Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 5 221,05 грн. Позивачка зазначала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем , який розірвано на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2015 року. У цьому шлюбі [INFO] року у них народилася донька [PERSON] та [INFO] року народився син [PERSON]. Апеляційний суд Миколаївської області рішенням від 23 листопада 2016 року зменшив розмір аліментів, що стягуються за рішенням Центрального районного суду М.М,иколаєва з відповідача на корнисть [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей з 1/2 до 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше за 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття. Позивачка зазначала, що донькак має діагноз "Аневризматичне випячування міжсерцевої перетинки", що потребує трчі на рік медикаментозного лікування, щорочного санаторного лікування та літнього оздоровлення . За 2017 рік нею було витрачено на медикаменти за призначенням лікаря в сумі 647,15 грн та проїздний квиток до кардіологічного центру м.Києва "Охмадит" в сумі 360 грн.. В травні 20917 року [PERSON] було зроблено операцію з видалиння мигдалин, яке провокувало погрішення показників серцевої системи, під час яуою приждбано ліків на 72,35 грн. Для літнього оздоровлення двох дітей витрачено кошти на проздні квитки у сумі 587, 16 грн .К рім того, під час осінньо-зімового періода діти хворіли на ГРВІ, загалом на лікування було витрачено 596,59 грн. Також,для підготовки дітей до навчального року понесені витрати на придбання речей до школи та дитячого садочка на смуму 1353 ,69 грн на придбання канцтоварів, 2191 грн на придбання взуття, 3400 грн на придбання зимового одягу для доньки . Також витратчено на придбання квитків для зимового відпочинку дітей у Львові на суму 484,16 грн. Також з червня по грудень 2017 року сплачено 750 грн на оплату дитячого садочка , який відвідує [PERSON], з розрахунку 125 грн на місяць. У цілому додаткові витрати, понесені позивачкою на утримання неповнолітніх дітей , склали 10 тис.442 грн 10 коп. Посилаючись на те, що аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, які сплачує відповідач, є недостатніми; крім того, з червня 2017 року він після звільнення з роботи перестав сплачувати аліменти, позивачка просила стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею додаткових витрат, пов'язаних з лікуванням та навчанням неповнолітніх дітей у розмірі 5 тис. 221 грн 05 коп. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , просила задовольнити позов з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив . Відповідач в судове засідання не зявився, просив відмовити у позові за необгрунтованістю та недоведеністю з підстав, викладених у відповіді на відзив. Перевіривши наведені в позовній заяві та відзиві на позов доводи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Рішенням Центрального районного суду м.миколаєва від 02 вересня 2016 року на користь [PERSON], стягнуто з [PERSON], аліменти на утримання дітей у розмрі 1\\2 частини від усіх видів його заробіткущомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімумум на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 25 липня 2016 року і до їх повноліття. Рішенням апеляційного суду миколаївської області від 23 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, стягнути аліменти у розмірі 1\\3 частини від усіх видів доходів . Згідно довідки державного виконавця , заборгованість відовідача по сплаті аліментів за 2017 рік становить 15902,31 грн. Частково у розмірі 4347 грн заборгованість сплачена в березні 2018 року. Відповідач має сина від іншого шлюбу, [INFO]. З 2014 року [PERSON], встановлено діагноз "аневризматичне випячування міжпередсердної перегородки ( з прориром та без) ", рекомендовано антибіотикотерапія при супутніх запальних процесах , санація хронічних вогнищ інфекції.Діагнох підтверджено консультативним висновком Державної установи "науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії" від 22.06.2017 року , для поїздки в м.Київ позивачкою було витрачено на придбання автобусного квитка 360 грн. В березні 2017 року на лікування доньки позивчакою було придбано медикаментів на суму 647,15 грн (що підтверджується копією чеку ТОВ "Фарматон", що відповідають призначенням лікаря. Також в період 17-24 травня 2017 року [PERSON] проходила стаціонарне лікування в Миколаївській обласній дитячий клінічній лікарні, депід час лікування позивачкою на придбання ліків було витрачено 72, 35 грн. Суд не може прийняти до уваги надані позивачкою залізнічні квитки щодо поїздки дітей у м.Запоріжжя в період 15-16 вересня 2017 року та в період 07-10 січня 2018 року до м.Львів, оскільки необхідність цих поїздок саме для оздоровлення дітей чи розвитку їх здібностей - позивачем не доведена. Також в період вересня-грудня 2017 року позивачем було придбано ліків для лікування ГРВі дітей на загальну суму 596,59 грн, що також підтверджується наданими чеками на придбання медичних препаратів. Що стосується витратної накладної та інших чеків на придбання канцелярських товарів, дитячого взуття та одягу, а також вимог про стягнення витрат на оплату дитячого салочка сина [PERSON] - то такі витрати не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) - у розумінні ст. 185 СК України . Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку про часткове задволення позову у розмірі 838, 04 грн., , що становить 50% від витрат на лікування дітей (72,35+ 647,15+596,59+ 360). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.

Outcome: partial