Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк, позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з вищезазначеним позовом. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 107, 110 ЦПК України, статями 5, 14 ЗУ "Про захист персональних даних", ст. 6 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні "просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК": заборгованість у розмірі 27627, 45 грн. за кредитним договором № б/н від 14 жовтня 2008 року, яка складається з наступного: 1259, 72 грн. - заборгованість за кредитом; 21127, 06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3686, 98 заборгованість за пенею та комісією; 250.00 грн. - штраф (фіксована частина),1303, 69 грн. - штраф (процентна складова), судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не прибув, до суду повернулося поштове повідомлення з довідкою ф.20 (за зазначеною адресою не проживає) яке було надіслано на вказану адресу. Відповідно до вимог ч.5\~ст.74 ЦПК України\~судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до вимог ч.1\~ст.77 ЦПК України\~сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місяця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, судові повістки вважаються врученими відповідачеві [PERSON] належним чином. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу заочно, без участі відповідача та на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 жовтня 2008 року [PERSON] (далі - відповідач) року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://ргіvatbank.uа/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://ргіvatbank.uа/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п 5.5 " Правил користування платіжною карткою". Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що всупереч вищезазначеним нормам цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення кредиту не дотримався, тим самим порушив істотні умови кредитного договору. Станом на 31 грудня 2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 27627, 45 грн. за кредитним договором № б/н від 14 жовтня 2008 року, яка складається з наступного: 1259, 72 грн. - заборгованість за кредитом; 21127, 06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3686, 98 - заборгованість за пенею та комісією; 250.00 грн. - штраф (фіксована частина),1303, 69 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи умови кредитного договору за несвоєчасне чи неповне виконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, оскільки згідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договором. Таким чином, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором добровільно не виконав, порушивши норми чинного законодавства, законні права та інтереси позивача, а тому позивач має право на повернення кредиту з одночасною сплатою відсотків, пені, комісії за користування кредитом та штрафів, оскільки згідно до ст. ст. 526, 629, 611, 1054 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання, взяті на себе сторонами, мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати у розмірі вартості сплаченого судового збору розміром 1600,00 грн. На підставі ст. ст. 509, 516, 525, 530, 611, 612, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved