Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

13.12.2017р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Університету митної справи та фінансів (треті особи - КМУ, Міністерство освіти і науки України, Міністерство соціальної політики України, ДКС України) про стягнення ненарахованої та невиплаченої соціальної стипендії, з урахуванням компенсаційних втрат її частини з порушенням строків виплати (а.с.№ 3-9). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.12.2017р. було відкрито провадження у справі (а.с. № 23). В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилався на те, що він з 01.09.2013р. був зарахований на 1 курс факультету економіки і менеджменту ВНЗ «Академія митної служби України» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, поза конкурсом, на пільгових умовах згідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської правці» як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. Факт наявності у позивача відповідних пільг підтверджується довідкою ТОВ «УКРДОНВУГЛЕПРОМ» від 10.06.2013р., №36/К, згідно якої батько позивача [PERSON] має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 18 років 9 місяців. 03.09.2014р. Розпорядженням КМУ №788-р було проведено реорганізацію Академії митної служби України шляхом її приєднання до Університету митної справи та фінансів. В червні 2017р. позивач закінчив навчання в Університеті за освітнім ступенем «Бакалавр». Позивач зазначає, що відповідно до положень ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, проте відповідач всупереч вимогам законодавства з січня 2015р. по грудень 2016р. не виплачував позивачу стипендію, не зважаючи на те, що стипендія, на яку мав право позивач, є соціальною, виплата якої гарантована державою і не залежала від успішності навчання студента, чим було порушено його право на належний соціальний захист та спричинило виникнення заборгованості. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь, в межах строків позовної давності, заборгованість по виплаті стипендії за період з січня 2015р. по грудень 2016р. (включно) в розмірі 32 518грн, та суму інфляційних втрат в розмірі 8723,18 грн., а загалом 41241,18 грн. 20.02.2018р. до суду надійшла заява [PERSON], в якій позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. № 29). 27.02.2018р. від представника відповідача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 31.10.2017р. - а.с. № 31) до суду надійшла заява, в якій представник відповідача проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві проти позову, просив суд розглянути справу без участі представника УМСФ. У відзиві проти позову представник відповідача посилався на те, що стипендія передбачена ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської правці», не є академічною та має ознаки соціальної стипендії. Водночас, п.6 Порядку призначення і виплати стипендій в Україні затверджений постановою КМУ „Питання стипендіального забезпечення" від 12.07.2004 №882 встановлений вичерпний перелік видів соціальних стипендій, серед яких стипендія особам, батьки яких є шахтарям та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, відсутня. Між тим, державним бюджетом України видатки на виплати стипендій, передбачених ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської правці» жодного року передбачені не були (а.с. № 41-43). 08.02.2018р. до суду надійшов лист Міністерства соціальної політики України за підписом заступника міністра М.Шамбір про розгляд справи без участі представника третьої особи, в якому додатково зазначено, що питання виплати заборгованості або ненарахованих та невиплачених соціальних стипендій за минули роки не відносяться до компетенції Мінсоцполітики (а.с. № 38-39). 27.02.2018р. до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи КМУ - Вольховського П.Ю. (діє на підставі довіреності від 05.01.2018р. - а.с. № 36), в яких представником зазначено, що до компетенції КМУ не належить діяльність пов'язана з виплатою соціальної стипендії, а отже у КМУ відсутня будь-яка юридична заінтересованість по даній справі, а також судове рішення жодним чином не вплине на права чи обов'язки КМУ (а.с. № 33-35). Треті особи - Міністерство освіти і науки України, Державна казначейська служба України про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. № 26, 28), письмові пояснення або заяви по суті справи від третіх осіб до суду не надходили. Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи категорію спору (справа незначної складності ціна позову в якій, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, надані представниками сторін письмові пояснення та заперечення щодо предмету позову, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження для розгляду малозначних справ (ст. 274, 279 ЦПК України). Підстав для винесення по справі заочного рішення суду, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України немає. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції 22.07.2009р., яка діяла на момент вступу позивача до ВНЗ) діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст.62 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції, яка діяла в період навчання позивача у ВНЗ) особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Згідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] в вересні 2013р. був зарахований на 1 курс факультету економіки і менеджменту ВНЗ «Академія митної служби України» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, поза конкурсом, на пільгових умовах згідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської правці» як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. Розпорядженням КМУ №788-р було проведено реорганізацію Академії митної служби України шляхом її приєднання до Університету митної справи та фінансів. Надаючи правову оцінку доведеності позивачем підстав для отримання в продовж періоду навчання саме соціальної стипендії, як особа батько якої є шахтарем та яка має стаж підземної роботи не менш як 15 років, суд виходить з наступного. Згідно до довідки ТОВ «УКРДОНВУГЛЕПРОМ» від 10.06.2013р. №36/К [PERSON], має стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах 18 років 9 місяців (а.с. № 19). Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. № 18), згідно якої батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Таким чином, суд вважає доведеним факт наявності у позивача права вступу до ВНЗ на навчання на пільгових умовах, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та право на отримання стипендії саме у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У червні 2017р. позивач закінчив навчання в Університеті за освітнім ступенем «Бакалавр» (а.с. № 20). На час закінчення позивачем навчання, редакція ч.1 ст. 5 Закону від 01.01.2017р. передбачала виплату саме соціальної стипендії для осіб, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш, як 15 років. Враховуючи положення ч.2 ст.62 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014р. №1556-VII (з наступними змінами та доповненнями) та положення ч.1 ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції, що діяла на момент вступу позивача до ВНЗ та періоду навчання) суд приходить до висновку, що позивач зі вступу до вищого навчального закладу та в період навчання мав право на отримання стипендії саме у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи позовні вимоги в частині суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідачем не спростовувалися надані позивачем докази на підтвердження розміру нарахованої та невиплаченої стипендії, а отже, при розрахунку суми заборгованості суд керується доказами наданим позивачем, які містять інформацію щодо предмета спору. Розміри прожиткового мінімуму відповідно до Закону України "Про Державний бюджет" змінювалися наступним чином: з січня 2015р. по серпень 2015р. включно -1218грн.; з вересня 2015р. по квітень 2016р. включно - 1378грн., з 01.05.2016р. - 1450 грн. Згідно довідки відповідача про розмір доходів №1333 від 12.12.2017р., з січня по листопад (включно) 2015р. [PERSON] була нарахована стипендія в сумі 0,00 грн., в грудні 2015р. в розмірі 748 грн. (а.с .№ 21). Згідно довідки №1334 від 12.12.2017р. за період з січня по листопад (включно) 2016р. [PERSON] була нарахована стипендія в сумі 0,00 грн., в грудні 2016р. в розмірі 1500,24 грн. (а.с .№ 22). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог підтверджуються наявними в матеріалах доказами, проте, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії за період з січня 2015р. по грудень 2016р. (включно) частково з урахуванням сум нарахованої відповідачем стипендії в грудні 2015р. та 2016р. Загалом, за період з січня 2015р. по грудень 2016р. (включно) сума недоплаченої стипендії, виглядає наступним чином: За січень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1218 грн. За лютий 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1218 грн. За березень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн. За квітень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн. За травень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн. За червень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1218 грн. За липень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., недоплаченої стипендії -1218 грн. За серпень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., недоплаченої стипендії -1218 грн. За вересень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1378 грн. За жовтень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн. За листопад 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1378 грн. За грудень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 748 грн. сума недоплаченої стипендії 630 грн. За січень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн. За лютий 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн. За березень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн. За квітень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн. За травень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн. За червень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн. За липень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн. За серпень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн. За вересень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн. За жовтень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1450 грн. За листопад 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії 1450 грн. За грудень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1600 грн., сума виплаченої стипендії 1500,24 грн., сума недоплаченої стипендії 99,76 грн. Таким чином, згідно наведеного розрахунку загальна сума заборгованості по виплаті соціальної стипендії, що підлягає стягненню з відповідача, за період з січня 2015р. по грудень 2016р. (включно) складає 30 269грн. 76коп. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стипендії відносяться до об'єктів, що підлягають індексації. Позивачем заявлено до стягнення сума інфляційних втрат в розмірі 8723,181 грн., нарахованих на суму недоплаченої соціальної стипендії за період з січня 2015р. по грудень 2016р., в розмірі 32 518 грн. з урахуванням індексу інфляції за період з лютого 2015р. по жовтень 2017р. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та те, що відповідачем не спростовувалися розрахунки суми інфляційних втрат долучені до позовної заяви, суд при розрахунку суми інфляційних втрат, яка підлягає стягненню на користь позивача керується розрахунком наданим позивачем з урахуванням сум нарахованої відповідачем стипендії в грудні 2015р. та 2016р. Отже, сума інфляційних втрат за період з січня 2015р. по грудень 2016р. з урахуванням індексу інфляції за період з лютого 2015р. по жовтень 2017р. на суму недоплаченої стипендії за період з січня 2015р. по грудень 2016р., що підлягає стягненню з відповідача складає 8530,90грн. (замість заявленої суми у 8723,18грн.) Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Університету митної справи та фінансів про стягнення недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 38 800грн.66коп. (30269,76 грн. + 8530,90 грн.). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 602грн.13коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (640грн. х 38800,66грн. : 41241,18грн.= 602грн.13коп.). В іншій частині в стягнення судового збору з відповідача на користь позивача слід відмовити (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: partial