Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2014 року прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову (а.с. 37), відповідно до якої предметом розгляду даної справи є позовні вимоги про визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] (а.с. 32-34). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.03.1997 року позивач придбав квартиру [ADDRESS], в якій зареєстрував свою дочку, [PERSON], яка на той час проживала з ним. В серпні 2002 року дочка поїхала до своєї матері, і з того часу вона фактично не проживає в даній квартирі. На прохання приїхати і знятися з реєстраційного обліку відповідач ніяк не відреагувала, хоча має свою квартиру та може проживати зі своєю матір'ю. В зв'язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду, в зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в квартирі порушує його права, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих в квартирі осіб. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася. До суду повернулись конверти з повістками для відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 17, 26, 42, 46, 63-64, 91), а також відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 102). Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи (а.с. 93). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 04.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1371 (а.с. 5), а також архівною довідкою № 112824 від 09.12.2014 року, виданою Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 72, 104). Згідно свідоцтва про народження від 14.11.1985 року, виданого Відділом запису актів громадянського стану Кронштадтського району м. Ленінграда, батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 597 (а.с. 79). Відповідно до довідки № 2761 від 17.07.2014 року, виданої Комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством № 11 (а.с. 6), виписки з будинкової книги від 11.12.2014 року (а.с. 78) та довідки № 145 від 12.12.2014 року, виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне об'єднання № 1 Кіровоградської міської ради» (а.с. 72) [PERSON], 1985 року народження зареєстрована з 06.07.2002 року в квартирі [ADDRESS]. Також реєстрація відповідача за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запит суду, який здійснений у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 12). Відповідно до актів від 11.01.2013 року, 17.07.2013 року, 01.02.2014 року, 17.07.2014 року, складених комісією в складі сусідів та засвідчених Комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством № 11, проведено обстеження квартири [ADDRESS] та в ході якого встановлено, що [PERSON] дійсно не проживає в даній квартирі та її особистих речей в ній немає (а.с. 7-10; 73-76). Свідки [PERSON] та [PERSON] повністю і беззаперечно засвідчили в судовому засіданні обставини щодо непроживання відповідача в спірній квартирі більше десяти років. Таким чином, [PERSON] будучи зареєстрованою в належній позивачу квартирі, порушує права та законні інтереси позивача, [PERSON], як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше одного року, що відповідно до вимог статтей 391, 405 Цивільного кодексу України, дає суду підстави визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. А також реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Судові витрати залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved