Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому свої вимоги обґрунтовує тим що він як споживач має у ПАТ КБ «ПриватБанк» декілька карткових банківських рахунків, у тому числі і рахунок № [NUMBER] по пластиковій картці «Універсальна Gold 55». 28.02.2013 року позивачу на мобільний телефон поступив дзвінок невстановленої особи, якій він розголосив інформацію стосовно картки, в результаті чого з його рахунку було перераховано кошти. З довідок наданих відповідачем позивач дізнався, що по новій пластиковій кредитній картці № [NUMBER] у нього рахується борг перед банком у сумі 18883, 76 грн. по кредиту, наданому на 55 днів по універсальній картці Gold. Позивач вважаючи, що фактично кредит йому не був наданий відповідачем, незважаючи на те що кредитні кошти були зараховані йому банком на його банківській рахунок без відповідного доручення, просить визнати не укладеним договір про надання йому споживчого кредиту на пластикову картку "Універсальна Gold 55" № [NUMBER] Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" від 04.03.2014 року у сумі 9630,72 грн. та від 06.03.2014 року на суму 9151,14 грн. і визнання дій банку по наданню цього кредиту незаконними. В судовому засіданні позивач з зазначених підстав позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача Старовойтова О.О. в судовому засіданні проти позову заперечувала, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.03.2013 року позивач заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», що є складовою договору про надання банківських послуг (а.с.43,44) Позивачем у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано дві картки (зарплатну та кредитну). Відповідно до п. 2.1.1.9.5 умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» держатель зобов'язується не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, не передавати карту (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами…(а.с. 123) 28.02.2013 року позивач в порушення вищевказаних умов та правил розголосив дані своєї картки, після чого з неї було перераховано кошти, що підтверджується роздруківкою руху коштів по рахунку позивача (а.с.104) Після цього позивач звернувся до відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» і отримав взамін пластикову картку "Універсальна Gold 55" рахунок № [NUMBER], який станом на 20.03.2014 року належить саме позивачу, і на цю картку йому був встановлений ліміт у розмірі 19000 грн. (а.с.7) Згідно з довідкою № 1326926 від 20.03.2014 року вбачається, що [PERSON] станом на 20.03.2014 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 18 883, 76 грн. (а.с.4) 28.03.2014 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виключити його, як особу, яка має заборгованість перед банком по договору № [NUMBER] у сумі 18883, 76 грн. (а.с.12,13) Відповідач листом від 04.04.2014 року відмовив позивачу у задоволенні його заяви (а.с.14) Позивач обґрунтовуючи свої вимоги, вважає, що договір про надання споживчого кредиту укладений не був, однак суд не може погодитися з такими доводами позивача, враховуючи наступне. Згода [PERSON] щодо приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» та на укладення договору про надання банківських послуг підтверджується його власноручним підписом в анкеті-заяві від 22.03.2013 року (а.с.43) Факт укладення договору про надання споживчого кредиту з позивачем підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема згідно фото таблиці [PERSON] отримав кредитну картку в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.131) Таким чином, дії позивача щодо отримання кредитних коштів свідчать про його волевиявлення та згоду на укладення договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання не укладеним договору про надання споживчого кредиту задоволенню не підлягають, оскільки позивач обрав не передбачений ст.16 ЦК України спосіб захисту своїх прав.

Outcome: dismissed