Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом. Представник позивача - [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити. Із змісту позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", вбачається, що відповідно до укладеного договору № IFXRFB01405251 від 19.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1349,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язалася здійснювати погашення кредиту згідно умов договору. В порушення норм ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України [PERSON] не виконує свої зобов'язання. Неналежне виконання свого зобов'язання відповідачем дає право ПАТ КБ "ПриватБанк" вимагати повернення суми кредиту в судовому порядку. На момент підготовки позовної заяви та подання позову до суду, а саме станом на 23.09.2014 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 23138,39 грн., яка складається із: 939,49 грн. - заборгованості за кредитом; 5159,35 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 396,65 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 16642,90 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; від цієї суми віднімається сума, у розмірі 2895,21 грн., яка була задоволена судовим наказом Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця становить - 20243,18 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (штраф - фіксована частина) та 1012,16 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 21755,34 грн. Просять позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'являється будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, причина неявки суду не відома у зв'язку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається із договору № IFXRFB01405251 від 19.03.2007 (а.с.8) укладеному між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] відповідачу надано кредит в розмірі 1349,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Внаслідок невиконання відповідачем свого зобов'язання, на момент підготовки позовної заяви та подання позову до суду, а саме станом на 23.09.2014 року у відповідача відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7), наявна заборгованість в сумі 23138,39 грн., яка складається із: 939,49 грн. - заборгованості за кредитом; 5159,35 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 396,65 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 16642,90 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; від цієї суми віднімається сума, у розмірі 2895,21 грн., яка була задоволена судовим наказом Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця становить - 20243,18 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (штраф - фіксована частина) та 1012,16 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 21755,34 грн., що підтверджується. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальник зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитних договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Суд встановив, що згідно з п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.15) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Отже, пеня підлягає стягненню в межах п'яти років до дня пред'явлення позову - 12.11.2014 року. Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із заборгованістю за відсотками), суд, вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України і зменшити розмір пені до 1642,90 грн. Таким чином до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 6755,34 грн. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі наведеного ст.ст. 551, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial