Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивачем подано до суду вказаний позов у якому просить визнати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,53 га, кадастровий номер 6525481000:04:005:0022, що розташована на території Григорівської сільської ради, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Славута Юг», зареєстрований в книзі реєстрації договорів оренди за № 4АА001991041073000008 від 21.01.2010 припиненим з 21.01.2020 та скасувати державну реєстрацію державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право 26823321 від 23.06.2018, права оренди ТОВ «Славута Юг» земельної ділянки площею 5,53 га, кадастровий номер 0525481000:04:005:0022, що розташована на території Григорівської сільської ради. Свої вимоги мотивує тим, що 2008 року між [PERSON] . Товариством з обмеженою відповідальністю «Славута Юг» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,53 га, кадастровий номер 6525481000:04:005:0022. Державна реєстрація Договору оренди відбулася 22.01.2010 у Чаплинському райвідділі Херсонської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №4АА001991041073000008. 06.04.2018 року позивач письмово повідомив відповідача про те, що він не бажає продовжувати термін дії Договору оренди.Також своєю заявою від 16.10.2018 [PERSON] просив підписати угоду про розірвання договору оренди та акт прийму-передачі земельної ділянки належної позивачу. Ігноруючи раніше направлені листи [PERSON] в яких чітко висловлені заперечення щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, 20.12.2019 ТОВ «Славута-Юг» направило позивачу листа в якому просило поновити договір оренди землі на 10 років. 24.01.2020 [PERSON] повторно направив ТОВ «Славута Юг» заяву про відсутність намірів продовжувати дію договору оренди землі, оскільки має намір використовувати належну йому на праві власності земельну ділянку самостійно та просив повернути земельну ділянку. На що позивач не отримав письмової відповіді від ТОВ «Славута-Юг» , але в усній формі дирекція ТОВ «Славута-Юг» відмовилась складати відповідний акт прийому-передачі земельної ділянки, всупереч закінченню строку дії договору, на який його було укладено. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23 червня 2018 року державний реєстратор Джамалли Равіль Огли, Херсонська філія державного підприємства «СЕТАМ», Херсонська область, зареєстрував право оренди спірної земельної ділянки строком на 10 років з правом пролонгації за ТОВ «Славута Юг», про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчинено запис номер 26823321 від 23.06.2018. Жодних відомостей із зазначенням дати закінчення права оренди державний реєстратор до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вніс. Наявність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право оренди земельної ділянки порушує права [PERSON] , зокрема право на самостійне господарювання на вказаній земельній ділянці, так як ТОВ «Славута Юг» намагається в подальшому використовував земельну ділянку вже після закінчення терміну дії договору оренди. Внаслідок незаконних дій з боку відповідача станом на сьогоднішній день позивач фактично позбавлений можливості вільно користуватись земельною ділянкою та отримувати певний прибуток від її користування. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що на позові наполягає з підстав викладених в позові, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в содове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень на позов не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ХС №028305, виданого 19.09.2020, власником земельної ділянки площею 5,53 га, кадастровий номер №6525481000:04:005:0022 є [PERSON] . 2008 року між [PERSON] , як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Славута Юг», як орендарем, укладений договір оренди землі за умовами якого орендодавець передав орендарю у платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 5,53 га, що розташована на території Григорівської сільської ради. Договір укладено строком на 10 років, тобто до 2018 року (п.4 Договору). Згідно висновку відділу Держкомзему у Чаплинському районі Херсонської області щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки встановлено, що договір відповідає чинному законодавству та засвідчено факт реєстрації договору оренди між сторонами 22.01.2010. Договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Чаплинському райвідділі Херсонської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №4АА001991041073000008 від 22.01.2010. Відповідно до листа-повідомлення [PERSON] до ТОВ «Славута-Юг» про відсутність намірів до продовження дії вказаного спірного договору оренди земельної ділянки, позивач наголосив, що не має наміру продовжити дію договору, укладеного у 2008 році. Лист-повідомлення було надіслано відповідачу поштою згідно доданих квитанцій 12/1164 від 06.04.2018. Також своєю заявою від 16.10.2018 [PERSON] просив підписати угоду про розірвання договору оренди та акт прийму-передачі земельної ділянки належної позивачу, я|сі додав до зазначеної заяви та надіслано рекомендованим відправленням на адресу відповідача 19.10.2018, 30.11.2018 та 19.12.2018. 20.12.2019 ТОВ «Славута-Юг» направило позивачу листа в якому просило поновити договір оренди землі на 10 років. 24.01.2020 [PERSON] повторно направив ТОВ «Славута Юг» заяву про відсутність намірів продовжувати дію договору оренди землі, оскільки має намір використовувати належну йому на праві власності земельну ділянку самостійно та просив повернути земельну ділянку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23 червня 2018 року державний реєстратор Джамалли Равіль Огли Херсонської філії державного підприємства «СЕТАМ» в Херсонській області зареєстрував право оренди спірної земельної ділянки строком на 10 років з правом пролонгації за ТОВ «Славута Юг», про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчинено запис номер 26823321 від 23.06.2018. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ч. 1 ст. 408 ЦК України, строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором і для земельних ділянок державної або комунальної власності не може перевищувати 50 років. У відповідно ст. до ч. 1, 2 ст. 412 ЦК України, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: спливу строку, на який було надано право користування; Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Статтею 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно п. Г ч.1 ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Частиною 1 ст.153 Земельного кодексу України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ст.189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. У статті 13 ЗУ «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно дост.31ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Згідно ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Таким чином слід зауважити, що при наявності вираженого волевиявлення орендодавця на відмову від продовження строку оренди, яке було висловлено неодноразово позивачем у його листах, не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами, а тому подальше направлення ТОВ «Славута Юг» пропозиції про продовження відносин оренди, так само, як і продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку оренди, за вказаних обставин, не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами. Аналогічні висновки щодо застосування вищевказаних норм права викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, у постановах Верховного суду №61-6190св18 від 20.02.2019, №312/265/17 від 23.01.2019, які згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права. Враховуючи вищенаведені вимоги а також те, що орендодавець направив орендарю лист про небажання продовжувати договір оренди, має намір обробляти свою земельну ділянку самостійно, відсутність укладеного договору з іншим орендарем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, укладеного 2008 року між сторонами щодо оренди земельної ділянки площею 5,53 га, кадастровий номер №6525481000:04:005:0022 підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про скасування державної реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право 26823321 від 23.06.2018, права оренди ТОВ «Славута Юг» вказаної земельної ділянки то суд вказує на наступне. Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що припиняються після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до Цивільного кодексу України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що набуваються на підставі договору за умови його поновлення, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права. У разі подання стороною договору заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору державний реєстратор виключає такі відомості з Державного реєстру прав і після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права, похідного від права власності, припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору до закінчення строку дії договору, за умови його поновлення після закінчення строку дії договору, державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Заява про державну реєстрацію припинення речового права на земельну ділянку, похідного від права власності, незалежно від наявності чи відсутності відомостей про поновлення договору може бути подана в будь-який час до припинення такого права. У разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Враховуючи вищезазначені вимоги суд вважає, що задоволення позову про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, укладеного 2008 року між сторонами щодо оренди земельної ділянки площею 5,53 га, кадастровий номер №6525481000:04:005:0022 в силу ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав а тому позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права оренди не підлягають задоволенню.

Outcome: partial