Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Заявник звернувся із позовом, яким просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача страхове відшкодування, адже останній відмовив у таких діях. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги (а.с.88-90). В обґрунтування заявленого зазначено наступне. Позивач є постраждалим від дорожньо-транспортної пригоди, винуватець якої застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами у відповідача. Позивачем виконані усі вимоги закону, натомість відповідач відмовляється здійснювати виплату. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і підстав для переходу розгляду справи до порядку розгляду справи за іншими правилами судом не встановлено. Крім цього, враховуючи введений на території Житомирської області надзвичайний стан нагальності проведення судового засіданні у даній справі, суд вважає, не має. Сторони надали усі матеріали, які вважали необхідними для їх освітлення перед судом. Інших не заявлялось. За таких обставин, суд вважає права сторін не обмежувались, а учасники провадження могли належним чином та достатньо отримати доступ до правосуддя в рамках даного провадження. Проаналізував матеріали надані сторонами, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків, є власником автомобіля марки "ДЕО ЛАНОС" реєстраційний номер " [NUMBER] " з 25 квітня 2008 року та при зверненні до суду сплатила судового збору в загальному розмірі 1 384,20 гривень (849 + 384,20+151+2900) (а.с.35,60,87, 91) 22 березня 2017 року між відповідачем та [PERSON] укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на один рік (а.с.8). 19 грудня 2017 року о 10 годині, [PERSON] , керуючи автомобілем марки "МІТСУБІСІ ЛАНСЕР" реєстраційний номер " [NUMBER] " та рухаючись по 28 км автодороги "Житомир - Чернівці", в напрямку до м. Житомира, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, де здійснив зіткнення з автомобілем марки "ДЕО ЛАНОС" реєстраційний номер " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку (а.с.19,29-31). 21 грудня 2017 року [PERSON] звертався до відповідача із повідомленням про дану пригоду. Додатками до заяви були поліс, технічний паспорт, посвідчення водія, висновок про стан сп`яніння та фото (а.с.7). 2 березня 2018 року складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження, яким визначено, що розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "ДЕУ Ланос" реєстраційний номер " [NUMBER] " становить 84 899,42 гривень (а.с.9-17). 25 березня 2019 року судом [PERSON] визнано винним у вчиненні згадуваної дорожньо-транспортної пригоди в рамках кримінального провадження. Рішення набуло законної сили, як свідчить завірено адвокатом копія судового акту, того ж дня 25 березня 2019 року. Цивільний позов від 29 березня 2018 року в частині стягнення майнової шкоди [PERSON] залишено без розгляду (а.с.29-31). Позов в рамках кримінального провадження (а.с.21-22) отримувався страховою компанією 6 квітня 2018 року (а.с.23). До даного позову було додано копія висновку про оцінку автомобіля від 2 березня 2018 року, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія довідки про дорожньо-транспортну пригоду, копія паспорту та коду платника податків позивача. Страхова компанія направляла відзив, яким заперечувала щодо задоволення позову у частині стягнення майнової шкоди у зв`язку із відсутністю доказів визначення вартості спричинених збитків та не наданням заяви про здійснення виплати (а.с.24,25). 25 березня 2019 року позивач окремо зверталась до відповідача із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування (а.с.26-27). 23 липня 2019 року відповідачем направлено листа про відмову у здійсненні страхового відшкодування у зв`язку із пропуском річного строку для звернення із відповідною заявою на підставі рішення від того числа на підставі ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с.28,50,51). 16 березня 2020 року у справі проведено автотоварознавчу експертизу, якою встановлено, що розмір матеріальних збитків заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля марки "ДЕУ Ланос" реєстраційний номер " [NUMBER] " складає 107 449,10 гривень. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, серед інших, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Проаналізував фактичні обставини справи та законодавство України, яким врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено та не спростовувалось сторонами, що під час дії договору відбувся страховий випадок. Позивачеві таким випадком спричинену майнову шкоду. Обов`язок для відшкодування шкоди покладається на відповідача - страховика. Позивач в рамках розгляду судової справи подав до страхової компанії позов із додатками, які містили усю документацію необхідну для здійснення страхового відшкодування. Дані матеріали було отримано страховиком 6 квітня 2018 року. Подія страхового випадку мала місце 19 грудня 2017 року. В рамках розгляду даної справи у визначеному процесуальним законом порядку встановлено розмір шкоди спричинений дорожньо-транспортною пригодою. Висновок про обсяг спричиненої шкоди є належним та допустимим доказом і заперечень щодо цього відповідачем не подавалось. За таких обставин у суду не має підстав сумніватись у правдивості та об`єктивності даного доказу. Разом з тим, враховуючи, що ліміт відповідальності встановлений договором страхування обмежений розміром у 100 тисяч гривень розмір спричинених збитків у більшому ніж лімітованому зобов`язанням задоволений бути не може. Саме у такому розмірі позивач збільшив вимоги заявою направленою до суду після проведення експертизи. Доводи відповідача щодо того, що позивач пропустив строк визначений законом, а отже і не має права на отримання відшкодування судом до уваги не приймаються та вважаються голослівними. Так, судом беззаперечно встановлено, що страховик, отримавши усю документацію визначену законом для здійснення страхового відшкодування, безпідставно відмовив у його виплаті, посилаючись за пропуском такого строку, адже подія відбулась в грудні 2017 року, а документація отримана страховиком у квітні 2018 року. Звідси посилання на правову позицію ВП ВС від 3 квітня 2019 року у справі № 336/7752/16 є безпідставною. Понесені позивачем судові витрати і підтверджені документально підлягають до стягнення з відповідача. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved