Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачка зазначає, що від зареєстрованого 11 листопада 1995 року Дольською сільською радою Любешівського району шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у них [INFO] народився син [PERSON]. Подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] належним чином не склалися, тому [PERSON] протягом останніх шести років проживає за межами України, за цей час жодного разу не відвідала сина [PERSON], не цікавиться його долею, не бере участі у його вихованні та утриманні. Неповнолітній [PERSON] проживав разом із батьком [PERSON] в с. Дольськ Любешівського району, який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] [PERSON] не виявила бажання опікуватися долею сина, тому просить позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], оскільки відповідачка упродовж останніх п"яти років не виконує свої батьківські обов"язки щодо свого сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги із зазначених підстав підтримала та дала пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю і позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] та стягнути з неї судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомила, будь-яких клопотань суду не подавала. Враховуючи наведене, за згоди позивачки, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - органу опіки та піклування Любешівської державної районної адміністрації Волинської області - Токар А.В. вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Частиною 1 ст. 13 Закону України „Про охорону дитинства" передбачено, що з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та іншими законами України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15 та 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"активного з"ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її всебічний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіту. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов"язками. В суді встановлені наступні факти та обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір'ю [PERSON], який народився [INFO], є [PERSON] та батьком - [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2015 року [PERSON] помер [INFO] у віці 40 років. З характеристик Дольської сільської ради Любешівського району та загальноосвітньої школи І-ІІ ст. с. Дольськ Любешівського району вбачається, що [PERSON] навчається у 5 класі загальноосвітньої школи І-ІІ ст. с. Дольськ Любешівського району, його мати з 2010 року перебуває за кордоном, участі в його вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає, з цього часу жодного разу не відвідувала школу, не спілкувалася з вчителями та місце знаходження її невідоме. Свідки [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] ствердили, що відповідачка [PERSON] з 2010 року виїхала за межі України на заробітки і з того часу [PERSON] до травня 2015 року проживав з батьком [PERSON], а після смерті батька - з сестрою [PERSON], позивачкою по справі, перебуває на її утриманні. Мати [PERSON] не цікавиться його життям, не забезпечує, не спілкується, не утримує, не піклується про нього, таким чином свідомо нехтує батьківськими обов"язками щодо неповнолітнього сина, ухиляється від їх виконання. Любешівська державна районна адміністрація Волинської області як орган опіки та піклування у своєму висновку від 30 грудня 2015 року зазначила про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку [PERSON] щодо дитини [PERSON] При цьому констатовано, що відповідачка [PERSON] не бере участі у вихованні сина та належного виконання своїх батьківських обов"язків. Враховуючи досліджені судом докази, процитовані положення закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки в суді доведено, що з 2010 року відповідачка [PERSON] свідомо нехтує батьківськими обов"язками щодо неповнолітнього сина [PERSON], ухиляється від їх виконання, а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з врахуванням того, що позивачка понесла витрати у зв'язку із здійсненням виклику відповідачки через оголошення в пресі.

Outcome: approved