30.07.2007р. за № 040786300713, строк дії якого був поновлений з 31.07.2017р. по 31.07.2024р. на підставі рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2017р. у цивільній справі № 132/1640/17, яке набуло законної сили 15.01.2018р., та який в подальшому не був розірваний в передбаченому законом порядку. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 20.05.2019р. за вказаним позовом було відкрите провадження за правилами позовного провадження. Заявою (яка зареєстрована 13.09.2019р. за вх.№ 8377/19) позивач СТОВ «Лан» збільшив розмір своїх позовних вимог, в якій просить скасувати рішення державного реєстратора Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В., яке датоване 02.08.2019р., індексний номер 48063581, щодо державної реєстрації права суборенди земельної ділянки площею 1,7043га., кадастровий номер 0521686300:06:000:0140, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, за ТОВ «Агро Трак» відповідно до укладеного 22.07.2019р. договору суборенди землі із ТОВ «СВК Мрія». Дана вимога мотивована тим, що у разі визнання судом недійсності спірного договору землі від 19.02.2019р., автоматично припиняє дію договір суборенди, однак для внесення запису про скасування державної реєстрації права суборенди, необхідне судове рішення про скасування відповідного рішення державного реєстратора. Ухвалою Калинівського районного суд Вінницької області від 16.09.2019р. задоволено заяву СТОВ «Лан» про забезпечення позову. Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки площею1,7043га. із кадастровим номером земельної ділянки 0521686300:06:000:0140, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , уродженцю села Шепіївка Калинівського району Вінницької області, РНОКПП [NUMBER] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 154474 від 01.09.2004р. Відповідачі [PERSON] , ТОВ «СВК Мрія», державний реєстратор Уперчук А.В. із відзивом на позовну заяву до суду не звертались, що відповідно до вимог ч.8 ст.178 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами. Третя особа ТОВ «Агро Трак» в особі представника адвоката Сидорова П.В. звернулось до суду із письмовим поясненням (зареєстрованим 29.11.2019р. за вх.№ 11145/19), в якому просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, оскільки останній не скористався правом протягом встановленого законом строку зареєструвати своє право на оренду земельної ділянки, а отже і не отримав її у користування. На підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 29.11.2019р., закрите підготовче провадження у справі, її призначено до судового розгляду. Представник позивача СТОВ «Лан» - адвокат МЕЛЬНИК Ю.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені як в позовній заяві, так і заяві про збільшення позовних вимог, та просив їх задовольнити, з підстав, зазначених в цих процесуальних документах. Представник відповідача ТОВ «СВК Мрія» - адвокат КАТРИЧ П.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність правових підстав для цього. Представник третьої особи ТОВ «Агро Трак» - адвокат СИДОРОВ П.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому поясненні на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку, із заявою чи клопотанням з приводу відкладення розгляду справи не звертався. Державний реєстратор УПЕРЧУК А.В.. до судового засідання не з`явилась, надавши письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 154474, виданого 01.09.2004р. Калинівською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження від 05.03.2004р. № 64, є власником земельної ділянки площею 1,7043га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер 0521686300:06:000:0140. 01.03.2007р. між позивачем СТОВ «Лан» та відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого [PERSON] надав, а СТОВ «Лан» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,7043га., яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області та належить орендодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 154474 від 01.09.2004р., строком на 10 років. Даний договір оренди землі зареєстрований у Калинівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.07.2007р. за № 040786300713. В період дії зазначеного договору, відповідач [PERSON] та ТОВ «ВП «Агро-Капітал» уклали 22.09.2016р. договір оренди цієї ж земельної ділянки, строком на 10 років, про що як свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 82622574 від 16.03.2017р., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Євстратовою О.О. внесений 28.09.2016р. запис про державну реєстрацію, індексний номер: 31674747 від 03.10.2016р. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2017р. у цивільній справі № 132/1640/17, яке набуло законної сили 15.01.2018р., договір оренди земельної ділянки від 22.09.2016р., укладений між [PERSON] та ТОВ «ВП «Агро-Капітал» був визнаний недійсним. Договір оренди землі від 01.03.2007р. площею 1,7043га, кадастровий номер 0521686300:06:000:0140, укладений між СТОВ «Лан» та [PERSON] визнано поновленим з 31.07.2017р. по 31.07.2024р. 07.06.2018р. державним реєстратором Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області Науменко О.М., на виконання даного судового рішення, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, були внесені відомості щодо скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 22.09.2016р., укладений між [PERSON] та ТОВ «ВП «Агро-Капітал» /Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 161331394 від 28.03.2019р./. В період дії поновленого рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2017р. у цивільній справі № 132/1640/17, договору оренди землі від 01.03.2007р., укладеного між позивачем СТОВ «Лан» та відповідачем [PERSON] , останній 19.02.2019р. уклав новий договір оренди спірної земельної ділянки площею 1,7043га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер 0521686300:06:000:0140, з відповідачем ТОВ «СВК Мрія», строком на 7 років, на підставі якого 28.02.2019р. державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Нечипуришиною Ю.А. був внесений запис про його державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 45850582 від 06.03.2019р., про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 161331394 від 28.03.2019р. 22.07.2019р. відповідач ТОВ «СВК Мрія» та третя особа ТОВ «Агро Трак» уклали договір суборенди спірної земельної ділянки. Запис про державну реєстрацію даного договору був внесений 29.07.2019р. державним реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В., індексний номер рішення про державну реєстрацію права суборенди 48063581 від 02.08.2019р. /Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 177609569 від 15.08.2019р./. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються нормами\~Земельного кодексу України,\~Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про оренду землі»\~та\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження». Відповідно до положень\~статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України,\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною четвертою\~статті 124 ЗК України\~передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК) . За частиною другою\~статті 792 ЦК України,\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~Земельним Кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі». Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (\~стаття 93 ЗК України). Згідно\~статті 14 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Як встановлено судом, між відповідачами [PERSON] та ТОВ «СВК Мрія» був укладений договір оренди земельної ділянки від 19.02.2019р. під час дії поновленого рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2017р. у цивільній справі № 132/1640/17, договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Лан», а тому укладений новий договір оренди цієї ж земельної ділянки з орендарем ТОВ «СВК Мрія», порушує права позивача СТОВ «Лан» на володіння та користування землею на умовах договору оренди, а відтак є таким, що суперечить чинному законодавству. Аналогічна правова позиція проте, що\~одна і та ж сама земельна ділянка не може одночасно бути об`єктом оренди за двома різними договорами, укладеними із різними орендарями, висловлена Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 734/336/17. А відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним на підставі частини першої статті\~203, частини першої статті\~216 ЦК України. Доводи відповідача ТОВ «СВК Мрія» та третьої особи ТОВ «Агро Трак» про те, що у СТОВ «Лан» відсутнє право оренди землі, так як відповідне рішення суду, яким поновлено договір оренди землі від 01.03.2007р. до 2024 року, не зареєстроване в установленому законом порядку, суд не приймає та відхиляє, виходячи з наступних підстав: Відповідно до\~статті 129 Конституції України\~обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства. Статтею 18 ЦПК України\~встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України, - і за її межами. [PERSON] знав про рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2017р., яким було визнано недійсним укладений 22.09.2016р. договір між ним та ТОВ ВП «Агро-Капітал» та визнано поновленим договір оренди землі від 01.03.2007р., укладений між СТОВ «Лан» і [PERSON] , так як був учасником справи, а на виконання цього рішення було вчинено запис в державному реєстрі про скасування запису про право оренди ТОВ ВП «Агро-Капітал». Натомість ігноруючи рішення суду, яке набрало законної сили 15.01.2018р., [PERSON] уклав інший договір оренди землі, вже з ТОВ «СВК Мрія». Відповідно до\~статті 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Тобто державна реєстрація це не підстава набуття права оренди земельної ділянки, а засвідчення державою вже набутого права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі. Відповідно до частини третьої\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(далі\~Закон) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Поновлення договору оренди землі не є укладенням нового договору й виникненням нового права оренди землі, яке потребує державної реєстрації, а є продовженням дії раніше укладеного й зареєстрованого в установленому законом порядку на момент його реєстрації договору оренди землі від 01.03.2007р. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 червня 2018 року по справі №823/378/16 висловила правову позицію, відповідно до якої із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора убачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор не лише вправі, а й повинен, зокрема, запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби подання додаткових документів тощо. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими частиною першою\~статті 3 Закону № 1952-IV\~засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 1). Відповідно до частини 6 статті 93 ЗК України, орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Згідно статті 8 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна\~ділянка або\~її частина\~може передаватися\~орендарем у\~суборенду без\~зміни цільового\~призначення,\~якщо це\~передбачено договором\~оренди або\~за письмовою\~згодою орендодавця\~(крім\~випадків,\~визначених законом).\~Якщо протягом\~одного місяця\~орендодавець не\~надішле письмового\~повідомлення щодо\~своєї згоди\~чи заперечення,\~орендована земельна\~ділянка або\~її частина\~може бути\~передана в\~суборенду. Умови договору\~суборенди земельної\~ділянки повинні\~обмежуватися умовами\~договору оренди\~земельної ділянки\~і не\~суперечити йому. Строк суборенди\~не може\~перевищувати строку,\~визначеного договором\~оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Оскільки, договір оренди земельної ділянки від 19.02.2019р., який був укладений між [PERSON] та ТОВ «СВК Мрія», є недійсним, а відтак чинність договору суборенди землі від 22.07.2019р., укладеного між ТОВ «СВК Мрія» та ТОВ «Агро Трак» припиняється. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Виходячи з зазначених вимог закону, позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права суборенди земельної ділянки є зайвою, оскільки відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України, проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Таким чином, позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права суборенди земельної ділянки не підлягає до задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною другою\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою вказаної статті\~ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Вирішуючи питання про стягнення\~\~понесених СТОВ «Лан» витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявна у матеріалах справи угода про правовий супровід від 19.02.2019р., укладена між СТОВ «Лан» та адвокатом Мельник Ю.М., долучені до позовної заяви детальний опис виконаних адвокатом робіт та квитанція № 0.0.1353403897.1, видана 15.05.2019р. відділенням «Центральне» Вінницької філії АТ «КБ «ПриватБанк», яка засвідчує факт здійснення оплати послуг адвоката в розмірі 6000грн., є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі, який підтверджений документально. З врахуванням виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн. Крім цього, як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір при зверненні до суду: із позовом у розмірі 1921грн. /квитанція № 0.0.1353436454.1, видана 15.05.2019р. відділенням «Центральне» Вінницької філії АТ «КБ «ПриватБанк»/; із заявою про забезпечення позову у розмірі 960,50грн. /квитанція № 0.0.1458558632.1, видана 09.09.2019р. відділенням «Центральне» Вінницької філії АТ «КБ «ПриватБанк»/, а всього на загальну суму 2881грн.50коп. Згідно ч.ч. 1, 6\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, беручи до уваги те, що позов задоволений частково, а тому суд вважає, що з відповідачів на користь позивача повинні бути стягненні витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2881грн.50коп. При цьому, сплачена суму судового збору у розмірі 1921грн. /квитанція № 0.0.1458552151.1, видана 09.09.2019р. відділенням «Центральне» Вінницької філії АТ «КБ «ПриватБанк»/ за подання заяви про збільшення позовних вимог, не підлягає відшкодуванню, оскільки позивачу в цій частині позову відмовлено. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути у рівних частках документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2881грн.50коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000грн., а всього 8881грн.50коп.

Outcome: partial