Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2018 року сталась ДТП, в якій автомобіль позивача Toyota Corolla, д/н [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2019 року [PERSON] визнано винною за ст. 124 КУпАП по вказаному факту ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу 7383058. Відповідач виплатив позивачу 8859,46 грн. страхового відшкодування. Однак, позивачка вважає, що ця сума не покриває ремонт пошкодженого автомобіля, а тому звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 17125,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.. У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову. У судове засідання третя особа не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2018 року приблизно о 13 годині 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Chery Beat, д/н [NUMBER] , по вул. Зелена в м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська область, проявила неуважність, рухаючись заднім ходом, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, допустила зіткнення з транспортним засобом Toyota, д/н [NUMBER] , який знаходився позаду, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнана винною у цій ДТП згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2019 року у справі № 369/16336/18. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля Toyota Corolla, д/н [NUMBER] є позивач. Станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу АМ 7383058 від 20.09.2018 року. 14.12.2018 року водій [PERSON] надав відповідачу повідомлення про настання ДТП 09.12.2018 року. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 19.12.2018 року - вартість матеріального збитку, заподіяного власнику [PERSON] після аварійного пошкодження КТЗ Toyota Corolla, д/н [NUMBER] , станом на 19.12.2018 року дорівнює з урахуванням ПДВ 9804,40 грн. Згідно Рахунку № ВДиС-0058030 від 19.12.2018 року вказано, що вартість деталей становить 25984,51 грн. з ПДВ. 01.02.2019 року позивач надала відповідачу заяву про страхове відшкодування та просила здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 25984,51 грн. 25.02.2019 року відповідач оплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 8859,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9950 від 25.02.2019 року. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що: Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Ст. 3 Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Ст. 22 У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Ст. 28 Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Ст. 29 У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. П. 36.2. ст. 36 Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач провів оцінку пошкодження транспортного засобу та здійснив виплату страхового відшкодування у відповідності до вказаного Закону, то відсутні правові підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди. Заявлені позивачем вимоги можуть бути предметом спору та заявлені безпосередньо до винної в ДТП особи у відповідності до ст. 1194 ЦК України. Що стосується моральної шкоди, то суд зазначає наступне: Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Зважаючи на те, що позивач не зазначала ушкодження здоров`я під час ДТП, то відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди саме з відповідача. Наведені позивачем обставини та підстави для відшкодування моральної шкоди, пов`язані із душевними стражданнями у зв`язку із пошкодженням її майна, можуть бути предметом спору та заявлені безпосередньо до винної в дорожньо-транспортній пригоді особи. Також суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Outcome: dismissed