Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

21 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просила зобов`язати відповідача виділити їй із земель резервного фонду державної власності на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай). Позов обґрунтований тим, що позивач як спадкоємець після смерті [PERSON] набула право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Україна", розміром 9,74 га в умовно кадастрових гектарах, та належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 6 червня 2001 року. Маючи намір реалізувати надане право, позивач 13 вересня 2016 року звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про виділення в натурі земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (місце розташування Новомиколаївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області). Листом від 18.10.2016 року ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області відмовлено позивачу у задоволенні вказаної заяви, так як при розпаюванні КСП "України" не було передбачено земельну ділянку на заміну сертифікату. Позивач зазначає, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Вищезазначені повноваження передано до центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. На території Кіровоградської області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Кіровоградській області. Вважає безпідставною відмову у наданні їй земельної ділянки, оскільки на території сільської ради наявні землі запасу, резервного фонду. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відзиву на позовну заяву не надавав. У поданих клопотаннях про розгляд справи без участі представника відповідача виклав заперечення позовних вимог, зазначивши наступне: "Відповідно до вступу в законну силу перехідних положень Земельного кодексу України від 01.01.2019 року Головне управління не є розпорядником земельних ділянок, а тому не має повноважень щодо розпорядження даних земельних ділянок" (а.с.60), у клопотанні від 16.05.2019 року відповідачем процитовано норми Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", разом з тим, обґрунтованих заперечень з посиланням на докази відповідач не надав. 27.12.2018 року ухвалою суду за вказаним позовом відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. 25.03.2019 року до суду відповідачем подане клопотання про заміну неналежного відповідача, зокрема просив замінити відповідача у справі з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на Новомиколаївську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області. 27.03.2019 року позивачем подано до суду клопотання про залучення в якості співвідповідача Новомиколаївську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області. Ухвалою суду від 27.03.2019 року задоволено клопотання позивача, залучено як співвідповідача Новомиколаївську сільську раду Бобринецького району, підстав для заміни відповідача відповідно до ст.51 ч.2 ЦПК України за клопотанням відповідача не встановлено. 02.05.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району, в якому викладені заперечення позовних вимог. Зазначено, що при розпаюванні земель КСП [PERSON] не була членом КСП, була відсутня у списках на розпаювання і відповідно у карті-схемі розподілу земельних ділянок, у зв`язку з чим вся земля була розпайована в повному обсязі. Отримала сертифікат [PERSON] на підставі рішення суду, яким було зобов`язано районну державну адміністрацію видати сертифікат на право на земельну частку та виділити земельну ділянку, однак до дня смерті 2004 року правом на виділення земельної ділянки в натурі не скористалася. Станом на день звернення позивача до суду на території сільської ради відсутні вільні земельні ділянки для виділення позивачу. Відповідно до ст. 116, 122 Земельного кодексу України виключною компетенцією Головного управління Держгеокадастру є передача громадянам земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування. В судовому засіданні 04.06.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Новомиколаївської сільської ради в судовому засіданні заперечила проти вимог, заявлених до сільської ради, зазначила, що сільська рада не є розпорядником земель державної власності, такі землі сільській раді як розпоряднику не передавалися. Вважає, що саме управління Держгеокадастру має вирішувати питання про виділення земельної ділянки з резервного фонду. Представник відповідача управління Держгеокадастру в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі. Відповідно до рішення Бобринецької районної державної адміністрації від 29 жовтня 1997 року №467-р [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Україна", розміром 9,74 га в умовно кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 6 червня 2001 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , земельна частка (пай) знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.10). 2 вересня 2009 року [PERSON] в порядку спадкування набула згадане право на земельну частку (пай), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Дроздовою О.П., зареєстровано в реєстрі за №1295 (а.с.11), про що до сертифікату внесено відповідні зміни (а.с.11). 19 серпня 2016 року позивач звернулась до Бобринецької районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для передачі у власність як власнику сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 вересня 2009 року відповідно до схеми поділу земель КСП "Україна" загальною площею 9,74 га, для. ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Листом від 1 вересня 2016 року Бобринецькою РДА відмовлено позивачу у задоволенні вказаної заяви, так як при розпаюванні КСП "Україна" не було передбачено земельну ділянку на заміну сертифікату. 13 вересня 2016 року позивач звернулась до відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області з заявою про виділення в натурі земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (місце розташування Новомиколаївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області) [PERSON] , якій належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП "Україна" Бобринецького району Кіровоградської області розміром 9,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яке посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 2 вересня 2009 року зареєстровано в реєстрі за №1295. Листом від 18.10.2016 року ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області відмовлено позивачу у задоволенні вказаної заяви так, як при розпаюванні КСП "Україна" не було передбачено земельну ділянку на заміну сертифікату. Відповідно до частини одинадцятої статті 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 17 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За інформацією головного управління Держгеокадастру від 24.01.2019 року (а.с.34) вільні земельні ділянки (рілля), які перебували в постійному користуванні КСП "Україна" на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району відсутні. Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року внесено зміни до Земельного кодексу України, які набрали чинності з 1 січня 2013 року, цим Законом змінено суб`єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення та визначено, що такі повноваження перейшли до Держземагентства України, а згодом - до Держгеокадастру України. Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Тобто законодавцем змінено компетенцію органів щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та передано такі функції Держгеокадастру України замість державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. З огляду на викладене належним суб`єктом, який наділений правом розпорядження державними землями запасу сільськогосподарського призначення на час звернення позивача до суду було Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Слід відмітити, що відповідач головне управління Держгеокадастру у запереченнях посилається на положення Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", який набрав чинності 01.01.2019 року, відповідно до якого землі колективної власності ліквідованих колективних сільськогосподарських підприємств переходять до комунальної власності. Зокрема, п.21 розділу Х Перехідних положень закріплено: «Установити, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України що до вирішення питання колективної власності на землю, у досконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності». Разом з тим, відповідач надає суду інформацію, що вільних земельних ділянок, які перебували у постійному користуванні КСП на території сільської ради немає. Крім того, статтею 117 Земельного кодексу України визначено порядок передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи земельних ділянок комунальної власності у державну власність, а саме: передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру від 24.01.2019 року станом на 01.01.2019 року на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області перебуває 409,3219 га земель запасу та резервного фонду, які відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" з 01.01.2019 року передані у розпорядження Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району. Однак, вказане твердження не підтверджене жодним доказом, зокрема актом передачі земельних ділянок територіальній громаді та заперечується і спростовується наданими позивачем доказами, зокрема інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.06.2019 року, згідно якої у власності сільської ради перебуває земельна ділянка площею 0,08 га для будівництва та обслуговування будівель (а.с.101). Таким чином, повноваження щодо реалізації права позивача на земельну ділянку частку (пай) в силу вимог частини четвертої статті 122 ЗК України із земель резервного фонду покладені саме на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а тому позовні вимоги про зобов`язання вказаного органу виділити позивачу земельну ділянку із земель резервного фонду державної власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом також зазначається, що позивачем залучено до участі у справі як співвідповідача Новомиколаївську сільську раду Бобринецького району, однак позовні вимоги до зазначеного позивача не заявлені, відтак питання наявності чи відсутності порушення прав позивача з боку відповідача Новомиколаївської сільської ради за даним позовом судом не вирішувалися і відповідно рішення щодо даного позивача судом не приймалося. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що позивач звернулася з позовними вимогами саме до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та просить зобов`язати його вчинити певні дії, позовні вимоги до Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області не пред`явлено, суд вважає, що витрати понесені позивачем під час розгляду справи, які складаються з судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок необхідно покласти саме на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Outcome: approved