Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, в якій просить суд зобов'язати відповідачку знести за власний рахунок самочинно збудований трьохповерховий багатокімнатний житловий будинок, загальною площею 375,5кв.м., який розташований на земельній ділянці огороджений капітальним парканом загальною площею 571 кв.м., по [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок самочинно збудований паркан, та стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 243,60грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів №1057 від 25.09.1953року за позивачем закріплено земельну ділянку, загальною площею 4677 кв.м., по [ADDRESS], в м. Одесі, для розташування на ній державної пожежної частини № 3. Представник позивача зазначає, що у 2008році при здійсненні заходів щодо подальшого використання вказаної земельної ділянки було виявлено, що на території земельної ділянки знаходиться житлова будівля, яка належить відповідачу. В подальшому, як вказує представник позивача, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2011року правовстановлюючі документи відповідачки [PERSON] були скасовані, однак на території земельної ділянки досі знаходиться житловий будинок площею 375,5 кв.м., який огороджений капітальним парканом, що належить відповідачу. Оскільки вказаний самочинно побудований житловий будинок та паркан, який знаходиться за адресою м. Одеса, [ADDRESS], що належить відповідачу, чинить перешкоди у використанні земельної ділянки позивачу, вони були вимушені звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання 11.11.2014року представник позивача не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання 11.11.2014року відповідачка - [PERSON] не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачки, за наявними в ній матеріалами. Крім того, суд зазначає, що відповідачці - [PERSON] відомо про розгляд зазначеної справи, що підтверджується клопотанням її представника про відкладення розгляду справи від 04.06.2014року, яке було задоволено судом, та апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження у справі. Ухвалою апеляційного суду Одеської області у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою було відмовлено. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачки за наявними в ній матеріалами. У судове засідання 11.11.2014року представник третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи, про поважність причин відсутності не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, згідно з Указом Президента України № 20/2013 «Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» утворено Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яка є правонаступником Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України. Відповідно до положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (надалі ГУ ДСНС України в Одеській області), ГУ ДСНС України в Одеській області є правонаступником прав і обов'язків Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Одеській області. Так, відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів №1057 від 25.09.1953року за Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області була закріплена земельна ділянка, загальною площею 4677 кв.м., по [ADDRESS] у м. Одесі, для розташування на ній державної пожежної частини № 3 (а.с. 10-12). У 2008році при здійсненні заходів щодо подальшого використання вказаної земельної ділянки ГУ МНС України в Одеській області виявлено, що на ній знаходиться житлова будівля, яка належить [PERSON] Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2008року позовну заяву [PERSON] до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності - задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на самовільно побудований трьохповерховий багатокімнатний житловий будинок, відображений в технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 30.01.2008року під літ. «А», загальною площею 375,5 кв.м, що складається з цокольного поверху загальною площею 76,5 кв.м, що включає до себе: коридор площею 24,7 кв.м, котельню площею 7,8 кв.м, сауну площею 4,8 кв.м, санвузол площею 3,7 кв.м, басейн площею 35,5 кв.м; з першого поверху загальною площею 104,9 кв.м, що включає до себе: коридор площею 25,5 кв.м, санвузол площею 6,4 кв.м, кухню площею 9,9 кв.м, вітальні площею 34,9 кв.м, коридор площею 4,5 кв.м, веранду площею 23,7 кв.м, з другого поверху загальною площею 76,3 кв.м, що включає до себе: коридор площею 20,4 кв.м, санвузол площею 6,3 кв.м, житлову кімнату площею 10,1 кв.м, житлову кімнату площею 20,6 кв.м, житлову кімнату площею 14,5 кв.м, комору площею 4,4 кв.м; з третього поверху загальною площею 76,1 кв.м, що включає до себе: коридор площею 20,4 кв.м, санвузол площею 6,3 кв.м, житлову кімнату площею 10,1 кв.м, житлову кімнату площею 34,9 кв.м, комору площею 4,4 кв.м, мансарди загальною площею 41,7 кв.м, що включає до себе: більярдну площею 26,7 кв.м, санвузол площею 4,6 кв.м, сходову клітину площею 10,4 кв.м, а також гараж позначений під літ. «Б» площею 16,8 кв.м, розташовані на земельній ділянці площею 0,0571 га, за адресою: м. Одеса, [ADDRESS]. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.10.2009року рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2008 року по справі [PERSON] до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2010року вказаний позов залишено без розгляду. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2011року (справа №1512/2-2326/11) позов Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобольської катастрофи в Одеській області до Комунального підприємства «Міське агентство приватизації житла» виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління житлового комунального господарства та паливного енергетичного комплексу Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Одеське міське управління земельних ресурсів про визнання недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло, договорів купівлі-продажу та державних актів на право власності на земельну ділянку - задоволено частково. Визнано недійсним розпорядження органу приватизації від 30 серпня 2006 року за № 198104 про передачу у власність житлового будинку по [ADDRESS] у м. Одесі видане на ім'я [PERSON]. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], укладений 31 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] укладений 03 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0571 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] серії ЯД № 913088, реєстраційний № 010750501385 виданий 23 квітня 2008р. [PERSON]. Рішення суду набрало чинності 07.05.2013року. В решті позовних вимог відмовлено. Таким чином, станом на момент розгляду даної цивільної справи Київським районним судом м. Одеси рішення Київського районного суду м. Одеси, яке стала підставою для визнання права власності на самовільно побудований трьохповерховий багатокімнатний житловий будинок, розташовані на земельній ділянці площею 0,0571 га, за адресою: м. Одеса, [ADDRESS], за [PERSON], правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок та державний акт на земельну ділянку, - скасовані та не є чинними. Згідно з частиною 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно з актом від 02 березня 2012року, комісії, яка утворена з метою всебічного вивчення обставин неправомірної забудови території колишньої пожежної частини по [ADDRESS] та збору даних для вжиття заходів до правопорушників, вирішено притягнути [PERSON] до відповідальності за самовільне будівництво господарської будівлі у разі підтвердження цього факту матеріалами інвентаризації, для чого інспекції ДАБК в Одеській області скласти протокол та прийняти відповідну постанову, передати інформацію ГУ УМНС України в Одеській області для узагальнення інформації та підготовки позовної заяви до суду. Відповідно до 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для зазначеного будівництва, а відповідно до частини 7 вказаної статті у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може поновити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила(здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до ст. 9 Закону України „Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Згідно до ст. 26 та ч. 1 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Таким чином відповідач мав отримати дозвіл на виконання будівельних робіт відповідно до чинного на той час Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року №1104. Відповідно до п. 19 зазначеного порядку, виконання будівельних робіт на об'єктах без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт або без належно затвердженого проекту вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст.ст. 23, 29 Закону України "Про планування і забудову територій", який був чинний на момент здійснення реконструкції, будівництво об'єктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Суд вважає, що проведення робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту будівництва, відповідних погоджень та дозволів є потенційно небезпечним, так як проведення таких робіт здійснюється без контролю з боку відповідних органів та служб, що в свою чергу є порушенням діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Таким чином, суд зазначає, що відповідачкою, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, які б підтверджували отримання дозволу на виконання будівельних робіт, та документів, які б підтверджували той факт, що вона у встановленому законом порядку побудувала вказаний житловий будинку, отримавши на це необхідні дозвільні документи, з урахуванням того, що рішення суду, яке стала підставою для визнання права власності на самовільно побудований трьохповерховий багатокімнатний житловий будинок, розташовані на земельній ділянці площею 0,0571 га, за адресою: м. Одеса, [ADDRESS], за [PERSON], правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок та державний акт на земельну ділянку, скасовані. Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Виходячи з положень ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, цивільно-правовою угодою, свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. З аналізу наведених правових норм, для здійснення будівництва громадянин чи юридична особа зобов'язані набути у встановленому порядку право власності на землю чи право користування земельною ділянкою, одержати Державний акт на право власності на земельну ділянку чи договір оренди землі, або Державний акт на право постійного користування землею, зареєструвати обраний правовий титул використання землі, а також визначити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості). Без виконання цих юридично значимих дій приступати до освоєння земельної ділянки забороняється. Тому будь-які дії осіб щодо фактичного користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, є порушенням виключного, передбаченого Конституцією України, права органу місцевого самоврядування на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту. Враховуючи те, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2008 року, яким було визнано право власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] скасовано, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2011року визнані недійсними правовстановлюючі документи [PERSON] на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, дозволу на будівництво житлового будинку [ADDRESS] та паркану відповідачка [PERSON] не отримувала, вказаний житловий будинок та капітальний паркан є самовільно побудованими, що і стверджувалося позивачкою при зверненні до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності, а у судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка за адресою м. Одеса [ADDRESS], закріплена за позивачем, позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243, 60грн.

Outcome: approved