Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма прилеглими до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на земельній ділянці, площею 645,00 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В обґрунтування позову вказала, що після смерті спадкодавця вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка їй було відмовлено, тому просила позов задовольнити. Пізніше змінила предмет та підставу позову і просила передати їй в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], усі права та обов'язки забудовника жилого будинку, в тому числі право здачі та введення в експлуатацію житлового будинку, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, а саме цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на земельній ділянці площею 645,00 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], [INFO], з яким вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з 04.09.1965 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 645,00 кв.м за адресою: [ADDRESS] (раніше адреса: [ADDRESS], далі [ADDRESS]). 24.10.2012 року після смерті чоловіка вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Син [PERSON] протягом шести місяців після смерті батька відмовився від спадщини на її користь, а дочка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Однак приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що за спадкодавцем не було зареєстровано право власності на спірний жилий будинок [ADDRESS], оскільки у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на право власності на будинок. Тоді вона звернулася до Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації і згідно довідки вказаного бюро, їй стало відомо, що чоловік [PERSON] є користувачем земельної ділянки на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 23.08.1966р. за № 1459. Земельна ділянка, площею 600кв.м для індивідуального будівництва жилого будинку була відведена [PERSON] на підставі рішення №126 виконавчого комітету Жовтневої міської ради депутатів трудящих Миколаївської області від 24.05.1966 року. 30.07.1966 року між відділом комунального господарства виконкому Жовтневої міської ради депутатів трудящих Миколаївської області, з одного боку, та [PERSON], з другого боку, був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності. 23.08.1966 року цей договір забудови був посвідчений нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренко І.М. та зареєстрований у реєстрі за № 1459 від 23.08.1966 року. 30.08.1960 року земельна ділянка була зареєстрована на ім'я [PERSON] у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 412. У встановленому законом порядку була виготовлена проектна документація, на земельній ділянці був побудований жилий будинок, підсобні будівлі та споруди у період з 1966 року до 1977 року. На підставі рішення виконкому Корабельної районної ради народних депутатів м. Миколаєва № 161 від 21.10.1988 року «Про розгляд заяв громадян про індивідуальне будівництво в районі», жилий будинок був прийнятий в експлуатацію, однак правові документи на домоволодіння чоловіком належним чином оформлені не були, а саме право власності на жилий будинок, підсобні приміщення та будівлі за адресою: [ADDRESS], він не отримав, і домоволодіння не було зареєстроване в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, земельна ділянка не приватизована. З 1975 року вони вселилися та були зареєстровані у спірному будинку. Посилаючись на наведене, вважає, що вона має право на перевід прав та обов'язків забудовника на її ім'я після смерті чоловіка та просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та направила для участі у справі свого представника. У судовому засіданні представник позивача підтримала змінений позов з підстав, викладених у позові, та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не в'явився, однак надав заяву про слухання справи в його відсутність, просив вирішити спір на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також до суду не з'явилися, прислали заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.. Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1965 року та були зареєстровані і мешкали разом в жилому будинку [ADDRESS] (раніше адреса: [ADDRESS], далі [ADDRESS]). Від шлюбу у них народилися: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Миколаївського МБТІ № 4844 від 31.07.2013р. право власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], не зареєстроване. [PERSON] є користувачем земельної ділянки на підставі договору про право забудови, посвідченого Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 23.08.1966р. за р. № 1459. Земельна ділянка, площею 600 кв.м для індивідуального будівництва жилого будинку була відведена [PERSON] на підставі рішення №126 виконавчого комітету Жовтневої міської ради депутатів трудящих Миколаївської області від 24.05.1966 року, що підтверджується архівним витягом № Б-994/01.1-21 від 23.12.2013р., виданим Державним архівом Миколаївської області. 30.07.1966 року між відділом комунального господарства виконкому Жовтневої міської ради депутатів трудящих Миколаївської області, з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності. 23.08.1966 року цей договір забудови був посвідчений нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренко І.М. та зареєстрований у реєстрі за № 1459 від 23.08.1966 року. 30.08.1960 року земельна ділянка була зареєстрована на ім'я [PERSON] у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 412. У встановленому законом порядку була виготовлена проектна документація, на земельній ділянці був побудований жилий будинок, підсобні будівлі та споруди у період з 1966 року до 1977 рік. На підставі рішення виконкому Корабельної районної ради народних депутатів м. Миколаєва № 161 від 21.10.1988 року «Про розгляд заяв громадян про індивідуальне будівництво в районі», жилий будинок був прийнятий в експлуатацію, однак правові документи на домоволодіння [PERSON] належним чином не оформив, та свідоцтво про право власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS], він не отримав і не зареєстрував право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. З архівної довідки Державного архіву Миколаївської області від 09.11.2012 року державний архів вбачається, що рішенням виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 20 серпня 1974 року № 907 „Про перейменування вулиць у Корабельному районі міста Миколаєва" [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS], а рішенням виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 04 жовтня 1977 року № 968 «Про упорядкування нумерації домоволодінь та перейменування вулиць у місті» будинок [ADDRESS] перенумеровано на [ADDRESS]. [INFO] помер забудовник [PERSON], [INFO] . На день смерті спадкодавця у будинку були зареєстровані [PERSON] (з 02.01.1975р.) та [PERSON] (з 12.11.1975 року); [PERSON] знятий з реєстрації 30.07.2012р. у зв'язку із смертю згідно з довідками КП Дирекції єдиного замовника «Океан» № 4716, № 4717 від 28.11.2013р. 24.10.2012 року після смерті чоловіка [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок. Син [PERSON] протягом шести місяців після смерті батька відмовився від спадщини на користь матері, а дочка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. 24.10.2012р. після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 27/2012 та внесена до ЄРЗСС за № 53596774, що підтверджується копією виписки про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.10.2012р. 20.07.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом , як його дружина, на спадщину, яка складається з грошових вкладів. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину у вигляді цілого жилого будинку [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] в силу ст.ст. 1261,1268, 1269, ч.2 ст.1223 ЦК України. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS], складається з житлового будинку літ."А", житловою площею 48,40 кв. м, загальною - 56,10 кв. м; тамбуру літ «б», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», погрібу літ. «Впд», сараю літ »Г», літнього душу літ. «Д», вбиральні літ. "Е", лазні літ. «Ж», навісу літ. «З», сарай літ.»И», гаражу літ.»К», споруди 2,3,1, 4-9, загальною вартістю 123 691 грн. Відповідно до норм ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Об'єктами цивільних прав відповідно до ст.177 ЦК України та ст.190 ЦК України є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Відповідно до ч.1 ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від одної особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невід'ємними частинами фізичної або юридичної особи. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що при здійсненні будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. З поданих позивачем доказів вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який є забудовником спірного будинку. Оскільки позивачка не має інших засобів захисту свого права на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за спадкоємцем прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування і право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Виникнення цього права законодавець зв'язує з моменту державної реєстрації та отримання документу, який посвідчує це право ( ст. 126 ЗК України). З вимог ч.3 ст. 415 ЦК України вбачається, що особа, до якої перейшло право власності на споруду (будівлю), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах та в тому же об'ємі, що і попередній власник будівлі (споруди), а тому вирішення цього питання можливо у встановленому порядку через компетентні органи після здачі будинку в експлуатацію. Таким чином, суд вважає, що позивачці у порядку спадкування за законом переходять усі права забудовника, в тому числі право здачі та введення в експлуатацію житлового будинку, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, а саме цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на земельній ділянці площею 600кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] з усіма прилеглими до будинку побутово-господарськими будівлями та спорудами. На підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачці сплачений нею на користь держави судовий збір на загальну суму 1402,61 гривень, оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], виданим Управлінням Пенсійного фонду в Корабельномі районі м.Миколаєва, а отже відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від оплати судових витрат. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved