Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітня дитина, що продовжує навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 23.04.2012 року шлюб між батьками було розірвано. [INFO] йому виповнилося 18 років. В даний час він навчається на І-му курсі державної денної форми навчання Бердичівського медичного коледжу І-го рівня акредитації, термін навчання з 1.09.2014 року по 05.07.2018 року, що підтверджується довідкою навчального закладу за № 6937 від 22.01.2015 року. В період навчання він проживає в найманій квартирі. Його щомісячним доходом є стипендія в розмірі 550 гривень. Він постійно проживає разом з матір"ю і знаходиться на її утриманні. На даний час його мати зареєстрована як безробітна, її місячний дохід становить 597,21 гривень. [PERSON] матеріальної допомоги на його утримання як повнолітнього сина, що навчається, не надає, хоча має таку можливість. Тому він потребує утримання від батька та просить стягувати з нього аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 березня 2015 року до 5 липня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Надаючи суду пояснення послалася на обставини викладені в позовній заяві. Також пояснила, що вона не працює, так як восени її звільнили з роботи і вона з січня 2015 року перебуває на обліку в центрі зайнятості. Єдині її доходи - це допомога з безробіття. Син отримує стипендію в розмірі 550 гривень. Доходів сина та її доходів не вистачає, щоб забезпечити сина під час навчання. Щомісячно потрібно платити за квартиру, яку наймають для сина, потрібно харчуватися, одягатися та нести інші витрати на утримання сина. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Відповідач [PERSON] позов визнав частково в сумі 400 гривень, вважає, що саме таку суму може виділити на навчання свого сина [PERSON] Також пояснив, що проживає окремо від сина в селі Великі Коровинці Чуднівського району, який проживає разом з матір'ю [PERSON] в селі Широка Гребля в належному йому будинку, який він їм залишив з усім господарством. До [INFO] з нього відраховували аліменти на сина [PERSON], який досяг повноліття [INFO]. Після цього він аліменти вже не сплачує. На час розгляду справи на його утриманні осіб, яких він повинен утримувати відповідно до вимог закону, немає. Проте в даний час в провадженні Чуднівського районного суду знаходиться справа за позовом його бувшої співмешканки [PERSON], про визнання його батьком дитини [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання. Справа судом ще не розглядалася. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком позивача у справі [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Позивач [PERSON] є студентом І-го курсу денної державної форми навчання КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" І-го рівня акредитації, термін навчання з 1.09.2014 року по 05.07.2018 року. Його доходи у формі стипендії за вересень 2014 року - грудень 2014 року становили 2200 гривень, щомісячно по 550 гривень. Вказані обставини підтверджується довідкою КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" за № 6937 від 22.01.2015 року, довідкою про доходи № 10 від 21.01.2015 року (а.с. 5,6). Також судом встановлено, що [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], яка не працює та перебуває на обліку у Хмільницькому МРЦЗ як безробітна, та яка утримує його під час навчання, виходячи з свої доходів, які з січня по березень 2015 року склали 4836,41 гривень, що підтверджується довідкою Широкогребельської сільської ради Хмільницького району № 54 від 21.01.2015, довідкою Хмільницького МРЦЗ № 0218/31 від 05.02.2015 року (а.с.7,8,30). Як вбачається з довідки Чуднівської філії ПрАТ "Райз-Максимко" № ЦРМ00000671 від 24.03.2015 року, відповідач [PERSON] працює в ПрАТ "Райз-Максимко" трактористом-машиністом і його доходи за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року склали 21940,44 гривень (а.с. 22). Судом встановлено, що повнолітній син сторін у справі [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як продовжує навчання і не може в повній мірі себе утримувати та забезпечувати, а відповідач [PERSON], виходячи із своїх доходів, може надавати матеріальну допомогу та утримувати його під час навчання. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він не може надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] в період його навчання у зв'язку з тим, що той отримує стипендію, а з нього рішенням суду можуть бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], не є законною підставою, яка звільняє його від обов'язку утримувати повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, так як повнолітній син відповідача [PERSON] - [PERSON] має право на утримання від батьків, як повнолітня дитина, що продовжує навчання до досягнення ним 23-х років і потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] має можливість надавати таку допомогу, проте її не надає, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Виходячи з встановлених обставин та фактів, суд вважає, що аліменти в розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, будуть враховувати як інтереси відповідача у справі, так і розумні матеріальні потреби повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. Частиною 1 статті 11 ЦПК Украни визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved