Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач 26.12.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, уточнивши позовні вимоги просить суд розірвати Договір оренди земельної ділянки, що був укладений між відповідачем - [PERSON] підприємством «Агрофірма Олександр» та позивачем - [PERSON], яка належать позивачу, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю - серія [NUMBER] від 01 грудня 2000 року, виданого Березівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, площею 4,513 га та розташованої на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області кадастровий номер - [NUMBER]. Скасувати рішення державного реєстратора, за індексним №15205129 від 18.08.2014 року, про реєстрацію Договору оренди земельної ділянки між відповідачем - [PERSON] підприємством «Агрофірма Олександр» та позивачем - [PERSON]. Стягнути з відповідача на користь позивача 12 660,19 грн., майнової шкоди, з яких 12 247,51 грн. - заборгованість за оренду землі та 412,68 грн., в якості пені, за несвоєчасне внесення орендної плати. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що 06 червня 2014 року між позивачем - [PERSON], та відповідачем [PERSON] підприємством «Агрофірма Олександр» (далі ПП), було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі Договір) яка належать позивачу, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю - серія [NUMBER] від 01 грудня 2000 року, виданого Березівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, площею 4,513 га та розташованої на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер- [NUMBER], стоком на 5 років (до 06.06.2019 року). Договір зареєстрований у реєстраційній службі Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18.08.2014 року за індексним номером: 25698210 та прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15205129 від 18.08.2014 11:23:44 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. На даний час реєстраційна служба Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області реорганізована і обов'язки по державній реєстрації покладені на відповідний відділ Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Згідно розділу 9 "Інші права та обов'язків сторін" Договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.п.9.4.4). Згідно розділу 4 "Орендна плата" Договору, відповідач сплачує орендну плату у розмірі 3 % від вартості земельної ділянки не пізніше 30 грудня поточного року (п.п.4.5). На даний час відповідач не сплатив орендну плату за 2014-2016 роки, в зв'язку з чим заборгував позивачеві орендну плату в розмірі - 11 100 грн., (3 700 х 3), яка вирахувана наступним чином: Вартість орендної плати в 2014 році визначена п.п.4.1. Договору і становить - 3 700 грн. і збільшується в разі збільшення вартості землі. На неодноразові вимоги позивача, щодо розрахунку відповідач не реагує. Відповідно до п.п.4.8 відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення виплати орендної плати. В уточнених позовних вимогах позивач вказав, що Відповідно до листа відділу держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області від 27.12.2016 року, вартість паю становить : у 2015 році - 129 513,66 грн. (28 697,91 грн. х 4,513 га), а у 2016 році - 155 403,44 грн. (34 434,62 грн. х 4,513 га). Звідси орендна плата у 2015 році - 3 885,41 грн. ((129 513,66 грн. х 3%) : 100%).. а у 2016 році -4 662,10 грн. ((155 403,44 грн. х 3%) : 100%). Прострочення сплати орендної плати склала - 41 127,6 грн., а саме: за 2014 рік - 731 день, за 2015 рік - 366 днів: (3 700 грн. х 0,01%) х 731 день (2014-2016 роки)=270,47 грн., (3 885,41 грн. х 0,01%) х 366 день (2015-2016 роки)=142,21 грн., (270,47+142,21 грн. = 412,68 грн.). Всього заборгованість відповідача перед позивачем склала - 12 660,19 грн. (12 247,51 (орендна плата - 3 700+3 885,41+4 662,10 ) +412,68 грн.(пеня). Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких посилався на те, що з позовними вимогами [PERSON] відповідач ПП «Агрофірма Олександр» не погоджується у повному обсязі виходячи з наступних обставин. Стосовно розміру заборгованості з виплати орендної плати. Відповідно до довідки №2 від 15.02.2017 року, Приватне підприємство «Агрофірма Олександр» орендує у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 4.513 га, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. За період користування земельною ділянкою [PERSON] нарахована орендна плата за період з 18.08.2014р. по 31.12.2016р. на загальну суму 9264 грн. 45 коп. Станом на 15.02.2017 року за підприємством рахується заборгованість на користь [PERSON] в сумі 9264 грн. 45 коп. Утримані з орендної плати податки та збори повністю перераховано до бюджету. Приватне підприємство «Агрофірма Олександр» неодноразово повідомляла [PERSON] про необхідність з'явитися з метою виплати йому орендної плати, але він жодного разу не з'явився з невідомих причин. У разі його появи із документом, що посвідчує його особу, заборгованість з виплати орендної плати у розмірі 9264 грн. 45 коп. [PERSON] підприємством «Агрофірма Олександр» буде виплачена негайно. Стосовно розміру та стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати. Згідно п.4.5. Договору - орендна плата виплачується орендарем до 30 грудня кожного року дії договору оренди. Відповідно до п.4.8. Договору - у разі невнесення орендної плати в строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення. Розмір пені розраховується наступним чином: (Р3х0,01%:100) х КД=РП, де РЗ - розмір заборгованості, КД - кількість днів прострочення, а РП - розмір пені. Таким чином, розмір пені на момент подачі позову до суду повинен становити: За 2014 рік - 727 днів - (1543,08 грн. х 0,01% : 100) х 727 = 112 грн. 18 коп. За 2015 рік - 362 дні - (3580,03 грн. х 0,01% : 100) х 362 = 129 грн. 60 коп. Усього на загальну суму - 241 грн. 78 коп. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою - для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, які його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Оскільки, п.4.5. Договору передбачено, що орендна плата виплачується орендарем до 30 грудня кожного року дії договору оренди, таким чином, перебіг позовної давності, у тому числі і за позовними вимогами про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати, повинен рахуватися - із 30 грудня кожного року, у якому виникла заборгованість з орендної плати. Оскільки, як зазначено самим позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві, у ПП «Агрофірми Олександр» виникла перед ним заборгованість із виплати орендної плати за 2014 та 2015 роки, строк на пред'явлення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати [PERSON] пропущено без поважних причин. Стосовно розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» - на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У своєму позові позивач [PERSON] не зазначив, як саме положення ст.ст.24, 25 Закону України «Про оренду землі» чи який пункт договору оренди земельної ділянки від 06.06.2014 року, які б слугували підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки, відповідачем - ПП «Агрофірмою Олександр» було порушено. Стосовно скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону від 26 листопада 2015 року №834-VIIІ - далі Закон) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до ст. 2 Закону - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів - набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4, ч.1 ст.5 Закону державній реєстрації підлягає зокрема право власності. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки. Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування описів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. По перше - позивачем по справі [PERSON] не надано до суду жодного доказу того, що він звертався до реєстратора із заявою про скасування реєстрації договору оренди земельної ділянки, і йому було відмовлено у задоволенні його заяви, тобто відсутній предмет позову. По друге, згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті і вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення вчинення дії; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, суду пояснив, що в 2014-2016 роках позивач намагався отримати орендну плату в с. Березове, але за відомим йому місцем знаходження ПП "Агрофірма Олександр" знаходяться складські приміщення, і каси там не має. В договорі не вказано адреси ПП "Агрофірма Олександр", номеру телефону, тобто ніяких засобів зв'язку, в договорі порушені умови щодо сплати орендної плати, п. 9, п. 14 договору. Заборгованість по орендній платі з 2014 року. В 2016 році позивач направив на домашню адресу орендаря претензію, яку згідно поштового повідомлення отримала 28.03.2016 року директор ПП "Агрофірма Олександр" Міхно О.О. З часу отримання претензії ПП "Агрофірма Олександр" ніяких дій по виплаті орендної плати позивачу не приймала. [PERSON] залишив довіреність на [PERSON], який намагався отримати орендну плату, але вона йому виплачена не була. Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на подані до суду заперечення на позовну заяву та суду пояснив, що 06.06.2014 року між [PERSON] та ПП "Агрофірма Олександр" укладено договір оренди земельної ділянки, але [PERSON] з дня укладення договору і до теперішнього часу жодного разу не звертався до ПП "Агрофірма Олександр" за отриманням орендної плати. ПП "Агрофірма Олександр" направлялися повідомлення [PERSON], щоб він отримав орендну плату, але відповідей від нього не надходило. Позивачу було відомо про порушення його права з 2014 року, але він жодного разу не звертався за отриманням орендної плати, доказів його звернення не має, тобто стік строк на стягнення пені. В договорі місце виконання орендної плати не зазначено, адреса відповідача є в загальному доступі в реєстрі юридичних та фізичних осіб. Всі орендодавці знають куди звертатися за отриманням орендної плати. Третя особа: Покровська РДА Дніпропетровської області направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника Покровської РДА. Просить прийняти рішення після дослідження доказів сторін на розсуд суду. Свідок Міхно О.О. суду пояснила, що [PERSON] пайовик ПП "Агрофірма Олександр", за отриманням орендної плати він не з'являється, на повідомлення не реагує, ПП "Агрофірма Олександр" не може його знайти. ПП "Агрофірма Олександр" розташоване с . Березове. [PERSON] жодного разу не отримував орендної плати, вони його не бачили так як він перебуває за кордоном. Ніяких заяв на адресу ПП "Агрофірма Олександр" від [PERSON] не надходило. За отриманням орендної плати [PERSON] повинен був з'явитися в контору с. Березове. Орендарі підходять на базу і отримують орендну плату, або дзвонять і вони привозять орендну оплату їм додому. Всі знають де знаходиться контора ПП "АФ Олександр". Договором оренди такий порядок отримання орендної плати не передбачений. [PERSON] надсилали повідомлення щодо отримання орендної плати, повідомляли його через сусідів. В с. Березове за двома адресами розташоване ПП "Агрофірма Олександр", але каси в с. Березове немає, а орендна плата також може виплачуватися за місцем її проживання в смт. Покровське. Крім того, орендну плату грошима вони виплачують через банк, оскільки готівки не тримають, касу не мають. Договір, що був укладений із [PERSON] не досконалий, зараз вони укладають інші договори. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] в 2014 році уклав договір оренди з ПП "Агрофірма Олександр" і з того часу не має можливості отримати орендну плату. [PERSON] весь цей час перебуває за кордоном, але залишив дві довіреності на [PERSON] і на нього. Вони неодноразово хотіли отримати орендну плату, але їм це не вдається. Зустрічалися з цього приводу і з директором ПП "Агрофірма Олександр" і з його представником, вони обіцяли виплатити орендну плату, але потім відмовлялися. Про наявність цих довіреностей ПП "АФ Олександр" знали. В 2015 році він хотів отримати орендну плату, найняв транспорт, направив вантажника, загрузили зерно, але потім його вигрузили. Ним була складена претензія яка була направлена за домашньою адресою директора. В договір адреса ПП "Агрофірма Олександр" не вказана. В лютому 2017 року від відповідача прийшло повідомлення про отримання орендної плати, але адреси виконання в ньому указано не було. 03.11.2017 року також надійшло повідомлення від відповідача, але адреси знову зазначено не було. Він хотів отримати орендну плату в натуральному вигляді, так як в грошовому сума виплачується значно меншою і є для них не вигідною. Суд дослідивши матеріли справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних обставин. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,513 га., яка розташована на території Березівської сільської ради. (а.с.12) Між позивачем та відповідачем укладено договір оренди названої земельної ділянки від 06 червня 2014 р., до договору сторонами підписаний акт прийому-передачі до договору оренди землі від 06 червня 2014 року, договір оренди пройшов державну реєстрацію 18.08.2014 року (а.с. 7-11). Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтею 22 названого закону передбачено, що орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій формі, сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 06.06.2014 р. відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати орендну плату протягом дії договору не пізніше в термін до 30 грудня кожного року дії договору оренди (п. 4.5. договору оренди земельної ділянки). Пунктом 4.1 договору оренди від 06.06.2014 року передбачено, що орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі або натуральній у формі сільськогосподарської продукції та відробітковій формі. По даному договору можливо поєднання зазначених форм. До розміру орендної плати включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи орендодавця, який він повинен сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не виплачується орендодавцеві, а перераховується орендарем до відповідного бюджету, згідно з чинним законодавством. Орендна плата складає у грошовому виразі 3700,00 грн., що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня кожного року, за який нараховується орендна плата, та при оплаті у грошовій формі підлягає сплаті готівкою через касу орендаря або у безготівковій формі на банківський рахунок орендодавця, вказаний останнім орендарю у письмовій формі. Обов'язок з'явитися для отримання орендної плати готівкою або повідомити орендодавцю банківські реквізити безготівкового перерахування коштів покладається на орендодавця. Згідно матеріалів справи відповідачем за період 2014-2016 рр. орендна плата згідно договору оренди землі на користь позивача не сплачена, а тому підлягає стягненню. При цьому судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача про те, що невиплата орендної плати сталася не звини відповідача, а через невиконання умов договору в цій частині позивачем, оскільки самими умовам спірного договору та іншими доказами в сукупності не визначено, в який спосіб і в якому конкретному місці позивач міг отримати орендну плату. До того ж матеріалами справи встановлено, що в с. Березове Покровського району Дніпропетровської області присвоєні назви семи вулицям та присвоєно слідуючі номери житловим будинкам: [ADDRESS], а тому позивач не міг знати, куди саме в с. Березове звернутися для отримання орендної плати. Аналізуючи п. 4.1. договору оренди від 06.06.2014 року, та пояснення сторін, а саме пояснення представника відповідача, який посилається на те, що позивач не звертався до ПП "Агрофірма Олександр" за отриманням орендної плати, в зв'язу з чим її не отримав, судом встановлено наступне. В даному договорі не вказано за якою саме адресою знаходиться каса за якою орендодавець зобов'язаний звернутися для отримання орендної плати. Крім того в п. 14 даного договору вказано реквізити орендаря, такі як с. Березове Покровський район Дніпропетровська область, тобто без зазначення конкретної адреси. Тобто позивач не отримував орендної плати в зв'язку з тим, що не вказано конкретного місця її отримання. Крім того, представник позивача вказує, що позивач [PERSON] звертався до ПП "Агрофірма Олександр" в с. Березове, але за цією адресою каси не було, а був лише охоронець який стверджував, що каси там не має. Крім того, згідно листа №902 від 30.10.2017 року Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, в селі Березове присвоєні назви семи вулицям та присвоєно номери житловим будинкам. (а.с.136). Умовами договору оренди земельної ділянки від 06.06.2014 року визначений порядок сплати відповідачем орендної плати, але позивач був фактично позбавлений можливості отримувати орендну плату у зв'язку з тим, що в даному договорі не вказаного адреси місця знаходження каси, а саме адреса в с. Березове (номер будинку, вулиця), де позивач міг отримати орендну плату. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України до обов'язків землекористувачів віднесено своєчасну сплату земельного податку та орендної плати. Крім того, аналізуючи пояснення свідка Міхно О.О., яка є директором ПП "Агрофірма Олександр", яка пояснила суду, що в с. Березове за двома адресами розташоване ПП "Агрофірма Олександр" (склади), але каси в с. Березове немає (і каси у підприємства немає взагалі), а орендна плата виплачується за місцем її проживання в смт. Покровське, свідчить про те, що позивач фактично був позбавлений права в отриманні орендної плати, в зв'язку з тим, що умовами договору не передбачено отримання орендної плати за місцем проживання Міхно О.О. в смт. Покровське і взагалі не конкретизовано спосіб її отримання натуральною оплатою та в грошовому виразі. Відповідач зобов'язаний був щорічно сплачувати позивачу орендну плату за місцем проживання позивача, а у випадку неможливості виконати своє зобов'язання за місцем його проживання, внести орендну плату за договором оренди землі на депозит нотаріуса. Крім того, відповідач відповідно «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. мав можливість сплатити Позивачу орендну плату поштовим переказом. Отже відповідач в порушення п.4.1 договору оренди земельної ділянки від 06.06.2014 року не сплатив орендну плату позивачу у строки визначені договором за період користування земельною ділянкою протягом 2014-2016 років. Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 : відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.. 24 та 25 цього закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, ВСУ зробив висновок про те, що разове невнесення плати за договором оренди земельної ділянки не є підставою для його розірвання. Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2017 року у справі № 235/1629/16-ц суд дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991р. у справі "Пайн Велей Девелопментс ЛТД" проти Ірландії" зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Крім того, суд дійшов до висновку про те, що позивач вжив заходів для отримання орендної плати в 2015 році, а саме направив вантажний транспорт до приміщень, які вважав місцем виконання зобов'язань ПП "АФ Олександр" з метою отримання орендної плати натуроплатою, але йому було відмовлено, що підтверджується показаннями свідка [PERSON], а також в 2016 році направив претензію від 28.03.2016 року, яка отримала відповідач 28.03.2016 року (а.с. 73,74) та підтверджується показаннями свідка [PERSON] Крім того факт невиплати орендної плати позивачу підтверджується відомостями по ПП "АФ Олександр" на виплату орендної плати за 2014-2016 рр. (а.с. 120-128) з яких видно, що [PERSON] не був включений до списків осіб, яким нарахована орендна плата в 2014 та 2016 роках, а в 2015 році був включений до цих списків, але орендної плати не отримав, про що свідчить відсутність його підпису. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про систематичну несплату орендної плати відповідачем позивачу: за 2014-2016 роки так як відповідачем взагалі не надано доказів сплати орендної плати, що є підставою для розірвання спірного договору. Щодо позовних вимог позивача в частині скасування рішення державного реєстратора, за індексним №15205129 від 18.08.2014 року, про реєстрацію Договору оренди земельної ділянки між відповідачем - [PERSON] підприємством «Агрофірма Олександр» та позивачем - [PERSON], суд дійшов до висновку про відмову в даній частині позовних вимог, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи зі змісту вищевказаної статті, позивачем не надано доказів того, що він звертався до органу реєстрації Покровської РДА з вимогами про скасування рішення державного реєстратора, за індексним №15205129 від 18.08.2014 року та отримав обґрунтовану відмову в скасуванні. Крім того, статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, як встановлено судом позивач не звертався до відповідного органу (органу реєстрації Покровської РДА) з відповідною заявою та відмови не отримував, а відтак права позивача в цій частині позову не порушувалися. Крім того вимоги в цій частині суд вважає заявленими передчасно. Крім того, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення орендної плати. Так розрахунок орендної плати [PERSON] має бути наступним: за 2014 рік (136 днів з 18.08.2014 по 31.12.2014) та за договором сума 3700 грн. = 1378,63 грн.; за 2015 рік, нормативно грошова оцінка землі142915,42х3% = 4287,46 грн. (орендна плата); за 2016 рік нормативно грошова оцінка землі 171484,20 х 3% = 5144,53 грн. (орендна плата). Всього заборгованість за орендною платою ПП "АФ Олександр" перед [PERSON] за період 2014-2016 рр. становить 10810,62 грн., яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Крім того, умовами договору передбачено нарахування пені п. 4.8 "У разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення", таким чином пеня за невиконання зобов'язань відповідача перед позивачем повинна обраховуватись наступним чином: за невиплату орендної плати в 2014 році: з 31.12.2014 по 26.12.2016 р. = 726 днів х 0,01% х 1378,63 грн. = 100,09 грн.; за невиплату орендної плати в 2015 році: з 31.12.2015 по 26.12.2016 р. = 361 день х 0,01% х 4287,46 грн. = 154,78 грн.; Пеня за 2016 рік розрахунку та стягненню не підлягає, оскільки станом на дату звернення до суду 26.12.2016 року право позивача на отримання орендної плати за 2016 рік не настало. Позивач та його представник в ході розгляду справи в частині періоду нарахування пені не збільшували своїх вимог, а тому в частині стягнення пені за невиплату орендної плати за 2016 рік слід відмовити, так як суд не в праві самостійно виходити за межі позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача слід було б стягнути пені за невиконання зобов'язань за договором в сумі 254,87 грн. Однак, в ході розгляду справи представник відповідача заявив письмове клопотання про застосування позовної давності до всіх позовних вимог. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовна давність до позовних вимог про стягнення заборгованості за орендною платою та розірвання договору оренди позивачем не пропущена, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався (міг дізнатись) 31.12.2014 року, а до суду звернувся з позовними вимогами 26.12.2016 року, тобто в межах трирічного терміну позовної давності. Стосовно позовних вимог про стягнення пені, то суд вважає, що за період 31.12.2014 р. по 31.12.2015 р. позовна давність пропущена без поважних причин. Позивач не просив її поновити. Тому пеню слід стягнути за період з 31.12.2015 р. по 26.12.2016 р. в сумі 154,78 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору слід частково стягнути з відповідача. Крім того, представником позивача надано копію квитанції №000022 по сплату [PERSON] 2000 грн. за правову допомогу при розгляді справи в суді, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача. Розглядаючи дану вимогу, суд виходить з того, що згідно ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Прожитковий мінімум в 2017 році становить 1600 грн., відповідно 40% становить 640 грн. Як видно з матеріалів справи адвокат Лащенко В.А. приймав участь в якості представника позивача при розгляді даної справи наступним чином: -в судовому засіданні 25.10.2017 року з 09:56 год. по 10:29 год. = 33 хв.; -в судовому засіданні 25.10.2017 року з 10:39 год. по 11:14 год. = 35 хв.; -в судовому засіданні 02.11.2017 року з 13:15 год. по 13:57 год. = 42 хв.; -в судовому засіданні 07.11.2017 року з 09:17 год. по 09:41 год. = 24 хв. Всього 134 хвилини, що дорівнює 2 год. 14 хв. 2 год. 14 хв. х 640 грн. = 1427,20 грн. Таким чином вимоги про стягнення грошової компенсації за правову допомогу підлягають задоволенню на суму 1427,20 грн., а в решті цих вимог слід відмовити. Крім того, щодо сплати судового збору, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 1102,40 грн., оскільки позивачем при поданні позову було сплачено за кожну позовну вимогу по 551,20 грн. Задоволено дві вимоги: про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, в решті позову відмовлено. Тому судові витрати в сумі 551,20 грн. слід покласти на позивача.

Outcome: partial