Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.12.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, не здійснює платежі щодо погашення заборгованості, що призвело до виникнення, станом на 31.08.2019 року, заборгованості по кредиту у розмірі 12687,33 грн. Оскільки відповідачем не вживаються заходів для погашення або зменшення заборгованості за договором, відповідач порушує зобов`язання за договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 12687,33 грн. та судові витрати у розмірі 1921 грн. Суд своєю ухвалою від 25.04.2019 року прийняв позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив судове засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви та доданих документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". 18 листопада 2019 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення грошових коштів у розмірі 1272,31 грн., які незаконно утримано АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з заробітної карти. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.11.2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] про стягнення грошових коштів залишено без руху, ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.01.2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] про стягнення грошових коштів повернуто заявнику. Копію ухвали про повернення зустрічної позовної заяви заявником отримано 20.01.2020 року, в апеляційному порядку [PERSON] ухвалу про повернення зустрічної позовоної заяви не оскаржував. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 7244), в якому просить у позові АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №SAMND20000004985261 від 16.12.2005 року в розмірі 12687,33 грн. відмовити, посилаючись на те, що банк своїми діями, навмисно приховує факти укладення договорів з клієнтами, не надає до суду інформації про умови кредитування та строки кредитування, які містяться в кредитних договороах, а надає лише копію заяви з особистої справи клієнта. В мотивування вимог зазначає, що ніколи не підписував з АТ КБ "ПриватБанк" жодних документів щодо зміни кредитного договору, Умов та Правил надання банківських послуг, пролонгації (продовження умов кредитування). У відзиві відповідач зазначає, що строк дії картки в договорі визначений у 2 роки, тобто до 16.12.2007 року. 20.11.2007 року відповідач вніс на рахунок кредитного договору №SAMND20000004985261 від 16.12.2005 року суму в розмірі 5000 грн., як тіло кредиту, що підтверджено як розрахунками позивача, так і квитанцією про сплату в Мукачівському відділенні ПАТ "ПриватБанк". Позивачем АТ КБ "ПРИВАТБАНК" подано до суду відповідь на відзив (вх.№ 736) в якому позивач прость суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (згідно із зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту банку повне офіційне найменування банку - Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] 16 грудня 2005 року укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. В Умовах та правилах надання банківських послуг зазначені основні терміни і поняття, умови обслуговування, обов`язки та права Банку і клієнта, правила користування платіжною карткою. Як вбачається з Анкети-заяви, відповідач отримав платіжну карту з кредитним лімітом у розмірі 5000 грн. 16.12.2005 року. Строк дії картки, зазначений у анкеті-заяві відповідає строку дії картки, а саме до 16.12.2007 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України -договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 1055 ЦК України - кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 1056 ЦК України - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦПК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Відповідно до п. 1.2 Умов і правил надання банківських послуг вони регулюють відносини між Банком і Клієнтом з відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг, зазначених у заяві. Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Тобто, п. 9.12 Умов передбачає автоматичне пролонгування не терміну дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти, визначеному у заяві, а лише умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом відносно відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Умови продовження строку дії карти визначені у розділі 3 Правил користування платіжною картою. Зокрема, передбачено, що строк дії карти зазначений на лицьовому боці карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня місяця. По закінченню строку дії відповідна карта лонгується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає. Карта видана відповідачу 16.12.2005 року, з встановленим умовами договору терміном дії картки - 2 (два) роки, до останнього дня місяця, що зазначено на лицьовій стороні картки, тобто до 16.12.2007 року. Як встановлено судом, банк не надав відповідачу карту на новий строк у відповідності до п.3.1.3 розділу 3 «Користування карткою». Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 справа № 342/180/17). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1, ч.5 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Проаналізувавши умови кредитного договору сторін у справі та зміст зазначених правових норм, суд доходить висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України) (суд ураховує правову позицію Верховного Суду України в постанові від 17.09.2014, справа 6-95цс14, правову позицію Верховного Суду України в постанові від 19.03.2014, справа №6-14цс14). Відповідно до умов договору (термін дії картки) строк погашення кредиту настав у грудні 2007 року із закінченням строку дії платіжної карти, а належних доказів того, що нова платіжна карта з подальшим строком дії надавалась відповідачу, банком не надано. Банк звернувся до суду із даним позовом лише в жовтні 2019 року, тобто після спливу передбаченого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Банком не надано підтвердження щодо здійснення боржником, або іншою уповноваженою на це особою, платежів на погашення заборгованості за кредитним договором, відповідач заперечує підписання з АТ КБ "ПриватБанк" документів щодо зміни кредитного договору, Умов та Правил надання банківських послуг, пролонгації (продовження умов кредитування) та зазначає, що відповідачем внесено на рахунок кредитного договору №SAMND20000004985261 від 16.12.2005 року суму в розмірі 5000 грн., як тіло кредиту (квитанція про сплату в Мукачівському відділенні ПАТ "ПриватБанк"). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та перевірені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку, що у задоволенні вимог позивачу слід відмовити за недоведеності вимог. Відповідно до ст.133 ЦПК України питання розподілу судових витрат судом не вирішується. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: dismissed