Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Заявлені вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 1999 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану зроблений актовий запис № 439. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 14.08.2012 року. У зв"язку з тим, що [PERSON] , [INFO] на даний час навчається в м.Харків, позивач також вимушена була переїхати з місця реєстрації до місця навчання свого сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з серпня 2012 року не бере участі у вихованні та утриманні нашої спільної дитини. У зв"язку з чим позивач просить прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із часу звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. 09 жовтня 1999 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану зроблений актовий запис № 439 (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано 14.08.2012 року, що підтверджується копією рішення Виноградівського районного суду від 14.08.2012 року по справі № 703/3125/12 (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до обставин позову, мати дитини та дитина сторін проживають у м. Харків. Дитина перебуває на утриманні матері, відповідач участі в її утриманні не приймає. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповаідного віку. У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров`я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. Отже, оцінивши та дослідивши під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивача з позовом є підставним, відповідає ст. 182 СК України, ст.ст. 161, 274 ЦПК України, у зв"язку з чим заявлені вимоги підлягають до задоволення. Так, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій ст. 161 ЦПК, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 161 ЦПК). Судові витрат від оплати яких позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до п. 1 ч. 2, 6 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи, що суд ухвалює рішення про задоволення позову, понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень на підставі ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved