Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 9963 грн. 25 коп. Позов обґрунтований тим, що страховою компанією 21.01.2014 року виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування за наслідками ДТП, яке мало місце 07.11.2013 року. Винним у ДТП є [PERSON], який керував застрахованим автомобілем. На момент ДТП між відповідачем та ПрАТ "Страхова група "ТАС" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.01.2013 року № АЕ/0309918. Позивач просить стягнути з відповідача, як з особи, відповідальної за заподіяну шкоду, половину виплаченого страхового відшкодування, посилаючись на ст. 993, п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 38-1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги позивач підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що відповідач проти позову заперечує, оскільки вона не є власником транспортного засобу, не є особою, яка вчинила ДТП, не є особою, яка за законом зобов'язана відповідати за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП власникам інших транспортних засобів. Також представник відповідача в своїй заяві зазначив, що [PERSON] на прохання власника транспортного засобу лише уклала договір страхування і до ДТП не має жодного відношення. Залучений судом до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. За відсутності клопотання позивача суд позбавлений можливості залучити [PERSON] в якості співвідповідача, як це передбачено ст. 33 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2013 року водієм автомобіля Рено д.н.з [NUMBER] [PERSON] та водієм автомобіля Мітсубісі д.н.з [NUMBER] [PERSON] складено повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (Європротокол) за наслідками ДТП, яка сталася цього дня о 13 год. 45 хв. на проспекті Миру, 44 в м. Чернігові. У Європротоколі [PERSON] визнав свою вину у вчиненні ДТП під час руху заднім ходом. Внаслідок ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтверджується Європротоколом, страховим актом №10Р/35/2014 від 02.01.2014 року, розрахунком страхового відшкодування, що додані позивачем до позовної заяви. На підставі страхового акту та заяви [PERSON] позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 19926 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3837 від 21.01.2014 року (а.с.24) Вимоги про стягнення виплаченого страхового відшкодування позивач заявляє до [PERSON] з тих підстав, що вона 17.01.2013 року уклала з позивачем договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0309918. Згідно ст.27 Закону України "Про страхування", на яку позивач посилається у своєму позові, передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Рено д.н.з [NUMBER] належить [PERSON] (а.с.10-11) З Європротоколу вбачається, що за кермом вказаного вище автомобіля був [PERSON], який визнав свою вину у ДТП. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Жодних доказів вини відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП, в якому було пошкоджено автомобіль [PERSON], позивачем не надано. На запити суду, адресовані позивачу з вимогою уточнити підстави заявлення позовних вимог до [PERSON], якщо зі змісту позовної заяви та матеріалів, доданих до неї, вбачається, що винним у ДТП є [PERSON], позивач жодних уточнень чи доказів не надав. Додана до матеріалів справи копія страхового полісу є такою, що не можливо прочитати зміст договору. Відповідно до статті 38-1.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У вказаній правовій нормі, на яку позивач посилається як на підставу свого позову, також йде мова про відповідальність особи, відповідальної за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що саме [PERSON] є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, що мала місце 07.11.2013 року за участю автомобіля Рено д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Мітсубісі д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON], а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed