Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 12.12.2004 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,54 га, кадастрові номери: 1424886600:03:000:0453, 1424886600:04:000:0665, розташованої на території Старогнатівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія ДН № 124824 виданого на підставі розпорядження Тельманівської райдержадміністрації від 17.01.2005 року за № 16 [PERSON]. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті матері. В видачі свідотцва про право на спадщину приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім позивача спадкоємцями після смерті матері, є її батько, відповідач по справі, який відмовивсяся від спадщини на її користь. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивач надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 124824, земельна ділянка загальною площею 4,54 га, кадастрові номери: 1424886600:03:000:0453, 1424886600:04:000:0665, яка розташована на території Старогнатівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON]. (а.с.3). З свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 275781 виданого Октябрьською сільською радою Волноваського району Донецької області 13.04.1985 року вбачється, що її матір"ю є [PERSON] .(а.с.4). Згідно свідотцтва про укладення шлюбу серія 1-НО № 2216175 виданого виконкомом Старогнатівської сільської ради Тельманівського району 05 вересня 2004 року [PERSON] , актовий запис № 7 зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка " Курош".(а.с.5). З наданої інформації приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу [PERSON] від 16.02.2017 року за № 101/01-16 при звернені [PERSON] до нотаріуса з питання оформлення спадщини після померлої матері [PERSON] без наявності оригіналів документів, що підтверджують право власності на спадкове майно буде відмовлено .(а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 831908 виданого 16.12.2004 року виконкомом Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області [PERSON] померла 12.12.2004 року.(а.с.8). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлої . Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практикуу справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину вида.ться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну діляну, загальною площею 4,54 га, кадастрові номери: 1424886600:03:000:0453, 1424886600:04:000:0665 розташованої на території Старогнатівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved