Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що він на підставі окремого письмового договору є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS], послуги щодо постачання якої надає відповідач. Зокрема відповідно до умов договору ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язалося забезпечувати позивачу безперебійне постачання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами, а також відшкодовувати в повному обсязі шкоду, завдану споживачу або його майну внаслідок надання неякісних послуг. 10 березня 2014 року в [ADDRESS] стався обрив електропроводу на опорі, що призвело до замикання фази на "0", підвищення напруги в електричній мережі житлового будинку позивача понад встановлені норми, внаслідок чого вийшла з ладу належна [PERSON] побутова техніка, а саме телевізор "SVC". Ремонт побутової техніки позивач здійснив за власні кошти, вартість ремонту складає 170 грн., вартість витрат на доставку телевізора до місця проведення ремонту та в зворотньому напрямку - 99,96 грн. Проте ПАТ "Миколаївобленерго" відмовилося в добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду. Крім цього [PERSON] вказував на те, що внаслідок протиправної поведінки відповідача погіршився стан його здоров'я, було принижено його честь та гідність, а також членів його родини, що призвело до моральної шкоди, грошовий еквівалент якої визначив в 500 грн. В зв'язку з такими обставинами позивач просив про стягнення з ПАТ "Миколаївобленерго" завданої матеріальної та моральної шкоди, а також понесених ним судових витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Співак А.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Свої заперечення обґрунтовував відсутністю вини енергопостачальника у подіях, що сталися в [ADDRESS] по причині несприятливих погодніх умов, наявністю вини самого позивача у завданні шкоди (самостійого відключення подачі електроенергії на трансформаторній підстанції), а також відсутністю достатніх доказів, що підтверджують наявність та розмір такої шкоди. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі окремого письмового договору є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS], послуги щодо постачання якої надає відповідач (а.с. 4). За умовами договору (п. 10) та відповідно до ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24, 25 Закону України "Про електроенергетику", п. 38 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі - Правила) енергопостачальник зобов'язаний надійно постачати в належне споживачу житло електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до узгодженої потужності згідно з технічними характеристиками електричної мережі з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а також гарантувати безпечне користування послугами, пов'язаними з електропостачанням, за умови дотримання споживачами вимог правил безпечної експлуатації внутрішньої електромережі, електроустановок та побутових електроприладів. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 14 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на належну якість та безпеку товару та послуги, відсутність ризику, в тому числі й для свого майна. Судом також встановлено, що 10 березня 2014 року в [ADDRESS] стався обрив електропроводу на опорі, що призвело до замикання фази на "0", підвищення напруги в електричній мережі житлового будинку позивача понад встановлені норми, внаслідок чого вийшла з ладу належна [PERSON] побутова техніка, а саме телевізор "SVC", модель "AV-2131TEE", серійний №13466075. Відповідно до п.п. 49-51 Правил в цей же день мешканцями [ADDRESS] за участю представника ПАТ "Миколаївобленерго" та представника органу місцевого самоврядування складено акт-претензію в якому засвідчено обставини події, кількість та найменування пошкодженого майна (а.с. 5-6). Крім цього вказані обставини знайшли своє додаткове підтвердження показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також іншими письмовими доказами (а.с. 9, 10). З матеріалів справи (а.с. 9, 11) також слідує, що ремонт побутової техніки позивач здійснив за власні кошти, вартість ремонту складає 170 грн., вартість витрат на доставку телевізора до місця проведення ремонту та в зворотньому напрямку (витрат на придбання паливно-мастильних матеріалів) - 99,96 грн., що відповідає звичайному розміру таких витрат. Відповідач не бажає добровільно відшкодовувати завдану шкоду. Зі змісту ст. 25 Закону України "Про електроенергетику" вбачається, що відшкодування споживачам електричної енергії збитків, завданих порушенням їх прав, проводиться відповідно до положень Закону України "Про захист прав споживачів". Відповідно до ст.ст. 1209, 1210 ЦК України, ст.ст. 24, 25 Закону України "Про електроенергетику", ст.ст. 4, 10, 16 Закону України "Про захист прав споживачів", п.п. 43, 47 Правил, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду за №5 від 25 травня 1998 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", п. 14 договору шкода, заподіяна майну споживача внаслідок недоліків послуг з постачання електроенергії, підлягає відшкодуванню в повному обсязі енергопостачальником. Відшкодування шкоди не залежить від вини постачальника, а також від того, чи перебував потерпілий з ним у договірних відносинах. Енергопостачальник звільняється від відповідальності тільки у випадках, якщо доведе, що шкоду заподіяно з вини самого споживача або дії непереборної сили. Проте останніх обставин в судовому засіданні встановлено не було. Зокрема стороною відповідача не надано жодних доказів, що б вказували на наявність стихійного лиха, інших незвичайних погодніх умов, які могли бути передумовою завдання позивачу шкоди та мали б прямий безпосередній зв'язок з нею. Разом з тим наявність таких обставин заперечувалася самим позивачем, а також свідками [PERSON], [PERSON] Також судом не встановлено наявність вини [PERSON] у заподіянні шкоди власному майну, зокрема його втручання у роботу належного відповідачу електрообладнання (відключення подачі електроенергії на трансформаторній підстанції) не може бути визнане такою обставиною, оскільки таке втручання було здійснене лише після виходу з ладу належного позивачу телевізора внаслідок підвищення напруги та з метою збереження життя, а також майна мешканців вул. Шкільної в с. Новогригорівка Вознесенського району. За встановлених обставин суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди обгрунтованими, а тому вони підлягають повному задоволенню. Що стосується вимог останнього в частині відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Моральна шкода підлягає відшкодуванню виключно у випадках та в порядку, що встановлені законом або договором, доведення обставин наявності такої шкоди та її розміру покладається на особу позивача. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі дійсно мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 23, п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також у зв'язку з приниженням честі та гідності фізичної особи. Між тим, жодних доказів заподіяння такої шкоди (погіршення стану здоров'я, приниження честі, гідності) позивач не надав. Тому з врахуванням вищенаведеного, виходячи з відсутності доказів в підтвердження завдання моральної шкоди та її розміру, а тому суд вважає, що в цій частині вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню: - 75 грн. витрат на правову допомогу на користь позивача; - 243,60 грн. судового збору на користь державного бюджету Вознесенського району.

Outcome: approved