Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації [PERSON], посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад і його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON], який є недієздатним, доставлений в ХОПЛ № 1 у супроводі племінника-опікуна. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка оглянула хворого 30.03.2018 підтвердила, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервного перебігу, зі стабільним дефектом, через що він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічній розлад, а тому лікування хворого можливе лише в стаціонарних умовах. Законний представник хворого - [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить госпіталізувати у ХОПЛ №1 [PERSON] та розглянути справу у його відсутності. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити усвідомленої згоди щодо госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про продовження госпіталізації хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнлітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що 04.01.2018 [PERSON], який є недієздатним, доставлений в ХОПЛ № 1 у супроводі племінника-опікуна. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 05.01.2018 [PERSON] був госпіталізована в ХОПЛ № 1 на строк до трьох місяців. 30.03.2018 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку про необхідність продовження лікування хворого в психіатричному стаціонарі, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервного перебігу, зі стабільним дефектом, що проявляється у збудженості, агресивності, не виконує інструкцій, емоційно сплощений, через що він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. На даний час проведене лікування не дає будь-якого позитивного ефекту. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 про продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі На підставі ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної [PERSON] України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 01.06.2016 №2-рп/2016;

Outcome: approved