Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

27.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва розміром 2,63 га (кадастровий номер 3525587100:02:000:0543), яка розташована на території Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, та яка, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №019703, належала [PERSON], померлій 31.01.2015 року. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 31.01.2015 року померла її бабуся [PERSON], якій належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва розміром 2,63 га (кадастровий номер 3525587100:02:000:0543), що розташована на території Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №019703. Заповітом, посвідченим 25.06.2013 року секретарем виконкому Мар"янівської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку позивачці. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті бабусі є її донька (мати позивачки) - [PERSON], яка не претендує на вказану спадщину, інші спадкоємці відсутні. При зверненні позивачки до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті бабусі, в усному порядку їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано визнавати право власності у судовому порядку, оскільки оригінал державного акту втрачено. Позивачка у судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному розмірі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її вівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області у судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №165977 (а.с.5). На праві приватної влідсутності, проти позовних вимог заперечень не має. Представник Вільхасності, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №019703 (а.с.7), їй належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва №543 розміром 2,63 га (кадастровий номер 3525587100:02:000:0543), яка розташована на території Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Заповітом, посвідченим 25.06.2013 року секретарем виконкому Мар"янівської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.6), [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку позивачці. Спадкоємцем за законом першої черги після її смерті є донька померлої (мати позивачки) - [PERSON], яка не претендує на вказану спадщину, інші спадкоємці відсутні. У звязку із втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, оформити спадщину в нотаріальному порядку позивачка не має можливості. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачкою набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивачка може лише в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі та погодились на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивачку звільнено від сплати судового збору, так як вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11). Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved