Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Представник Акціонерного товариства "Юнекс Банк" (далі - АТ "Юнекс Банк") звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно позовної заяви відповідно до укладеного договору № 0.013.53.0518.ФО_К від 24.05.2018 року банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 29999,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 процента річних та комісією за обслуг7овування кредиту 2,99 процента щомісячно. Відповідач підтвердив свою згоду на умови кредитного договору, що підтверджується його підписом. Всупереч умовам договору відповідач не виконав свої зобов`язання, тому виникла заборгованість, яка станом на 18 червня 2019 року становить 31992,79 грн., з них: 24815,68 грн. заборгованість за кредитом, 7177,11 грн. заборгованість по процентам та комісією. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, тому АТ "Юнекс Банк" просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав заяву в якій просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнає. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку у встановлений строк, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання в повному обсязі. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009\~ №\~2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного ст. ст. 526, 538, 549, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 263, 265, 352, 354\~ЦПК України, суд,- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved