Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

04.09.2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулась із позовною заявою [PERSON] до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання рішення неправомірним, зобов`язання вчинити дії з оформлення передачі у власність позивачу кімнати у гуртожитку та видачі документа про право власності на об`єкт нерухомості. В обґрунтування своєї заяви посилалася на те, що позивач звернулась до відповідача і надала повний пакет документів для приватизації кімнати № 361 в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 24.06.2019 року отримала відповідь, в якій зазначалося, що позивачка не має права на приватизацію займаної кімнати, оскільки у неї відсутнє право на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку, оскільки своїм правом на приватизацію вона вже скористалася. Позивач вважає дії відповідача неправомірними і просить зобов`язати відповідача здійснити приватизацію та оформити право власності на житлову кімнату [ADDRESS] , на підставі поданого пакету оригіналів документів. Ухвалою суду від 04.09.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.01.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Позивач належним чином повідомлена про дату та час слухання справи. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку комунальної власності територіальної громади м.Дніпро № 594 Серія НА від 21.12.2018 року, виданого Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради на підставі розпорядження № 769 від 05.11.2018 року, отримано право на зайняття житлового приміщення кімнати № [NUMBER] в гуртожитку за адресою : [ADDRESS] . Позивач зареєстрована у вказаній кімнаті з 27.09.2011 року, що підтверджується копією паспорта. З метою реалізації свого права, позивач звернулась до відповідача і надала пакет документів для приватизації кімнати № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 24.06.2019 року позивач отримала відповідь Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, в якій зазначалося, що позивачка не має права на приватизацію займаної кімнати, оскільки у неї відсутнє право на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку, із посиланням на те, що своїм правом на приватизацію вона вже скористалася. Зазначено, що кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з доплатою один раз. Згідно довідки наданої ПАТ «Державний ощадний банк України» від 15.02.2019 року № 116.145-33/148 позивачем використано житловий чек частково 09.07.2002 року на суму 3,64 грн. Залишок по житловому чеку складає 0,56 грн. Статтею 345 ЦК України\~закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Статтею 9 Житлового кодексу України\~встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності, визначені в\~Законі України "Про приватизацію державного житлового фонду", який прийнято 19.06.92 р. за N 2482-XII. Зазначеним Законом регламентований порядок набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом, з обмеженнями, визначеними п. 2\~ст. 2 цього Закону. Відповідно до\~ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), житлові приміщення в гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам`яток садово - паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають у аварійному стані, квартири (будинки, кімнати), які віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки) житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС". В судовому засіданні встановлено, що займана позивачем кімната належить до об`єктів приватизації та не входить до переліку тих об`єктів, які не підлягають приватизації. Статтею 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року\~передбачене, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Офіційне тлумачення даної статті викладене в рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року, згідно якого в аспекті конституційного звернення положення пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо:\~- громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;- у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла;\~- у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду;\~- весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. Отже, одноразовість приватизації житла законодавець обумовив номінальною вартістю житлового чека, а не кількістю квартир (будинків), площа яких відповідає цій вартості і встановленим санітарним нормам. Згідно з п. 10\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом. Відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів, наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16 грудня 2009 року затверджене "Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформлюються згідно цієї процедури, в т. ч. і рішення органу приватизації. За таких обставин рішення відповідача, якими відмовлено позивачу в оформленні передачі в приватну власність та приватизації прийняте неправомірно, без врахування норм законодавства, порушують право позивача на отримання житла у власність, а тому є незаконним. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~та "Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян" затверджене Наказом МЖКГ N 396 від 16 грудня 2009 року, встановлюють порядок передачі квартир в приватну власність. Так, зокрема, наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого, оформити відповідне свідоцтво. Зазначена процедура передбачена\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", відповідно до якої приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до\~статті 5 цього Закону\~оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених Законом. Таким чином, виходячи з того, що позивач була вселена до спірної кімнати на законних підставах, законність її проживання у кімнаті ніхто не оспорює, позивач в установленому порядку звернулася із заявою про приватизацію кімнати, надала усі необхідні та наявні у неї документи, суд вважає, що відповідач незаконно відмовив позивачу в приватизації спірної кімнати, порушивши її право на житло, яке підлягає захисту судом. З метою поновлення права позивача необхідно визнати її право на приватизацію кімнати за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради вчинити дії направлені на приватизацію кімнати у гуртожитку, яка використовується позивачем на умовах найму. Разом з цим, вимога про зобов`язання відповідача видати документ про право власності на об`єкт нерухомості є передчасною, тому не підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд\~вважає за необхідне стягнути з відповідача\~\~\~на користь Держави судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1536 грн. 80 коп., оскільки ухвалою суду від 04.09.2019 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial