Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в оформленні права власності на автомобіль. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15.06.2013 року, між ним та [PERSON] укладено в м. Одеса письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Автомобіль був в неробочому стані та потребував ремонту. За умовами договору відповідач зобов'язувався передати у власність позивача вище вказаний автомобіль, а позивач сплатити відповідачу за автомобіль 72 000 (Сімдесят дві тисячі) гривень, що на день укладення договору в еквіваленті складало 8 000 (Вісім тисяч) доларів США. У відповідності до ч. 4 ст. 209 ЦК України сторони домовилися, що відповідач у термін до 01 серпня 2013 року зобов'язується нотаріально посвідчити договір. Крім того, відповідач зобов'язувався в термін до 01 серпня 2013 року зняти з обліку в уповноважених органах МВС м. Тернополя автомобіль та передати позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також копію реєстраційної картки, яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, видати доручення на право управління автомобілем та розписку про отримання від позивача грошових коштів передбачених договором. В свою чергу позивач зобов'язався прийняти від відповідача автомобіль в неробочому стані та сплатити йому грошові кошти передбачені договором. У часткове виконання договору, 15 червня 2013 року відповідач передав у м. Одеса позивачу автомобіль та ключі від нього. Факт передачі автомобіля позивач підтвердив своїм підписом на договорі. 18 червня 2013 року відповідач надав позивачу довіреність на право управління автомобілем. В свою чергу позивач сплатив відповідачу грошові кошти за автомобіль в сумі 72 000 (Сімдесят дві тисячі) гривень. Факт отримання грошових коштів відповідач підтвердив своїм підписом на договорі та видав письмову розписку. На час пред'явлення позову, Відповідачем не виконано зобов'язань передбачених договором щодо нотаріального посвідчення договору, зняття з обліку в уповноважених органах МВС м. Тернополя автомобіля та не передав Позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також копію реєстраційної картки, яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Фактично договір купівлі-продажу автомобіля виконаний, що підтверджується передачею автомобіля позивачу та грошових коштів відповідачу, але останній ухиляється від належного оформлення права власності, який знаходиться у позивача в м. Одеса. На час пред'явлення позову відповідач від договору купівлі-продажу автомобіля: марки Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] не відмовився. Позивачем та відповідачем дотримано усіх вимог щодо вчинення правочину передбаченого ст. 208 ЦК України, а саме правочин вчинено у простій письмовій формі в якому передбачено та узгоджено між сторонами усі істотні умови договору. У відповідності до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, окрім договорів які підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню або державній реєстрації. Договір купівлі-продажу автомобіля укладений між позивачем та відповідачем, згідно діючого законодавства, не передбачає обов'язкового нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Позивач вказав, що виходячи з обставин даної справи та норм діючого законодавства у позивача виникло право власності на автомобіль з моменту реальної передачі майна (автомобіля), а саме 15 червня 2013 року. За нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Для юридичного оформлення (перереєстрації) права власності на автомобіль, за умовами договору відповідач зобов'язувався у строк до 01 серпня 2013 року зняти з обліку в уповноважених органах МВС м. Тернополя автомобіль та передати позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також копію реєстраційної картки, яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказане зобов'язання у зазначений строк відповідач не виконав чим унеможливлює виконання позивачем вимог діючого законодавства щодо перереєстрації автомобіля та створює для позивача перешкоди в повноцінному користуванні, розпорядженні власністю (автомобілем). Із вказаних підстав позивач просить визнати що він, [PERSON], набув права власності на автомобіль марки Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] з моменту реальної передачі майна (автомобіля), а саме 15 червня 2013 року, а також з метою усунення перешкод в оформленні (перереєстрації) права власності на автомобіль марки Mercedes-Benz 814, 1994 року реєстраційний номер [NUMBER] зобов'язати [PERSON] в місячний термін передати [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також копію реєстраційної картки, яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи із наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2013 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] як покупець зобов'язався прийняти та оплатити, а [PERSON] як продавець зобов'язався передати у власність покупцю автомобіль марки Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] у неробочому стані, який потребує ремонту. Згідно вказаного договору сторони домовились, що ціна автомобіля визначається домовленістю продавця і покупця і складає суму в розмірі 72000 гривень, що еквівалентно на день продажу 8000 доларів. За вказаним договором продавець зобов'язався вказаний договір посвідчити у нотаріальній конторі м. Тернополя в строк до 01 серпня 2013 року; в строк до 01.08.2013 року зняти з обліку в органах МВД м. Тернополя автомобіль Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] і передати покупцю свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також копію реєстраційної карточки яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; до виконання вище вказаних зобов'язань видати покупцю довіреність на право керування автомобілем; видати покупцю розписку про отримання коштів передбачених цим договором. Покупець за вказаним договором зобов'язався прийняти від продавця автомобіль Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] у неробочому стані; оплатити продавцю кошти в сумі 72000 гривень. Згідно розписки від 15.06.2013 року, яку видав [PERSON], останній отримав від [PERSON] кошти за автомобіль марки Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 72000 гривень, що еквівалентно 9000 доларів. Кошти отримав в м. Одеса у зв'язку із тим, що автомобіль знаходився в неробочому стані. 18 червня 2013 року [PERSON] видав довіреність згідно якої уповноважив [PERSON] управляти та розпоряджатися автомобілем марки Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. При вирішенні виниклого спору суд застосовує законодавство, чинне на момент укладення спірного договору купівлі-продажу автомобіля, тобто станом на 15 червня 2013 року. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгосиінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видасться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Пленумом ВССУ № 15 від 21.12.2012 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» прийнято відповідне узагальнення в якому була сформульована наступна правова позиція: «на підставі частини другої статті 220 ЦК не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню». Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право приватної власності громадянам України гарантовано Законами України, відповідно до яких обмеження права вільного користування приватною власністю може встановлюватись виключно Законами України. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п.п.2,7.8 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та моделей", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 07 вересня 1998 року "( з наступними змінами) передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Відповідно до "Порядку державної реєстрації"..., фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10- діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів та правомірність придбання транспортного засобу. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу є - довідка-рахунок, договори та угоди, укладені на товарних біржах; інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування; акт приймання - передачі транспортних засобів... Для реєстрації транспортних засобів, що перебувають в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку у підрозділі ДАІ. Також, в роз'ясненні, що містяться в листі №24-150/0/4-13/ від 28.01.2013 р. "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, зокрема, зазначено, що невірним є визнання дійсними договорів купівлі-продажу та право власності на автомобілі на підставі виданих їх власниками довіреностей іншим особам з правом користування та повного розпорядження автомобілем або на підставі розписок про отримання власником грошової суми за проданий автомобіль, оскільки ст. 208 ч.1 п.3 ЦК України передбачає, що в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ст. 206 ч.1 цього кодексу. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, за вказаних обставин справи суд вважає, що сторони не дотримались встановленого законодавством порядку укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, зокрема щодо зняття автомобіля з обліку його власником при укладенні договору-купівлі-продажу автомобіля, а тому позивач не вправі вимагати визнання його таким, що набув право власності на автомобіль та вимагати передачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту), а також копії реєстраційної картки, яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Із вказаних підстав судом не приймається визнання позову відповідачем, оскільки це суперечить закону. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed