Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка, вона же відповідачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, в якому просить усунути перешкоди у користуванні будинком шляхом вселення її в житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві. Відповідачка, вона же позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Ласковецької сільської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової Ольги Михайлівни про виділ частки учасників спільної сумісної власності колгоспного двору, поділ спадкового майна, визнання частково не дійсними правовстановлюючих документів та визнання права власності, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення виконкому народних депутатів Ласковецької сільської ради Теребовлянського району від 09 лютого 2009 року за № 30 «Про оформлення права власності на житловий будинок і господарські будівлі в с. Ласківці Теребовлянського району за гр. [PERSON]», стосовно житлового будинку, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] яким [PERSON] надано дозвіл на оформлення права власності на будинковолодіння за вказаною адресою, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно на підставі якого видано дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 09 липня 2013 року виконавчим комітетом Ласковецької сільської ради, на житловий будинок що знаходиться за адресою по [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати реєстраційний запис № 141 від 27 березня 2009 року в книзі реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстрованим Теребовлянським бюро технічної інвентаризації на [PERSON] щодо житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по адресою [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати реєстраційний запис про право власності за № [NUMBER] від 19 липня 2013 року який посвідчує право власності на ? частки будинковолодіння за [PERSON], що знаходиться за адресою [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати заповіт [PERSON] від 21 липня 2009 року в частині частки майна яке остання заповіла [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON], визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності на спадщину за заповітом видане на ім'я [PERSON] від 19 липня 2013 року серії [NUMBER] в частині успадкованої частки після смерті [PERSON], визнати за [PERSON] як за членом колишнього колгоспного двору, а також як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] право власності на 1/1 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою по [ADDRESS], та стягнути з позивачки - відповідачки в користь відповідачки - позивачки судові витрати, посилаючись на мотиви викладені ними у позовній заяві та уточненнях до позову. В судовому засіданні позивачка - відповідачка [PERSON], і її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві, одночасно заперечує зустрічний позов відповідачки-позивачки та просять суд відмовити у його задоволенні. Відповідачка - позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували позов позивачки - відповідачки та просили відмовити у позові, однак зустрічний позов та заяву про уточнення позовних вимог просили задоволити, посилаючись на мотиви викладенні в заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] до неї не визнала та заперечувала проти його задоволення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, але не повідомила суд про причини своєї неявки. Представник Ласковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, але не повідомив суд про причини своєї неявки. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова О.М. в судове не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, але не повідомила суд про причини своєї неявки. Суд, заслухавши пояснення позивачки - відповідачки [PERSON] і її представника, відповідачки - позивачки [PERSON] та її представника, відповідачки [PERSON] оцінивши матеріали справи, встановив наступне: Домоволодіння, на [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мало статус колгоспного двору, членами якого, згідно погосподарської книги за 1991 рік за особовими рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] на вказане домоволодіння були [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується також довідкою від 30 грудня 2013 року № 1957, виданою виконкомом Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. Таким чином, відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що станом на 15 квітня 1991 року власниками домоволодіння, що на [ADDRESS] були [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, яким кожному, із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності по 2/12 частин вказаного домоволодіння. Також, згідно досліджених у судовому засіданні погосподарської книги за особовими рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] на вказане домоволодіння [PERSON] був чоловіком [PERSON], а вона відповідно його дружиною. У них народилися діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є онук. Доказами обставини, що свідчать про існування між співвласниками вказаного вище домоволодіння родинних відносин є свідоцтва про народження. Зідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Зідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Однак, в даному свідоцтві ім'я батька вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]» та по батькові вказано [PERSON] «[PERSON]» замість «[PERSON]». Судом встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], після реєстрації щлюбу [PERSON] змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно довідки про склад сім'ї № 802 від 19 травня 2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] померлий [INFO] року є батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], чоловіком [PERSON] та головою колгоспного двору, який знаходився за адресою [ADDRESS], членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Даний факт в судовому засіданні підтвердили та не заперечували сторони. Усі перелічені вище обставини щодо існування між співвласниками вказаного вище домоволодіння родинних відносин у судовому засіданні жодним із учасників судового розгляду не заперечувалися. [PERSON] помер [INFO] року, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], і на його частку у майні вказаного колгоспного двору 2/12 частин домоволодіння, що на [ADDRESS] відкрилась спадщина. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], так як вели спільне господарство та проживали разом з ним в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Дана обставина підтверджується довідкою Ласковецької сільської ради № 16 від 13 січня 2014 року, в якій вказано, що на день смерті [PERSON] з ним проживали його дружина [PERSON] та донька [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до частини 1 статті 529 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) були його дружина [PERSON], дочка [PERSON]. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що дружина [PERSON] та донька [PERSON] вступили в оперативне управління вказаним спадковим майном, так як проживали у домоволодінні і вели спільне господарство та успадкували по 1/12 частині спадкового майна, після смерті чоловіка та батька [PERSON]. Однак, рішенням виконкому Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про оформлення права власності на житловий будинок № 30 від 09 лютого 2009 року оформлено право власності на житловий будинок і господарські будівлі, що знаходяться за адресою по [ADDRESS] за [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2009 року виданого виконкомом Ласковецької сільської ради [PERSON] є власником - житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою по [ADDRESS], на підставі приватної власності, без урахування того, що вказане домоволодіння має статус колгоспного двору. [INFO] року помирає [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 24 вересня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 29, зареєстрований виконавчим комітетом Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, що підтверджується виданим 05 жовтня 2010 року свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За життя [PERSON] 21 липня 2009 року склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS], в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак вищевказаний будинок має статусу колгоспного двору, тому вона не могла заповісти весь будинок а лише свою частку, як члена колгоспного двору та з урахуванням частки померлого чоловіка [PERSON]. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, на день смерті [PERSON] належало 12/48 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], а не все будинковолодіння. Таким чином, [PERSON] мала б спадкувати 3/48 частин у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] року. [PERSON] як член колишнього колгоспного двору має право на 8/48 частку та мала б спадкувати 3/48 чатин за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] року у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. Суд не приймає до уваги доводи представник відповідачки - позивачки [PERSON] про те, що [PERSON] втратила право на частку, як член колишнього колгоспного двору в спадковому майні, так як згідно погосподарської книги за 1991 рік за особовими рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] [PERSON] була членом колишнього колгоспного двору та брала участь у веденні господарства, чого в судовому засіданні не заперечували сторони. [PERSON] (дів. [PERSON]) [PERSON], як член колишнього колгоспного двору має право на 12/48 частин та успадкувала 3/48 частин за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] року у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], так як вступила в оперативне управління вказаним спадковим майном, та проживала у вказаному домоволодінні і вела спільне господарство. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON], як член колишнього колгоспного двору має право на 8/48 частин та мала б спадкувати 3/48 чатин за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] року у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. Однак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовилася від спадкування своєї частки за заповітом в користь [PERSON]. Також, [PERSON] відмовилися від спадкування своєї частки за заповітом в користь [PERSON]. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Таким чином [PERSON] успадкувала 9/48 частин будинковолодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Виконкомом Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, незважаючи на існування до 15 квітня 1991 року колгоспного двору - домоволодіння, що на [ADDRESS] та належності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] як його членам на праві спільної сумісної власності вказаного майна, було винесено рішення виконкомом Ласковецької сільської ради від 09 лютого 2009 року № 30. Із врахуванням наведеного вище, рішення виконкому Ласковецької сільської ради Теребовлянського району про оформлення за [PERSON] права власності на вказане домоволодіння прийняте без будь-яких законних підстав і є незаконним, так як грубо порушує право спільної сумісної власності позивачів у справі, і тому підлягає до скасування у частині порушення права позивачки - відповідачки, відповідачки - позивачки та відповідачів щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі незаконного рішення 23 березня 2009 року виконкомом Ласковецькою сільською радою видано свідоцтво про право власності на не рухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою по [ADDRESS], який належав померлій [PERSON] на підставі приватної власності, без урахування того, що вказане домоволодіння має статус колгоспного двору. Таким чином, суд вважає, що при видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконкомом Ласковецькою сільською радою від 23 березня 2009 року, яке належало померлій [PERSON], допущено помилку, тобто їй фактично належало 12/48 частин, а не як помилково вказано у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, все будинковолодіння. Також, була проведена реєстрація за [PERSON] права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що на [ADDRESS], згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 27 березня 2009 року. З урахуванням вище наведеного підлягає скасуванню за [PERSON] реєстрація права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 27 березня 2009 року в частині реєстрації за [PERSON] права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS]. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року виданого Теребовлянською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить ? зі спільної часткової власності на підставі приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину серії [NUMBER] від 25 липня 2013 року виданого на підставі заповіту, посвідченого 21 липня 2013 року за реєстром № 46, Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області спадкоємцем зазначеного в заповіті ? частки майна гр. [PERSON] померлої [INFO] року є дочка [PERSON] [INFO] з урахуванням часток від яких відмовилися дочка [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що при складанні заповіту, посвідченого 21 липня 2013 року за реєстром № 46, Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області допущено помилку у визначенні частки у спадковому майні, яке належало померлій [PERSON], тобто їй належало 12/48 частин, а не все домоволодіння, так як мало статусу колгоспного двору. Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини, у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Враховуючи наведене і той факт, що на день смерті [PERSON] її належало 12/48 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], а не весь будинок, який вона заповіла, згідно заповіту серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року. Суд приходить до висновку, що посвідчений заповіт 21 липня 2013 року за реєстром № 46, Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, в частині заповідання 36/48 частин домоволодіння, що знаходиться на [ADDRESS], яке належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору, є недійсним і підлягає до скасування в визначеній судом частині. Враховуючи наведене і той факт, що на день смерті [PERSON] не належав весь житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], який вона заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що видане [PERSON] 19 липня 2013 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], згідно з яким вона успадкувала 3/4 частин вказаного спадкового майна, в частині визнання права власності на 36/48 частин домоволодіння, яке належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності [PERSON] як спадкоємцю за заповітом після смерті матері [PERSON], визнати недійсним. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про недійсність зазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то і реєстрація права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на [ADDRESS], згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року в частині реєстрації за [PERSON] права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS], яке належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності [PERSON] як спадкоємцю за заповітом після смерті матері [PERSON], також є недійсним і підлягає до скасування в визначеній судом частині. Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який по з державного реєстручинається з часу відкриття спадщини. Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що позивачка - відповідачка [PERSON] є співвласником житлового будинку за адресою [ADDRESS] та має частку у майні спільної сумісної власності. Відповідно до частини 1 статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом встановлено, що відповідачка - позивачка чинить перешкоди позивачці - відповідачці у користуванні майном, а саме: не дає можливості проживати в будинковолодінні, що знаходиться за адресою [ADDRESS] а також категорично відмовилася надати ключі від будинку і виділити зазначене приміщення для проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В судовому засіданні відповідачка - позивачка [PERSON] позовні вимоги [PERSON] до неї про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визнала та зобов'язалася усунути перешкоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд прийшов до переконання суд, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні домоволодінням задовольнити повністю. Усунути перешкоди у користуванні [PERSON] домоволодінням, яке розташоване в [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні та розпорядженні вказаним домоволодінням шляхом вселення. Не заслуговують на увагу доводи викладені у запереченні про застосування строків позовної давності щодо оскарження свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] серії [NUMBER] видане 23 березня 2009 року, у якому позивачка - відповідачка [PERSON] та просить відмовити відповідачці - позивачці у задоволенні зустрічного позову щодо уточнення та збільшення позовних вимог у зв'язку із тим, що відповідачка - позивачка пропустила трирічний строк, у межах якого могла звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу відповідно до статей 256 та 257 Цивільного кодексу України. Однак, на думку суду, не належать до повного задоволення позовні вимоги відповідачки - позивачки [PERSON] про визнання недійсним та повне скасування заповіт від 21 липня 2009 року складений [PERSON] та посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 46 секретарем Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року виданого [PERSON] державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою Ольгою Михайлівною, реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на [ADDRESS], згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року, так як [PERSON], яка померла [INFO] року належало 12/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що на [ADDRESS], як члену колишнього колгоспного двору та спадкоємцю за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні домоволодінням слід задовольнити повністю. Усунувши перешкоди у користуванні [PERSON] домоволодінням, яке розташоване в [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні та розпорядженні вказаним домоволодінням шляхом вселення. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Ласковецької сільської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової Ольги Михайлівни про виділ частки учасників спільної сумісної власності колгоспного двору, поділ спадкового майна, визнання частково не дійсними правовстановлюючих документів та визнання права власності слід задовольнити частково. Визнавши недійсним та скасувавши рішення виконкому Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 09 лютого 2009 року № 30 «Про оформлення права власності на житловий будинок і господарські будівлі в селі Ласківці Теребовлянського району за гр.. [PERSON]» в частині оформлення за [PERSON] права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS]. Визнавши недійсним та скасувавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно [PERSON] серії [NUMBER] видане 23 березня 2009 року виконкомом Ласковецької сільської ради в частині визнання за [PERSON] права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS]. Визнавши недійсним та скасувавши за [PERSON] реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 27 березня 2009 року в частині реєстрації за [PERSON] права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS]. Визнавши недійсним та скасувавши заповіт від 21 липня 2009 року складений [PERSON] та посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 46 секретарем Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області [PERSON] в частині заповідання 39/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS], яке належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору. Визнавши недійсним та скасувавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року виданого [PERSON] державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою Ольгою Михайлівною в частині визнання права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS], яке належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності [PERSON] як спадкоємцю за заповітом після смерті матері [PERSON]. Визнавши недійсним та скасувавши за [PERSON] реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на [ADDRESS], згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року в частині реєстрації за [PERSON] права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS], яке належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності [PERSON] як спадкоємцю за заповітом після смерті матері [PERSON]. Виділивши із спільної сумісної власності та визнавши за відповідачкою-позивачкою [PERSON] право власності на 8/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS] як за членом колишнього колгоспного двору, до членів якого також належали [PERSON], який помер [INFO] року, [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визнавши за відповідачкою-позивачкою [PERSON] право власності на 4/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS] як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Визнавши за відповідачкою-позивачкою [PERSON] право власності на 3/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS] як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Визнавши за позивачкою-відповідачкою [PERSON] право власності на 9/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS] як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Визнавши за позивачкою-відповідачкою [PERSON], відповідачами [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на 24/48 частин домоволодіння, що на [ADDRESS] як за членами колишнього колгоспного двору. У решті зустрічного позову слід відмовити, у зв'язку з безпідставністю заявлених зустрічних позовних вимог. Також, слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 114 грн. 70 коп. судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом немайнового характеру. Слід стягнути з Ласковецької сільської ради 114 грн. 70 коп. судового збору необхідного до сплати при зверненні до суду із зустрічним позовом немайнового характеру в дохід держави. Слід стягнути з Ласковецької сільської ради 447 грн. 54 коп. судового збору необхідного до сплати при зверненні до суду із зустрічним позовом майнового характеру в дохід держави, пропорційно до задоволених зустрічних позовних вимог майнового характеру.

Outcome: partial