Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

22 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позивач прохає суд визнати за нею як спадкоємцем за заповітом право власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Померлий мав право власності на спірний будинок на підставі договору дарування Ѕ частки житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом від 12.03.1988, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку, виданого державним нотаріусом 27.02.1988. Нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на Ѕ частку спірного будинку, яка була підтверджена договором дарування Ѕ частки від 12.03.1988. Постановою нотаріуса від 25.05.2021 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу Ѕ частку спірного будинку через відсутність правовстановлюючих документів, так як у позивача збереглася лише копія свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до цієї копії [PERSON] успадкував Ѕ частку спірного будинку після померлого [INFO] батька [PERSON] . У зв`язку з вище викладеними обставинами позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. 25 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Крім того, за клопотанням позивача витребувано з Більмацької державної нотаріальної контори спадкову справу № 9/2020, відкриту після смерті [PERSON] . Ухвалою суду відповідачу було визначено, що він має право протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву, у порядку та формі, визначеній в ст.178 ЦПК України, також має право, відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, пред"явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була направлена відповідачу на офіційну електронну адресу (а.с.19-20). Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 16 липня 2021 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач, її представник та представники відповідача в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином ( а.с.48,49,50). Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, прохав задовольнити позов на тих підставах, що викладені в позовній заяві. Представник відповідач у відповідному клопотанні прохав розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечував. У зв`язку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району - на селище міського типу Більмак. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів " від 17.07.2020 № 807-IX, утворено Пологівський район (з адміністративним центром у місті Пологи) у складі територій Більмацької селищної, Воздвижівської сільської, Воскресенської сільської, Гуляйпільської міської, Комиш-Зорянської селищної, Малинівської сільської, Малотокмачанської сільської, Молочанської міської, Оріхівської міської, Пологівської міської, Преображенської сільської, Розівської селищної, Смирновської сільської, Токмацької міської, Федорівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть ( а.с.26 зворотній бік). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] спірний будинок належав на підставі правовстановлюючого документа - договору дарування 1/2 частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 12 березня 1988 року та на підставі правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом 1/2 частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 27 лютого 1988 року , що підтверджується довідкою комунального підприємства "Куйбишевське бюро технічної інвентаризації" ( а.с.14). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 08 липня 2020 року, житловий будинок по [ADDRESS] складається з : А- житловий будинок, загальною площею 60.7 кв.м., житловою площею - 31.5 кв.м., має господарські будівлі та споруди: а - прибудова; а1 - веранда; Б - літня кухня; В - сарай; Г - гараж; Д - вбиральня; З - погріб; К - сарай; Л - сарай; М - душ; Н - сарай; О - навіс; П - сарай; Р - сарай; С - сарай; X - навіс; Т - скважина; І - замощення; №1 - огорожа; №2 - ворота; №3 - огорожа ( а.с.5-7). Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку по [ADDRESS] його вартість становить 83 741 грн. (без ПДВ) ( а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склав заповіт ( а.с.29 зворотній бік), яким усе своє майно заповідав [PERSON] . Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. 22 січня 2020 року позивач звернулась до Більмацької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ( а.с.26). Згідно поданої заяви у Більмацькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 09/2020 ( номер справи в Спадковому реєстрі № 65387667 ) після померлого [INFO] [PERSON] ( а.с. 31). 25 травня 2021 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] ( а.с.42). Постановою нотаріуса від 25 травня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу 1/2 частку спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами через відсутність правовстановлюючих документів - свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] отримав 1/2 частку спірного будинку в порядку спадкування після померлого [INFO] свого батька - [PERSON] , яка була втрачена спадкодавцем за його життя. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, не позбавляє спадкоємця в праві на спадщину. З зазначеного вище слідує, що позивач має право успадкувати та оформити належним чином спірну частку житлового будинку після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги сукупність зібраних у справі доказів, які дають можливість суду зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав. Питання розподілу судових витрат позивачами в позові не підіймалося.

Outcome: approved