Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позову вказував, що в період з 02.09.2005 року по 10.09.2018 року перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час спільного життя в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання з нього на підставі рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 17.05.2016 року стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання їх дочки в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2016 року та до повноліття дитини. Однак з червня 2020 року їх спільна з відповідачкою дочка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, але йому й надалі нараховуються аліменти за рішенням суду від 17.05.2016 року та відповідно до розрахунку заборгованості йому за період з 01.06.2020 року нараховано заборгованість по аліментах у розмірі 14132 грн. Вважає, що після того, як дитина стала проживати з ним, відповідач втратила право на стягнення аліментів. На підставі зазначеного [PERSON] просив суд припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] , що стягуються з нього на підставі рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 17.05.2016 року з 01 червня 2020 року та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, що виникла після 01 червня 2020 року. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.2021 року. З постанови старшого державного виконавця Чаплинського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Херсонській області про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2016 року №51854325 вбачається, що на підставі рішення Чаплинського районного суду Херсонської області №665/610/16-ц від 17.05.2016 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частина всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2016 року і до повноліття дитини. З розрахунку головного державного виконавця Чаплинського відділу ДВС від 03.02.2021 року вбачається, що станом на 31 січня 2021 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки, яка складає 34622 грн. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є зокрема встановлення правовідношення та припинення правовідношення, а також його анулювання. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, однією із обставин, яка підлягає доказуванню в даному випадку є те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи із платником. Відповідно до ст. 273 ч. 4 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України та згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 22 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд може за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. На підставі наданих суду письмових доказів, зокрема: акту обстеження житлово-побутових умов від 24.02.2021 року, з якого вбачається що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем окремо від матері, та пояснень, що надані неповнолітньою [PERSON] начальнику служби у справах дітей Чаплинської РДА від 03.02.2021 року відповідно до яких [PERSON] , з 01 червня 2020 року проживає разом з батьком, та має намір в подальшому проживати з ним по [ADDRESS] встановлено, що з червня 2020 року відбулись суттєві зміни в обставинах, які стали підставою для звільнення [PERSON] від сплати аліментів що стягувалися з нього на утримання дочки за рішенням суду від 17.05.2016 року, так як з цієї дати дитина почала проживати спільно з батьком та знаходиться на його утриманні. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] , яка виникла за період з 01 червня 2020 року підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи, встановлений судом факт спільного проживання [PERSON] із своєю дочкою з червня 2020 року, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, то суд також приходить до висновку, що подальше стягнення з позивача аліментів на утримання дочки є безпідставним та підлягає припиненню.

Outcome: approved