Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки та моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником розташованої на території Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,970 га. 23 березня 2005 року між нею та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки строком на десять років, який зареєстровано у Солонянському відділ ДРФ "ЦДЗК", про що у державному реєстрі земель 05 грудня 2005 року вчинено запис за № 040513204147. Згідно договору оренди орендна плата вноситься у натуральній формі - номенклатура, кількість продукції, що поставляється орендарем орендодавцю зазначається в окремій угоді, яка укладається між орендарем та орендодавцем. Відповідно до укладеної в день укладення договору оренди окремої угоди відповідач зобов'язався вносити орендну плату до 1 грудня кожного поточного року у натуральній та відробітковій формі у таких розмірах: зерно, пшениці, ячменю, кукурудзи - 2000 кг, зерно соняшника - 200 кг, цукор - 50 кг, мука - 50 кг, надання ритуальних послуг на суму 300 грн., обробка присадибної ділянки, один причіп соломи. 20 січня 2011 року була укладена нова окрема угода, відповідно до якої в якості орендної плати збільшився розмір зерна пшениці, ячменю, кукурудзи до 2500 кг, інші умови сплати орендної плати залишились без змін. У 2011 році відповідач сплатив орендну плату не у повному обсязі, при цьому не видав їй 500 кг зерна пшениці, а в 2012 році відповідач тільки обробив її присадибну ділянку, а по іншим видам орендної плати, не дивлячись на її неодноразові вимоги, орендну плату по теперішній час не вніс. Несплатою в повному обсязі орендної плати відповідач завдав їй моральну шкоду яку вона оцінює в розмірі 7000 гривень, оскільки вона в зв'язку з невиплатою орендної плати не мала змоги годувати підсобне господарство та забезпечувати сім'ю м'ясом і змушена була брати в борг зерно та солому у односельчан, а зазначені турботи порушували звичний уклад її життя, для організації якого вона була змушена прикладати додаткові зусилля. Небажання відповідача сплатити їй своєчасно орендну плату змусило її, особу похилого віку, звертатися до юриста та до суду, що порушило її душевний спокій та спричинило моральні страждання. Прохала стягнути на її користь заборгованість по орендній платі за 2011 рік та 2012 рік в натуральній формі, а вразі неможливості виконати в натуральній формі, стягнути її вартість в грошовому виразі та відшкодування за заподіяну моральну шкоду. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через свого представника (а.с.61-62,64), в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу у її відсутність за участю її представника з усіма повноваженнями сторони у справі (а.с.35). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.66), в судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу у його відсутність. В попередньому судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, надавши і письмові заперечення (а.с.25), в яких зазначив, що повністю розрахувались з позивачем за 2011 рік, оскільки господарство видало їй більше на 50 кг муки та цукру та на 100 кг соняшника. В 2012 році не змогли розрахуватись у зв'язку з несприятливими погодними умовами, внаслідок чого виник не врожай. Вони неодноразово звертались до позивача про відстрочку платежу, але позивач не погодилась. Також не згодні з моральною шкодою, оскільки підприємство також понесло збитки у зв'язку з достроковим розірванням позивачем договору оренди та погодними умовами. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10, 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату, при цьому відповідно до ч.3 даної статті відносини щодо найму земельної ділянки регулюються законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що кореспондується з положеннями стаття 13 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Судом встановлено, що 23 березня 2005 року [PERSON] та СФГ "Україна" уклали договір оренди землі (а.с.6-7), предметом якого є оренда земельної ділянки площею 7,97 га розташованої на території Новопокровської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, належної на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV -ДП № 079280 від 10 грудня 1999 року (а.с.9). Зазначений договір 05 грудня 2005 року зареєстрований у Солонянському відділі ДРФ "ЦДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено напис за № 040513204147 від 05 грудня 2005 року, а зазначене свідчить що даний договір укладено як відповідно до вимог ЦК України, Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі». Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Пунктом 9.1 укладеного 23 березня 2005 року між [PERSON] та СФГ "Україна" договору оренди землі (а.с.6-7) встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі, а номенклатура, кількість продукції що поставляється орендарем орендодавцю у рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, яка укладається орендарем та орендодавцем і є додатком до цього договору. Згідно п.10 договору - орендна плата вноситься у такі строки: в натуральній формі згідно з угодою. Відповідно до підписаної сторонами угоди умов сплати орендної плати в натуральній формі (а.с.28) орендна плата складається з 500 кг пшениці, 1500 кг фуражного зерна, 200 кг соняшника, 1 ПТС січки, обробітку 1-єї присадибної ділянки до 0.25 га, ритуальних послуг на суму 150 гривень. 20 січня 2011 року сторони підписали зміни до угоди сплати орендної плати в натуральній формі, згідно якої збільшили розмір наданого відповідачем позивачу в рахунок орендної плати зерна (пшениці, ячменя, кукурудзи) до 2500 кг (а.с.68). В судовому засіданні встановлено, що відповідач в рахунок сплати орендної плати за 2011 рік, передав позивачу 2000 кг зерна пшениці, 300 кг соняшника, цукор та муку (а.с.30-32), що вбачається з наданих на підтвердження своїх заперечень відповідачем відомостей про видачу орендної плати в натуральній формі, з яких вбачається, що відповідачем не доплачено позивачеві за 2011 рік 500 кг пшениці. Також достовірно встановлено та не заперечувалось і відповідачем в попередньому судовому засіданні та зазначеного в його письмових запереченнях (а.с.25), що 2012 році відповідач орендну плату сплатив лише в частині обробітку присадибної земельної ділянки, а в іншій частині згідно додаткової угоди від 20 січня 2011 року орендна плата не сплачена до дня розгляду справи судом, а її грошовий вираз становить 5800 гривень, що підтверджується і довідкою відповідача від 11 березня 2013 року (а.с.10). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та те, що відповідач прострочив виконання договору оренди землі в частині оплати орендної плати, з нього на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню недоплачена орендна плата в натуральній формі за 2011 рік у вигляді 500 кг зерна(пшениці, ячменю, кукурудзи) та орендна плата за 2012 рік у вигляді 2500 (дві тисячі п'ятсот) кг зерна (пшениці, ячменю, кукурудзи), 200 (двісті) кг соняшника, 50 (п'ятдесят) кг цукру, 50 (п'ятдесят) кг муки, один причіп соломи, а у разі неможливості сплати орендної плати в натуральній формі підлягає стягненню грошова компенсація вартості, що відповідно до довідки управління агропромислового розвитку складає 6675 гривень ( за 2011 рік - 875 гривень та за 2012 рік - 5800 гривень). Суд не приймає доводи відповідача про те, що в 2011 році ним сплачена орендна плата в повному обсязі, оскільки згідно досліджених в судовому засіданні змін до угоди сплати орендної плати від 20 січня 2011 року та відомостей про видачу товару на земельний пай взятий в орендну плату судом встановлено, відповідачем не сплачено орендну плату в повному обсязі. Також суд не приймає доводи відповідача про неможливість сплати орендної плати за 2012 рік у зв'язку з неврожаєм, оскільки відповідач згідно договору зобов'язався сплачувати орендну плату за оренду земельної ділянки позивача, повинен дане зобов'язання виконувати належним чином. Що стосується вимог позивача про стягнення відшкодування моральної шкоди, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки сторони договором не передбачили можливість відшкодування моральної шкоди за неналежне виконання умов договору оренди, законом така можливість також не передбачено, тому вимоги про відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди несплатою орендної плати задоволенню не підлягають. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір сплачений останнім при подачі позову в межах задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial