Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого, увійшов житловий будинок по [ADDRESS]. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідачі, як діти померлого. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася позивачка якій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житовий будинок. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і суду пояснив, що з метою реалізації свого права на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори але отримала відмову у видачі свідоцтва в зв"язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Разом з тим, як вбачається з письмових матеріалів наданих до суду вищевказани житловий будинок належить померлому. На даний час позивач не має можливості будь-яким іншим способом визнати за собою право на спадкове майно, окрім як визнання цього права в порядку спадкування за рішенням суду. Відповідачі надали до суду письмові заяви де проти позову не заперечують та просять справу слухати у їх відсутність. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5) та є батьком позивача згідно з свідоцтвом про її народження (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок по [ADDRESS] з яких 1/2 частини житлового будинку належали померлому на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою укладений між [PERSON] та будівельним відділом Фастівського міського виконавчого комітету від 15.07.1953 року (а.с.11,12) інші 1/2 частини вказаного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори, зареєстровано за №1324 (а.с.13). Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач та відповідачі, як його діти. Дружина померлого та матір сторін померла [INFO] (а.с.6). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з листа Фастівської міської державної нотаріальної контори №543/02-17 від 03.04.2014 року позивач звернулася з заявою до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину та отримала відмову в зв"язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок (а.с.11-20). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved