Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебувала з 14 листопада 2003 року до 08 лютого 2013 року і мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2013 року про стягнення з [PERSON] , на користь, [PERSON] , присуджено аліменти на неповнолітнього сина, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.02.2020 року відповідно до довідки-розрахунку від 23.04.2020 відповідач заборгував зі сплати аліментів 12 974,00 грн. Відповідач не бере участі у вихованні сина і ухиляється у наданні фінансової підтримки, чого потребує дитина. [PERSON] є інвалідом з дитинства і з 2004 року позивач тяжко бореться за життя єдиного сина, який має діагноз Гемофілія В важкого ступеню, інгібіторна форма - підвищений ризик розвитку кровотечі, часткова недостатність фактору ІІХ. Неконтрольовані кровотечі у дитини, болі в суглобах підвищують ризик інвалідності та необхідність термінової допомоги. Здоров`я сина знаходиться під загрозою і призведе до поглиблення інвалідизації у разі неотримання повноцінного лікування. Препаратами згортання крові держава не забезпечує, а 1 флакон препарату «Новосевен» коштує в середньому 135 515,00 грн. Аби зупиняти крововиливи необхідно на один місяць хоча б 9 флаконів препарату "Новосевен" 5 мг, оскільки на одну кровотечу використовується 3 флакони по 5 мг (аби зупинити кров препарат вводиться внутрішньовенно з періодичністю в три години). Крововиливи та біль у дитини стають сильнішими, якщо не застосовувати зазначений препарат. До цього часу позивач змушена була нелегально купувати аналог препарату "Новосевен" в Росії за нижчою ціною у хворих, яким видаються ліки безкоштовно і які зекономили на своєму лікуванні Окрім того, позивачу постійно доводиться купувати різні знеболюючі препарати, аби полегшити біль дитині. На даний час позивач не працює, оскільки доглядає тяжкохворого сина і отримує допомогу з управління соціального захисту (копію довідки додаю), піклується і доглядає батьків-інвалідів. У серпні 2018 року [PERSON] травмував лівий колінний суглоб (який до цього часу його турбує) і 07.09.2018 року був госпіталізований до НДСЛ "Охматдит". Реабілітаційні заходи після травми тривали майже рік, син не міг повноцінно ходити, постійно скаржився на біль, не ставав на ліву ногу. В цей час, коли позивач у відчаї шукала можливості для лікування [PERSON] , відповідач, скориставшись її психо-емоційним станом, попросив написати заяву про відхилення заборгованості по аліментам на суму 94 476,24 грн. (дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят шість гривень 24 коп,), згідно з виконавчим листом № 369/10428/13-ц від 17.12.2013 року. [PERSON] пообіцяв, що в подальшому буде фінансово допомагати дитині без втручання виконавчої служби. У травні 2019 року разом з батьком дитини, аби зберегти приязні стосунки, звернулася до виконавчої служби та написала заяву на відмову від аліментів. Однак, коли через кілька тижнів звернулась до відповідача з проханням допомогти у придбанні необхідних ліків для сина - він відмовив. Тому, змушена була повторно звернутися до виконавчої служби про відкриття виконавчого впровадження. Оскільки позивач повністю самостійно займається реабілітацією, забезпеченням ліками, лікуванням, доглядом за сином та виходячи з особливих обставин, а саме інвалідності дитини, вважаю, що відповідач має надавати додаткову допомогу (половину від необхідної суми для придбання ліків) у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) гри. щомісячно і постійно. Тому позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь, [PERSON] , додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 200 000, 00 (двісті тисяч) грн. щомісяця і довічно. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідача проти вимог позову заперечував та просив в позові відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 14 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 408, було зареєстровано шлюбу. Під час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.02.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2013 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , проживаючого: [ADDRESS] - аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої в [ADDRESS] - на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.10.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення Києво-святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист від 17.12.2013 року. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Відповідно до змісту статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В обґрунтування своїх вимог позивачем було надано медичну документацію, згідно якої вбачається наявність у дитини сторін захворювання що вимагає понесення додаткових витрат пов`язаних із придбання медичних препаратів. Разом з тим, позивачем не було надано суду жодного допустимого, достовірного, належного та достатнього доказу який підтверджував понесення позивачем додаткових витрат на дитину що пов`язані із її хворобою. Так позивачем не було надано суду товарні чи фіскальні чеки, видаткові накладні або інші документи з яких вбачалось понесення нею витрат на купівлю ліків для сина. При цьому суд звертає уваги на тому що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи зміст позовних вимог, позивачу [PERSON] необхідно було надати докази які підтверджували щомісячне понесення додаткових витрат у відповідному розмірі. Разом з тим, таких доказів суду не було надано. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову.

Outcome: dismissed