Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу посилаючись на те, що 09.10.2013 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», як страховиком, та [PERSON], як страхувальником, було підписано Поліс АС/4221603 обов'язкового страхування наземного транспорту марки «ВАЗ 2108», 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 12.04.2014 року о 03 год. 00 хв. в м. Буча, по вул. Депутатській, мала місце дорожньо- транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу «ВАЗ 2108», 1988 року пуску, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який виїжджаючи із другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю «OPEL» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Довідки № 9373529 ВДАІ Ірпінського РВ від 12.05.2014 року, ДТП сталось наслідок порушення водієм [PERSON] п. 16.11, 2.5 ПДР України. Відповідно до Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 06.05.2014 року ( справа № 367/292106/14-п) водія т/з марки «ВАЗ 2108», 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені, зокрема, судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та не підлягає доказуванню. В результаті протиправних дій відповідача автомобіль марки «ОРЕL» реєстраційний номер [NUMBER] отримав технічні пошкодження. 14.04.2014 року власник т/з марки «ОРЕL» реєстраційний номер [NUMBER] звернувся із іявою №2300044854 про виплату страхового відшкодування. З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт № 2300044854 від 20.05.2014 року та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати потерпілому. Відповідно до розрахунку № 2300044854 від 19.05.2014 року страхового відшкодування, страхового акту №2300044854 від 20.05.2014 року визначено, що потерпілому підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 7072,29 грн. 01.07.2014 року позивач у відповідності до ст. 25 ЗУ «Про страхування», ст. 5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив страхове відшкодування потерпілому в розмірі 7072,29 грн. на підставі звернення останнього із заявою про отримання страхового відшкодування, та підтверджується платіжним Дорученням №0026867 від 01.07.2014 року та відомістю ВПТ № - 010077 від 30.06.2014 року. В обґрунтування позову посилаються на ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33, п. 36.4 ст. 36, абз. «ґ» п.п.38.1.1. п.38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки, відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу, який причетний до скоєння ДТП, не виконав свого обов'язку щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з настання ДТП, надання позивачу повідомлення про ДТП і не надав жодних документів, які б підтверджували його виконання то у відповідності до ст. 989 ЦК України після сплати страхового відшкодування позивач отримав право регресної вимоги до відповідача. У зв'язку з тим, що відповідач у встановлений законом термін не надав позивачу повідомлення про ДТП і не надав документального підтвердження неможливості виконання такого обов'язку, у позивача, після виплати страхового відшкодування на користь потерпілого, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. Просять суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 7072,29 гривень, судові витрати. Представники позивача ПрАТ "Страхова Компанія «Провідна» в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Згідно клопотання від 02.12.2014 року, просять розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву від 02.12.2014 року про розгляд справи у його відсутність, з»явитись в судове засідання не має можливості в зв»язку з сімейними обставинами. Позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 09.10.2013 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», як страховиком, та [PERSON], як страхувальником, було підписано Поліс АС/4221603 обов'язкового страхування наземного транспорту марки «ВАЗ 2108», 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ( а.с. 6). 12.04.2014 року о 03 год. 00 хв. в м. Буча, по вул. Депутатській, мала місце дорожньо- транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу «ВАЗ 2108», 1988 року пуску, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який виїжджаючи із другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю «OPEL» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Довідки № 9373529 ВДАІ Ірпінського РВ від 12.05.2014 року, ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 16.11, 2.5 ПДР України ( а.с. 8-9). Відповідно до Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 06.05.2014 року ( справа № 367/2106/14-п) водія т/з марки «ВАЗ 2108», 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вказаній адміністративній справі, що набрало законної сили. В результаті протиправних дій відповідача автомобіль марки «ОРЕL» реєстраційний номер [NUMBER] отримав технічні пошкодження. 14.04.2014 року власник т/з марки «ОРЕL» реєстраційний номер [NUMBER] звернувся із заявою № 2300044854 про виплату страхового відшкодування ( а.с. 11). З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт № 2300044854 від 20.05.2014 року ( а.с. 23) та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати потерпілому ( а.с. 24). Відповідно до розрахунку № 2300044854 від 19.05.2014 року страхового відшкодування, страхового акту №2300044854 від 20.05.2014 року визначено, що потерпілому підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 7072,29 грн. ( а.с. 22). Відповідно п. 36.4 ст. 36 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. 01.07.2014 року позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому в розмірі 7072,29 грн. на підставі звернення останнього із заявою про отримання страхового відшкодування, що підтверджується платіжним Дорученням №0026867 від 01.07.2014 року ( а.с.27) та відомістю ВПТ № - 010077 від 30.06.2014 року ( а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Доказів, того, що відповідач у встановлені Законом строки повідомив страховика ( позивача) про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу суду не надано. Крім цього, суду також не надано доказів, що відповідач з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок та не підтвердив це документально. Відповідно до абз. "г" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Оскільки, відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу, який причетний до скоєння ДТП, не виконав свого обов'язку щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з настання ДТП, надання позивачу повідомлення про ДТП і не надав жодних документів, які б підтверджували його виконання то у відповідності до ст. 989 ЦК України після сплати страхового відшкодування позивач отримав право регресної вимоги до відповідача, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст. ст. 989, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961 від 01.07.2004 року та

Outcome: approved