Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2016 на утримання неповнолітньої доньки з 800 грн. на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13.06.2009 по 17.02.2015. Шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 09 червня 2016 року рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання дитини значно зріс. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів та не заперечує щодо збільшення розміру стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно. Зазначає, що вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі ј частки від доходу не доведена належними та допустимими доказами. Він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки, на теперішній час він офіційно не працевлаштований. Крім іншого на його утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] та його мати [PERSON] , яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує додаткового утримання з його боку. При винесенні рішення просить прийняти до уваги такі обставини: стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів; відсутність у нього об`єктивної змоги надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини саме у заявленому розмірі; наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустці; відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Вважає за можливе збільшити розмір аліментів до 1500 грн. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить позов задовольнити в повному обсязі. Вказує, що у відповідача у власності знаходиться автомобіль марки ЗАЗ модель 110217 та земельна ділянка площею 2 га, сільськогосподарського призначення. Вважає, що відповідач офіційно не працевлаштовується з метою уникнення сплати аліментів у розмірі необхідному для гармонійного та достатнього розвитку дитини. Ухвалою суду від 03.11.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2009 року по 17 лютого 2015 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 17.02.2015. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2016, стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 30.05.2016 і до її повноліття. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . Відповідач в своєму відзиві зазначає, що на його утриманні перебувають малолітня дитина від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] та його мати [PERSON] , яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує додаткового утримання з його боку. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів Головного сервісного центру МВС, від 26.11.2020, [PERSON] має у власності автомобіль ЗАЗ 110217. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 26.11.2020, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 2 га, що розташована на території Доманівського району Миколаївської області, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК 257823 від 30.10.2012. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Таким чином, законодавством надано беззаперечне право стягувачу аліментів визначати спосіб їх стягнення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень; а тому з урахуванням приписів ст.. 180 СК України, оскільки обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька так і матері, то розмір аліментів не може бути меншим ніж 1197,50 грн., що відповідає 50 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей\~183,\~184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. У частині першій\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства можна дійти висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Згідно висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 - у подібних спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Згідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, суд, враховує беззаперечне право позивача на обрання способу їх стягнення, позицію відповідача щодо часткового визнання позовних вимог, наявності у нього на утриманні малолітньої дитини, вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) визначивши її у розмірі 1/4. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved