Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (надалі ПАТ «УСК КНЯЖА»), про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позивач посилається на те, що 21.09.2013 р., біля 01.30 год., на автодорозі в с. Магала, Новоселицького району, Чернівецької області сталося зіткнення автомобіля марки «Мерседес-Бенц 210», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] з вантажним автомобілем марки «Камаз-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль «KAMA3-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], належить [PERSON] Автомобіль марки «Камаз-5320», відповідно до поліса № АС/3253142 від 02.09.2013 р. застрахований ПАТ «Страхова група «TAC». Автомобіль марки «Мерседес-Бенц 210», під керуванням [PERSON], відповідно до поліса № АЕ/1561143 від 04.06.2013 р., застрахований ПАТ «УСК КНЯЖА». Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний [PERSON], який під час зіткнення транспортних засобів порушив Правила дорожнього руху, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.11.2013 р., внесеною до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013270120000523 від 21.09.2013 р. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «KAMA3-5320» зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до Звіту авто-товарознавчого дослідження № 106Е/13 від 04.10.13 р, проведеного судовим експертом [PERSON], матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «KAMA3-5320», становить 46346 грн., вартість відновлювального ремонту становить 53623,00 грн. ПАТ «УСК КНЯЖА», відповідно до заяви [PERSON], перерахувала на рахунок позивача страхове відшкодування в сумі 22087 грн. Шкода в сумі 24259 грн., яка визначена як різниця між завданою шкодою та страховим відшкодуванням, позивачу не відшкодована і яка є предметом стягнення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, згідно якої шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). Згідно статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно і аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Позивач вважає, що вимоги вищевказаної статті Закону відповідач не виконав в повному обсязі, шкода в сумі 24259 грн., яка визначена як різниця між завданою шкодою та страховим відшкодуванням не відшкодована. Позивач також вважає, що йому завдана моральна шкода, яка згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Здоров'я - це стан повного фізичного, душевного і соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних дефектів. (Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров'я»). Розмір моральної шкоди за отримане душевне та моральне страждання позивач оцінює в суму 10 000 грн., яку обґрунтовує такими міркуваннями: - від дії джерела підвищеної небезпеки він отримав психологічний і моральний стрес, що спричинило душевний біль та моральне страждання; - тривалий час, в ході ремонту автомобіля, він зазнавав моральні страждання, які виражалися в тому, що змушений був їздити на автотоварознавчі дослідження, ремонтувати автомобіль, звертатися в міліцію, давати різні пояснення, шукати гроші на ремонт автомобіля тощо. До позовних вимог підлягає включення витрат на оплату адвоката за правову допомогу, які передбачені статтею 84 ЦПК України, і які становлять 300 гривень. Просив стягнути з [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], ідент.код [NUMBER], на його користь збитки в сумі 24259.00 грн. та витрати на оплату правової допомоги в сумі 300 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди, за завдані йому моральні та психологічні страждання джерелом підвищеної небезпеки, 10000 грн. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на викладені вище обставини і просив позов задовольнити. Щодо пошкодженого автомобіля «KAMA3-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], який згідно висновку експерта було визнано економічно необґрунтованим відновлювати, то він вирішив не передавати його страховій компанії, а залишити в своїй власності. Після роз'яснення позивачу права на звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи, з метою з'ясування дійсної ринкової вартості автомобіля до ДТП та вартості відновлювальних робіт, представник відмовився від реалізації свого права і просив суд прийняти до уваги доводи, вкладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на письмові заперечення, в яких зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними. Вважає безпідставними посилання позивача, як на підставу стягнення, на звіт авто-товарознавчого дослідження № 106Е/13 від 04.10.2013 р. судового експерта [PERSON], згідно якого матеріальний збиток становить 46246 грн., оскільки він повністю поглинається встановленою сумою ліміту страховки в 50000 грн. Відповідно до поліса № АЕ/1561143 від 04.06.2013 р., його автомобіль «Мерседес-Бенц 210», державний реєстраційний номер [NUMBER], - застрахований ПАТ «УСК КНЯЖА», яка виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 22087 грн. і сума позову складає різницю між отриманою сумою та визначеною експертом. Посилався на Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою КМУ від 28.09.1996 р. № 1175, згідно якого страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Вважає, що, позивач не надав доказів свого непогодження із розрахунками, проведеними страховою компанією, а навпаки з її листа № 130000000333-2 від 10.09.2014 р. підтверджується, що позивач своєю заявою від 14.01.2014 р. погодився на суму в розмірі 24259 грн. Також, вважає, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК України і така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі, відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому, страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 ст. 9 цього Закону, а різницю між сумою відшкодування, визначеною судом та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Проте, позовних вимог до ПАТ «УСК КНЯЖА» про відшкодування моральної шкоди позивач не заявляв. Представник третьої особи в судовому засіданні не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі представника страхової компанії, за наявними матеріалами справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення частково з наведених нижче підстав. Судом встановлено, 21.09.2013 р., біля 01.30 год., на автодорозі в с. Магала, Новоселицького району, Чернівецької області сталося зіткнення автомобіля марки «Мерседес-Бенц 210», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] з вантажним автомобілем марки «Камаз-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль «KAMA3-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], належить [PERSON] Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний [PERSON], який під час зіткнення транспортних засобів порушив Правила дорожнього руху. Вказані обставини підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 29.11.2013 р., внесеною до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013270120000523 від 21.09.2013 р. (а.с. 8-10) і не оспорюються сторонами. Автомобіль марки «Камаз-5320», відповідно до поліса № АС/3253142 від 02.09.2013 р. застрахований ПАТ «Страхова група «TAC» (а.с. 11). Автомобіль марки «Мерседес-Бенц 210», власником якого є [PERSON], відповідно до поліса № АЕ/1561143 від 04.06.2013 р., застрахований ПАТ «УСК КНЯЖА» з лімітом цивільної відповідальності в сумі 50000 грн. (а.с. 31). Пунктом 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники, а також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження № 106Е/13 від 04.10.2013 р., проведеного судовим експертом [PERSON], було визначено ринкову вартість транспортного засобу «KAMA3-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 46346,00 грн. та вартість відновлювального ремонту, яка становить 53623,00 грн. (а.с. 12-25). Тобто, ремонт пошкодженого автомобіля є економічно недоцільним. Згідно експертного Дослідження автотранспортного засобу № 1272 від 02.12.2013 р., орієнтовна ринкова вартість після ДТП вантажного автомобіля «KAMA3-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], в пошкодженому стані складає 24259,00 грн. (а.с. 25-39). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - - Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (п.30.1); - Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п.30.2). Різниця між ринковою вартістю транспортного засобу «KAMA3-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], до та після ДТП складає (46346-24259=22087) 22087,00 грн. При цьому, сам пошкоджений транспортний засіб «KAMA3-5320», державний реєстраційний номер [NUMBER], за бажанням позивача залишився в його власності. Вказану обставину позивач визнав в судовому засіданні, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК, «Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню». Позивач також не довів належними доказами (висновком судової експертизи) ту обставину, що ринкова вартість автомобіля до і після ДТП складає інші суми, ніж зазначено в наведених вище висновках експертів. Крім того, суд вважає розрахунки збитків, згідно Висновку автотоварознавчого дослідження № 106Е/13 від 04.10.2013 р. та експертного Дослідження автотранспортного засобу № 1272 від 02.12.2013 р. такими, що проведені у відповідності до вимог закону та спеціальних методик. Згідно ст. 982 ЦК України « 1. Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства». Відповідно до ч. 2 ст. 999 ЦК України, «2. До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства». Відповідні істотні умови визначені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, ст. 6 цього Закону визначено, що «Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування». 03.03.2014 р., на виконання наведених вище вимог Закону, платіжним дорученням АТ «Сбербанк Росії» № ЗР009479 на розрахунковий рахунок [PERSON] проведено перерахунок страхового відшкодування ПАТ «УСК КНЯЖА» у розмірі 22087,00 грн. (а.с. 40). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо відшкодування матеріальних збитків. Також є необґрунтованими посилання відповідача [PERSON] на обов'язок відшкодування моральної шкоди Страховою компанією, з посиланням на п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої саме страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 ст. 9 цього Закону, а різницю між сумою відшкодування, визначеною судом та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач помилково вважає, що позивач мав звернутися з позовом про відшкодування моральної шкоди до ПАТ «УСК КНЯЖА» з наведених нижче підстав. Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю». При цьому, в судовому засіданні відповідач не послався на докази та не представив їх суду, які б доводили факт завдання шкоди життю та здоров'ю позивача під час ДТП, а відтак у позивача були відсутні підстави для звернення з позовом до Страхової компанії. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди з [PERSON]. Згідно ст. 23 ч. 1, ч. 2 п. 2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням всіх досліджених доказів, суд, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи вимоги розумності і справедливості, при визначенні розміру відшкодування, а також характеру порушення, вчиненого відповідачем, ступеня вини, глибини фізичних та душевних страждань позивача, час та зусилля, необхідні для відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., яка на думку суду, є достатньою для відшкодування моральних страждань, зазначених позивачем [PERSON] в позовній заяві і які підтверджуються обставинами справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків та 243,60 грн. за вимоги в частині стягнення моральної шкоди (а.с. 2). Крім того, позивачем сплачено 300 грн. за надання правової допомоги (а.с. 32-34). З урахуванням відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення майнової шкоди, підлягають частковому відшкодуванню судові витрати по відшкодуванню моральної шкоди і правовій допомозі (243,60+300):2=271,8 грн. Згідно ст. 59 ЦПК України, « 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». У відповідності до ст. 60 ЦПК України, « 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних і письмових поясненнях сторін та всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Таким чином, необхідно позов [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 5000 грн. та судові витрати в сумі 271,8 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial