Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану виплатою страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 01.04.15 р. між ним та [PERSON] (далі третя особа) було укладено договір (поліс) обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3828171(далі поліс). 16.04.15 р. на 16 км а/д Львів Рава - Руська сталась ДТП за участю відповідача на т/з марки «Тойота», д. н. АС 28 20 ВМ, гр. [PERSON] на т/з марки «Мерседес», д. н. АI 9532 АХ. За страховим актом № 3\~554 ЦА розрахунку суми страхового відшкодування, Звіту про шкоду, завдану т/з марки «Мерседес», д. н. АI 9532 АХ, ним було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49\~000 грн.. З покликанням на п. п. «г» п. 38.1 ст. 38, п. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 1\~191 ЦК України, зазначає, що про ДТП, що сталась 16.04.15 р. він у триденний строк повідомлений не був. Такими діями відповідач спричинив йому труднощі у встановленні обставин страхового випадку. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 49\~000 грн. матеріальної шкоди в сумі виплаченого страхового відшкодування. За ухвалою суду від 25.03.16 р. до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на тороні відповідача залучено [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з»явився, хоча позивач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій зазначено, що позов підтримується повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, в судове засідання також не зявилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомлено. Суд, врахувавши позицію представника позивача, вважає за можливе справу розгляду відповідно до положень ст. ст. 224 228 ЦПК України, та у відсутності осіб, які не з»явились. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення. Як вбачається з копії полісу обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних т/з № АЕ/3828171 від 31.03.15 р., трет особа у справі - [PERSON] застрахував т/ з автомобіль марки «Тойота Фортуна», 11 р. в., н. з. АС 2820 ВМ, у позивача на період з 01.04.15 р. по 31.03.16 р. включно. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 50 000 грн., франшиза визначена в сумі 1\~000 грн.. Як слідує з копії розрахунку суми страхового відшкодування від 23.06.15 р., здійсненого з врахуванням звіту № 417/15 про оцінку автомобіля марки «Мерседес», р. н. АI 9532 АХ, протоколу № 417/15 огляду транспортного засобу від 21.04.15 р., вона визначена в розмірі 49\~000 грн.. Та обставина, що майнова шкода третій особі як потерпілій [PERSON] завдана внаслідок ДТП у зв»язку з винними неправомірними діями відповідача, підтверджується копією постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 28.05.15 р. у справі Ковельського міськрайсуду Волинської області № 159/2 573/15 - п провадження № 3/159/1 001/15 про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності ст. 124 КУпАП, що набрала законної сили 08.06.15 р., згідно із якою відповідач як особа, яка піддана адмінстягненню, о 16 год.30 хв. 16.04.15 р., керуючи автомобілем марки «Тойота», д. н. АС 28 20 ВМ, на 16 км + 450 м а/д сполученням Львів Рава-Руська, у порушення п. п. 11.2, 12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки Мерседес Бенц, д. н. АІ 9532 АХ, під керуванням громадянина [PERSON], який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП т/засоби отримали механічні ушкодження. [PERSON] визнано винуватим за ст. 124 КУпАП і піддано адмінстягненню. Відповідно до копії заяви від 20.04.15 р. про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, поданої позивачеві представником потерпілої [PERSON] - [PERSON], саме 20.04.15 р позивачеві як страховикові було повідомлено про страховий випадок за участю забезпеченого транспортного засобу. За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Та обставина, що автомобілю [PERSON] було завдано механічних пошкоджень внаслідок вищезазначеної ДТП, стверджується копією протоколу огляду т/з № 417/15 від 21.04.15 р., копією звіту № 417/15 про оцінку цього ж т/з за станом на 21.04.15 р., виконаного ТзОВ УЕЦ ДП «Експерт [PERSON]» у м. Львові. Як слідує з копії страхового акта № 3\~554 ЦВ від 10.07.15 р., страхувальник за полісом забезпеченого т/з є [PERSON], особа, якій завдано шкоду [PERSON], її довірена особа [PERSON], майну [PERSON], яким є автомобіль марки «Мерседес», внаслідок ДТП 16.04.15 р. було заподіяно шкоду. Про ДТП повідомлено страховика 20.04.15 р., Розмір страхового відшкодування 49\~000 грн.. Відповідно до копії платіжного доручення № 1\~563 від 15.07.15 р., позивач перерахував суму страхового відшкодування в розмірі 49 00 грн. представникові [PERSON] [PERSON]. Позивач 05.08.15 р. своїм листом за вих. № 1\~273 звернувся до відповідача з приводу відшкодування суми ціни позову у розглядуваній справі як збитків, якого відповідач отримав 10.08.15 р., що стверджується копією вищезазначеного листа та зворотнього поштового повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції. Як зазначено у ст. 1 166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ч. ч. 1, 2 ст. 1 187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з, окрім іншого, використанням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ч. 5 ст. 1 187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1\~191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до преамбули Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до змісту ст. 3 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", метою здійснення обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За змістом ст. 6 цього ж Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Зазначена вище ДТП, що сталась 16.04.15 р., під час якої відповідач завдав шкоди майну [PERSON], сталася за участю забезпеченого транспортного засобу та потягла за собою настання страхового випадку. Відповідно до положень ст. 22 цього ж Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів його відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, що була заподіяна у результаті ДТП, зокрема, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Абз. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, що здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Як зазначено у п. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого т/засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як зазначено у п. 33.2 цієї ж статті, у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих т/засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП. Згідно із змістом п. п. 38.1. 1 п. 31.1 ст. 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до зазначеного вище полісу (договору) відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, потерпілій в результаті ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, особі, і, фактично, виконав цей обов»язок, сплативши потерпілій суму вищезазначеного страхового відшкодування в розмірі 49\~000 грн.. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачем як страховиком цивільно правової відповідальності відповідача, було 15.07.15 р. за платіжним дорученням сплачено на користь третьої особи в якості шкоди, спричиненої з вини відповідача, що встановлена судовим рішенням у адміністративній справі про притягнення відповідача до адмінвідповіданості за ст. 124 КУпАП, суму 49\~000 грн.. Відповідач як водій забезпеченого т/засобу не повідомив позивача як страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Відповідач не надав суду доказів того, що він з поважних причин не мав змоги виконати зазначений вище обов'язок, він не підтвердив таке документально. А тому позивач з набув права регресної вимоги до відповідача і така вимога є цілком законною. Позов підлягає до повного задоволення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що їх слід стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved