Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 13 квітня 2012 року між ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" та відповідачем був укладений Кредитний договір № ІСКGМСU.32441.003. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 2 798 грн. 49 коп. на рахунок № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % за користування кредитом, а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 5 220 грн. 75 коп., у тому числі: - 2 798 грн. 49 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; - 1 909 грн. 84 коп. - прострочена заборгованість по процентам; - 512 грн. 42 коп. - пеня. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки, суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 13 березня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № ІСКGМСU.32441.003 з Умовами та правилами надання батьківських послуг (а. с. 6-7). Відповідно до умов якого, Банк зобов'язався протягом 30 днів з моменту укладення цього договору, встановити Кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2 000 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду (п. 2.2, 2.3), процентна ставка під час пільгового періоду вкладає 0, 0001% річних (п. 2.8). Пунктом 5.2. даного договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим станом на 13.03.2015 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 5 220 грн. 75 коп. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача 5 220 грн. 75 коп., а саме: - 2 798 грн. 49 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; - 1 909 грн. 84 коп. - прострочена заборгованість по процентам; - 512 грн. 42 коп. - пеня. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягає 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved