Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

01.09.2015 до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , який з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020 на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , грошові кошти у розмірі 53 042,74 (п`ятдесят три тисячі сорок два) долара 74 цента, що в гривневому еквіваленті становить 1 099 176 (один мільйон дев`яносто дев`ять тисяч сто сімдесят шість) гривень 06 копійок та судовий збір в розмірі 2150,00 грн. В обґрунтування вимог [PERSON] вказує, що 24 червня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір №006-28591-240614 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США (надалі - Договір). Станом на 03.03.2015 року на рахунку №' [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів у валюті долар США, обліковується залишок коштів у розмірі 53 042,74(п`ятдесят три тисячі сорок два) долара 74 цента, що в гривневому еквіваленті становить 1 099 176,06 (один мільйон дев`яносто дев`ять тисяч сто сімдесят шість) гривень 06 копійок. Умовами договору передбачено, що у разі закінчення строку залучення вкладу, зазначеного в п.1.3. даного Договору, або в разі дострокового припинення дії цього Договору Вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER] відкритий на ім`я Вкладника в установі Банку. Але на даний час позивач не може зняти грошові кошти з рахунку у зв`язку з блокуванням рахунку, що послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ільєвої Т.Г. від 12.02.2020 справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження, призначено справу до розгляду. Попередньо, а саме 02.04.2018 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що АТ «Дельта Банк» вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а відтак в задоволенні позову просив відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність,вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, з урахуванням обставин викладених у відзиві на позов, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 12, 13 ЦК України. Судовим розглядом встановлено, що 06 жовтня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір №006-28624061014 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.2. Договору сума вкладу складає 1000000,00 (один мільйон гривень 00 копійок). Згідно п.1.3 Договору вклад залучається на строк із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п.1,6 цього Договору, та по "05" листопада 2015р. Процентна ставка на суму Вкладу становить 23 (двадцять три) процентів річних (п. 1.4. Договору). П. 1.4.1. Договору передбачено що, у разі, якщо даний Договір є діючим на дату закінчення строку залучення Вкладу, зазначену в п.1.3. цього Договору, то розмір процентної ставки, зазначений в п.1.4. цього Договору, збільшується на 5.5 (п`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, починаючи з моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6. даного Договору. При цьому, Банк здійснює перерахунок всіх нарахованих процентів за процентною, ставкою, вказаною в цьому пункті Договору, одночасно із закінченням строку залучення Вкладу, вказаного в п.1.3. цього Договору. Умовами Договору передбачено що, Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] (п. 1.6. Договору). Станом на 03.03.2015 року на рахунку №' [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів у валюті долар США, обліковується залишок коштів у розмірі 53 042,74(п`ятдесят три тисячі сорок два) долара 74 цента, що в гривневому еквіваленті становить 1 099 176,06 (один мільйон дев`яносто дев`ять тисяч сто сімдесят шість) гривень 06 копійок. Положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Разом з тим, частина перша статті 1074ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі. Судовим розглядом встановлено, що позивача повідомлено про розпочату процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», а також те, що будь-які питання, що стосуються виплати коштів вкладникам Банку, а також формування реєстру кредиторів Банку, вирішуються згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Судом також встановлено та не заперечується учасниками справи, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р. № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р." № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Дельта Банк» призначено Кадирова Владислава Володимировича. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.02.2017 року прийнято рішення № 619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» на два роки та продовжити повноваження ліквідатора AT «Дельта Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича по 04.10.2019 року включно. Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI, із змінами (далі - Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини, оскільки з 03.03.2015 р. у ПАТ «Дельта Банк» розпочата процедура ліквідації, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч.5 ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,під час тимчасової адміністрації, Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. За вимогами ч.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Згідно з ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, установлених цим Законом. Згідно з п.16 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Відповідно до п.6 ч.1ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах (Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 р. у справі № 6-2001цс15). Згідно підпунктів 1, 2 частини 5статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. У пункті 1 частини 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. Згідно ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Згідно ч.1ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до частин 6, 7 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банк у з підстав,визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки,на день початку процедури ліквідації банку,але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті здійснюється в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземної валюти,встановленим Національним банком України на день початку ліквідації банку з підстав,визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Згідно ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. У відповідності до пунктів 1, 3 ч.2 ст.49Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Згідно частин 3, 4 ст. 49 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Як зазначалося вище, відповідно до ч. І, 2 ст. 26 зазначеного Закону Фонд, гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Після початку процедури ліквідації банку вимоги кредиторів задовольняються у черговості, визначеній статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до реєстру акцептованих вимог. Включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів є підставою для їх задоволення за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку. Залишкова сума вкладу є кредиторською вимогою та була перенесена для обліку на балансовий рахунок вимог кредиторів і згідно з пунктом 4 частини першої статті 52Закону України"Просистему гарантуваннявкладів фізичнихосіб" повинна бути задоволена у четверту чергу. Частиною четвертою статті 52 зазначеного Закону передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У відповідності до зазначеного вище та на виконання вимог чинного законодавства України починаючи з 08 жовтня 2015 року Фонд розпочинає виплату сум граничного розміру відшкодування коштів за вкладами вкладників АТ «Дельта Банк» - фізичним особам (в межах 200 тис. гри.) згідно загального Реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок Фонду. Зазначена інформація була розміщена 08 жовтня 2015 року на офіційному сайті Банку. На виконання зазначеного вище 10 жовтня 2015 року позивачу було виплачено грошові кошти у розмірі 200 000 грн., що є сумою граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, через банк-агент Фонду АБ «УКРГАЗБАНК». Крім того, вимоги позивача щодо отримання грошових коштів, сума яких перевищує сумок граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, будуть задовольнятися у відповідності до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У зв`язку із чим «13» жовтня 2015 року позивачем було подано до Банку кредиторську вимогу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані норми свідчать, що у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. На підставі вищевикладеного, суд дійшов переконання, що заявлені [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають, а вимоги позивача будуть задовольнятися у відповідності до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed