Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

що позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свою позицію мотивують тим, що домоволодіння, що знаходиться по вул. Церковна, 3 в с.Томашівці Калуського району Івано-Франківської області, являється власністю релігійної організації «Релігійна громада введення Пресвятої [PERSON] в храм української греко-католицької церкви". [PERSON] був зареєстрований в даному житловому приміщенні тимчасово в 2000 році на період виконання обовязків адміністратора парафії. З часом за заявою [PERSON] Томашівська сільська рада зареєструвала в даному домоволодінні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також в даному помешканні проживають його дружина [PERSON] та ще пятеро дітей без реєстрації. Декретом церкви УГКЦ Івано-Франківської єпархії від 25.07.2013 року [PERSON] відкликано від обовязків адміністратора даної парафії та призначено адміністратором Дацишина М.Б. Після цього релігійна громада звернулася до [PERSON] з проханням звільнити житлове приміщення та знятися з реєстрації в ньому. Проте відповідачі продовжували проживати в належному позивачу домоволодінні та не реагували на прохання добровільно звільнити його, релігійна громада звернулася до них із вимогою про звільнення будинку, однак жодних змін у наявній ситуації не відбулося. Тому релігійна організація "Релігійна громада введення Пресвятої [PERSON] в храм української греко-католицької церкви" просить суд зобовязати відповідачів не чинити йому перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселити їх із належного їм на праві власності домоволодіння без надання іншого житла. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов не визнали та пояснили, що іншого житла, куди можна переселитися, в них немає, тому просять в задоволенні позову відмовити. Представник служби в справах дітей Калуської РДА [PERSON] зазначив, що враховуючи інтереси малолітніх дітей, а саме [PERSON], 2007 року, який зареєстрований та проживає в даному будинку разом з батьками, а також те, що іншого місця проживання, куди б могли бути виселена сім'я, немає, просив суд відмовити в задоволенні позову виселення із займаного житла. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачі чинять перешкоди представникам релігійної організації "Релігійна громада введення Пресвятої [PERSON] в храм української греко-католицької церкви" та не надають доступу до парафіяльного будинку для здійснення ремонту, зняття показників лічильників. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що релігійна організація "Релігійна громада введення Пресвятої [PERSON] в храм української греко-католицької церкви" є власником домоволодіння №3 по вул. Церковній в с.Томашівці Калуського району Івано-Франківської області. про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.05.2010 року (а.с.6) та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7). З відповіді Томашівської сільської ради на адвокатський запит № 146/02-34 від 08.08.2014 року вбачається, що в приміщенні резиденції по вул. Церковна, 3 в с. Томашівці на даний час проживає сімя [PERSON], до складу якої входять: [PERSON] [INFO], [PERSON] дружина, [INFO], [PERSON] дочка, [INFO], [PERSON] син, [INFO], [PERSON] дочка, [INFO], [PERSON]-С. М., [INFO], [PERSON]-Б. М., [INFO], [PERSON]-В. М., [INFO] (а.с.17). Як вбачається з копії облікової карти обєкта погосподарського обліку, в даному домоволодінні офіційно зареєстровані [PERSON], а також його син [PERSON], [INFO] (а.с.18). Декретом Івано-Франківської Архієпархії Української греко-католицької церкви № 409 о. [PERSON] був відкликаний від обовязків адміністратора парафії Введення в храм Пресвятої [PERSON] с. Томашівці (а.с.15), а декретом № 410 адміністратором даної парафії призначено о. [PERSON] (а.с. 16). Оскільки відпали законі підстави для проживання [PERSON] у парафіяльному будинку, релігійна громада с.Томашівці звернулася до нього з проханням покинути тимчасово виділене йому житло. Однак добровільно виконати прохання він не погодився. Тому 08.08.2014 року йому була направлена письмова вимога № 181/14 про добровільне зняття з реєстрації по вул. Церковна, 3 с.Томашівці Калуського району та звільнення тимчасово зайнятого житла в десятиденний термін з дня отримання прохання (а.с.20, 21). Однак відповідачі не виконали дане прохання та продовжували чинити позивачу перешкоди в користуванні домоволодінням та продовжують там проживати. З листа Івано-Франківської Архієпархії Української греко-католицької церкви № 664 від 24 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] було запропоновано уряд адміністратора з проживанням на парафіях Долинського, Рогатинського і Войнилівського деканатів. Однак від запропонованих парафій він відмовився (а.с.22). Разом з тим з довідки № 225 від 22.04.2015 року вбачається, що [PERSON], а також діти [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON]-С.М. [INFO], [PERSON]-А. М. [INFO] зареєстровані, але не проживають, в будинку № 23 по вул. Львівська в с.Довгий Войнилів Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 34). Разом з тим з довідки № 504 від 20.04.2015 року, виданої виконкомом Томашівської сільської ради Калуського району, за гр. [PERSON] житлового будинку на території Томашівської сільської ради не числиться (а.с. 33). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.\~ Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~ Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У відповідності до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Відповідно до Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При таких обставинах суд приходить до висновку, що оскільки встановлено, що будинковолодіння по вул. Церковна, 33 в с. Томашівці Калуського району Івано-Франківської області являється власністю Релігійної організації "Релігійна громада введення Пресвятої [PERSON] в храм української греко-католицької церкви", а відповідачі чинять громаді перешкоди в користуванні власністю, то їх слід зобовязати не чинити позивачу перешкод в користуванні вказаним домоволодінням, Разом з тим судом встановлено, що у відповідачів відсутнє інше житло, яке відповідає вимогам житлового законодавства, куди їх можна було б виселити. Тому, враховуючи дану обставину, суд вважає що в решті позову слід відмовити. \~ На підставі наведеного, ст.ст. 319, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.9 Житлового кодексу України, Конвенцією про права дитини,\~ Декларацією прав дитини,\~ ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed