Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди завдано ДТП. Позов обґрунтовано посиланням на те, що 23.11.2015 року сталось ДТП за участю водія [PERSON] , який керуючи автомобілем IVECO-75 T17 д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода - [PERSON] , в результаті чого останній загинув на місці пригоди. 30.12.2016 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ТОВ «Відшкодування» було підписано протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування на користь позивача, яка є матір`ю загиблого [PERSON] , відповідно до якого сторони погодили, що розмір відшкодування становить 60000 грн. 00 коп. Вказану грошову суму ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено на користь [PERSON] Проте, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було відмовлено здійснити додаткову виплату на користь у розмірі 16536 грн. 00 коп., яка є вартістю виготовлення надгробного пам`ятника. Таку відмову позивач вважає протиправною та просить суд стягнути на її користь з відповідача 16536 грн. 00 коп. страхового відшкодування. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду подав заперечення, в просив у задоволенні позову відмовити повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що цивільно-правова відповідальністю водія транспортного засобу IVECO-75 T17 д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до Полісу АІ 5051216 у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». (а.с. 16) Відповідно до Витягу з ЄРДР № 12015140000000563, 23.11.2015 року о 17 год. 50 хв. сталось ДТП за участю водія [PERSON] , який керуючи автомобілем IVECO-75 T17 д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода - [PERSON] , в результаті чого останній загинув на місці пригоди. (а.с. 15) Факт смерті [PERSON] встановлено на підставі відповідного Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . (а.с. 11) 12.05.2016 року до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось ТОВ «Відшкодування» із заявою про виплату на користь [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 82123 грн. 40 коп. (а.с. 4-5) Судом встановлено, що загиблий [PERSON] є сином позивача - [PERSON] , що вбачається з відповідного Свідоцтва про народження. (а.с. 19) 30.12.2016 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ТОВ «Відшкодування» було підписано протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування на користь позивача, яка є матір`ю загиблого [PERSON] , відповідно до якого сторони погодили, що розмір відшкодування становить 60000 грн. 00 коп. (а.с. 70) Даний факт визнається сторонами. Сторони визнають факт того, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено на користь позивача 60000 грн. 00 коп. страхового відшкодування. Проте, 16.02.2017 року ТОВ «Відшкодування» звернулось до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про доплату страхового відшкодування у розмірі 37394 грн. 00 коп. Дані кошти були сплачені позивачем на спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] (а.с. 24) Факт несення позивачем витрат у розмірі 37394 грн. 00 коп. на спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] підтверджено відповідним товарним чеком. (а.с. 25) Листом від 09.03.2017 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було відмовлено у здійсненні такої доплати з огляду на те, що відповідачем було у повному обсязі виплачено суму страхового відшкодування по користь позивача погоджену сторонами. Відповідно до підписаного протоколу, здійснення доплат не передбачається. (а.с. 31) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 979 ЦК України встановлює, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ч. 5 вказаної статті відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Розмір страхового відшкодування було погоджено 30.12.2016 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ТОВ «Відшкодування» шляхом підписання протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування на користь позивача, яка є матір`ю загиблого [PERSON] , відповідно до якого сторони визначили розмір відшкодування в межах суми 60000 грн. 00 коп. Відповідно до підписаного Протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, а саме п. 3.4., розмір страхового відшкодування є остаточним та таким, що не підлягає оскарженню чи зміні. Перш за все позивачем не обґрунтовано ціну позову саме у розмірі 16536 грн. 00 коп., адже витрати на спорудження надгробного пам`ятника складають 25000 грн., про що зазначається самим же позивачем. Суд позбавлений об`єктивної можливості встановити, яким чином позивач визначив ціну позову саме в розмірі 16536 грн. 00 коп. Крім того, витрати у розмірі 16536 грн. 00 коп. покриваються сумою, яка була виплачена ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до підписаного сторонами протоколу. Сам протокол міститься визначення того, що така сума страхового відшкодування погоджена сторонами та є одноразовою виплатою, доплати та зміна її розміру не передбачається. Посилання позивача на нікчемність пункту протоколу щодо того, що розмір страхового відшкодування є остаточним та таким, що не підлягає оскарженню чи зміні не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже згідно ч. 5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Відтак, суд не вбачає правових підстав вважати цей пункт угоди нікчемним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у їх задоволенні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed