Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] із вищевказаним позовом, в якому вказала, що відповідав є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що мати дитини - [PERSON], померла. Шлюб між відповідачем та померлою [PERSON] було розірвано. Позивач навчається в Житомирському вищому професійному технологічному училищі та перебуває на повному державному утриманні. Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.10.2015, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідач неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, вихованням сина не займається, не цікавиться його життям і не має наміру це здійснювати, не бере жодної участі у його вихованні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, в якій просила позов задовольнити. Представник органу опіки та піклування Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Представник Органу опіки і піклування Житомирської міської ради в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про те, що просить справу слухати за його відсутності, зазначив, що позов визнає. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а. с. 5). [PERSON] - [PERSON], померла [INFO] (а. с. 8). Відповідач та мати позивача - [PERSON], перебували у шлюбі з 15.10.1996, який розірвано 12.05.2014 (а. с. 10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.10.2015 (а. с. 9) [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно довідки, виданої ДНЗ "Житомирське вище професійне технологічне училище" від 22.12.2016 (а. с. 11), [PERSON] навчається в зазначеному навчальному закладі за професією "Машиніст холодильних установок; слюсар-ремонтник" з 01.09.2014 по 30.06.2017, та перебуває на повному державному утриманні. Відповідач має неодноразову судимість, своїх батьківських обов"язків не виконує, життям сина не піклується.. Вказані обставини відповідачем не оспорюються та з огляду на визнання ним позову - визнаються. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своє сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан. Згідно ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. п. 2, 6 ч. 2 ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та якщо вони засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до копії паспорта [PERSON] (а. с. 6), на дату звернення до суду з даним позовом позивач досяг віку 17-ти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов"язків по відношенню до сина [PERSON] Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки визнає встановленим, що відповідач не займається вихованням дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved