Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 16.02.2019 року о 19:55 год. [PERSON] у м. Херсоні, по вул. І.Куліка, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ФольцвагенПассат», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу і скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «БАЗ», номерний знак [NUMBER] , після чого скоїв наїзд, не вибравши безпечного бокового інтервалу з автомобілем «Чері», номерний знак [NUMBER] , який стояв попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 квітня 2019 року у справі №766/3693/19, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 грн. Згідно зі Звітом про оцінку автомобіля марки «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] від 28 березня 2019 року №78,складеного ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля марки «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 64910,41 грн., а вартість відновлювального ремонту без коефіцієнту фізичного зносу становить 1072014,27 грн. У зв`язку з тим, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Арсенал» (Страховик), позивач звернувся до неї з заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК «Арсенал» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 46 898,25 грн. Крім того, на думку позивача, відшкодуванню на його користь підлягають витрати за оплату здійснення автотоварного дослідження, що підтверджуються квитанцією від 22.03.19 р. №13054465821 та Звітом про оцінку автомобіля «Чері» від 28 березня 2019 р. №78 сплаченого на користь ФОП [PERSON] на суму 2850,00 грн.; крім того, витрати на оплату послуг технічної допомоги - евакуація несправного автомобіля від 16.02.19 р., що підтверджуються квитанцією ФОП [PERSON] від 16.02.19 р. №627 та актом виконаних робіт №000023 від 16.02.19 р. на суму 1756,00 грн.; крім того, витрати за прибуття до Каховського міськрайонного суду Херсонської області в судові засідання у справі №766/3693/19 в м. Каховка, що підтверджуються квитанцією на придбання скрапленого газу на суму 1756,76 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Враховуючи викладене, просив стягнути на його користь з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , матеріальний збитоку розмірі - 46 891,00 грн.(сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто одна); витрати на правову допомогу у розмірі - 10 000 гривень (десять тисяч гривень); витрати на оплату прибуття до Каховського міськрайонного суду Херсонської області в судові засідання по справі №766/3693/19 в м. Каховка в сумі - 1 756,76 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят шість тисяч гривень, сімдесят шість копійок); витрати на оплату здійснення авто товарознавчого дослідження, що підтверджуються Звітом про оцінку автомобіля «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] від 28 березня 2019 р. № 78. в сумі - 2 850,00 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят гривень); витрати на оплату послуг технічної допомоги - евакуація несправного автомобіля «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] від 16.02.19 р. на суму - 600,00 грн (шістсот гривень); витрати на оплату послуг технічної допомоги - евакуація несправного автомобіля «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] від 29.03.19 р. на суму - 1 200,00 (одна тисяча двісті гривень); в рахунок відшкодування моральної шкоди- 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень). 27.11.2019 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 12.06.2020 року судом винесено ухвалу про задоволення клопотання щодо призначення експертизи та про призначення судової авто товарознавчої експертизи. Проведення експертизи доручено судовому експерту Єрофєєву В. О. (Херсонська торгово-промислова палата України, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України). 07.12.2020 року до суду надійшов висновок експерта. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та визнається сторонами, що 16.02.2019 року о 19:55 год. [PERSON] у м. Херсоні, по вул. І.Куліка, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ФольцвагенПассат», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу і скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «БАЗ», номерний знак [NUMBER] , після чого скоїв наїзд, не вибравши безпечного бокового інтервалу з автомобілем «Чері», номерний знак [NUMBER] , який стояв попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 26) [PERSON] , є власником автомобіля CHERYEASTAR сірого кольору 2007 року випуску державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 квітня 2019 року у справі №766/3693/19, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу: за ст. 124 КУпАП - у розмірі 340,00 грн. та за ст. 130 ч. 1 КУпАП - в розмірі 10 200,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10 200,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн. Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування. Згідно зі Звітом про оцінку автомобіля марки «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] від 28 березня 2019 року №78,складеного ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля марки «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 64910,41 грн., а вартість відновлювального ремонту без коефіцієнту фізичного зносу становить 1072014,27 грн. У зв`язку з тим, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Арсенал» (Поліс серії АМ №4748210, розмір страхового відшкодування, заподіяного майну третіх осіб в межах до 50 000,00 грн.), позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК «Арсенал» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 46 898,25 грн. (а.с. 29). Згідно висновку експерта №Вс-18 від 02.12.2020 року, складеного судовим експертом Єрофеєвим В.О. (а.с. 68) встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля CHERY EASTAR, 2.4і., державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження унаслідок ДТП, яка відбулася 16.02.2019 року, в цінах станом на час його первинного огляду становить 62 994, 19 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) та 105 220,28 грн. - вартість відновлювального ремонту без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Щодо відшкодування майнової шкоди суд зазначає. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Так судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 46 898,25 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна, а саме вартість відновлювального ремонту, тобто робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, визначена в розмірі 60 316,02 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Задовольняючи позов в частині відшкодування майнової шкоди, суд звертає увагу, що різниця між виплаченою [PERSON] страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України суд кожна сторона повина довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.77-78 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справ, які входять до предмета доказування Так, згідно зі ст. 34 Закону 1961-ІV розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром, визначення яких містяться в пункту 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 8 від 05.01.1998 року. Розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи згідно з наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень»(з послідуючими змінами), з урахуванням наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(з послідуючими змінами) «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (далі - Методика). Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин(п.1.3. Методики). Відповідно до п. 1.4 Методика застосовується, зокрема, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано звіт складений оцінювачем [PERSON] , який є суб`єктом оціночної діяльності, має вищу технічну освіту, стаж роботи з 2006 року, кваліфакцію оцінювача за спеціальністю «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізаціями в межах напрямку: «Оцінка дорожніх транспортних засобів» (свідоцтво № [NUMBER] , видане Фондом державного майна України від 20.10.2007року, а також посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 28.11.2018 року в межах напрямку: 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів». Згідно звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 107 214,27 грн., а вартість матеріального збитку завданого позивачеві з урахуванням страхової виплати 60 316,02 грн. (107 214,27 грн. - 46 898,25 грн.) На виконання ухвали суду від 12.06.2020 року про призначення експертизи за клопотанням представника відповідача, експертом Єрофеєвим В.О., який має вищу технічну освіту за фахом «Автомобілі та автомобільне господарство» із кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 - визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво № 541 , видане ЦЕКК Міністерства юстиції України 12.12.2017року і продовжене до 15.12.2020року), стаж експертної роботи з 2001 року, надано висновок відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить105 220,28 грн., а вартість матеріального збитку завданого позивачеві з урахуванням страхової виплати 58 322,03 грн. (105 220,28 грн. - 46 898,25 грн.) Визначаючи розмір шкоди, завданої позивачем суд, приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу у справі саме, висновок експерта № Вс-18 від 02.12.2020 року, з якого вбачається, що експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України. Позивачем належними засобами доказування не спростовано, що оцінена вартість робіт, деталей та матеріалів для відновлення застрахованого автомобіля є необґрунтованою (завищеною або заниженою), що відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України є його обов`язком. Враховуючи викладене з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 58 322,03 грн. (105 220,28 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 46 898,25 грн. (страхова виплата), що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, з відповідача в користь позивача підлягають стягнення витрати на оплату здійснення авто товарознавчого дослідження в сумі - 2 850,00 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят гривень); та витрати на оплату послуг технічної допомоги - евакуація несправного автомобіля «Чері», номер державної реєстрації [NUMBER] від 16.02.19 р. на суму - 600,00 грн (шістсот гривень) та 1 200,00 грн.(одна тисяча двісті). Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 22.04.2021 року у справі 759/7787/19. Щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відтак, суд вважає, що участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, що є підставою для стягнення моральної шкоди. Як вбачається, позивач обґрунтовує завдання йому [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., тим, що ним витрачено значний час на звернення із заявами з даного приводу до страхових компаній, відвідуванням офісів, доставкою пошкодженого автомобіля на Станцію технічного обслуговування для проведення оцінки, витрачанні робочого часу, транспортних витрат. Зазначене вимагало залучення грошових коштів та супроводжувалось психологічним напруженням, душевними переживаннями та негативними емоціями, в тому числі і пов`язаних з необхідністю зберігання та вимушеної експлуатації автомобіля у після аварійному стані. Разом з тим, з огляду на вищенаведені положення законодавства та встановлені обставини справи, а також враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження транспортного засобу, ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., представником позивача надано до суду: квитанцію №1 від 05.07.2021 року про сплату 10000,00 грн. за договором №42 від 16.09.2019 року, договір про надання правничої допомоги, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , додаток №1 від 16.09.2019 року до договору №42 про надання правничої допомоги, акт приймання - передачі наданих послуг від 16.09.2019 року. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За таких обставин, суд приходить до висновку що заявлений розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача є завищеним та не співмірним з обсягом наданих послуг та підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 5 000,00 грн. Щодо витрати на оплату прибуття до Каховського міськрайонного суду Херсонської області в судові засідання по справі №766/3693/19 за місцем перебування суду - місто Каховка, в сумі - 1 756,76 грн., суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні таких вимог, оскільки вказані витрати підлягають стягненню в рамках справи №766/3693/19. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №5688 від 25.09.2019 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial