Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що між ПАТ "Київобленерго" та відповідачем [PERSON] укладено Договір про користування електричною енергією від 20.02.2000 р. № 5962, відповідно до умов якого Позивач є Енергопостачальником, а Відповідач - споживачем електричної енергії. Згідно умов Договору при його укладенні на об'єкті споживача за адресою: [ADDRESS] було встановлено засіб обліку електричної енергії СО-И 446 № 9943835 з початковими показниками 1318 кВт.год.. На протязі часу з квітня 2008 року по червень 2016 року обсяг та вартість електричної енергії визначались на підставі показників приладу обліку електричної енергії, які надавав особисто споживач. Працівники ПАТ «Київобленерго» не мали змоги здійснити контрольний огляд приладу обліку, так як даний прилад знаходився на горищі помешкання споживача. Слід зауважити, що жодного разу на протязі вищевказаного часу Відповідач не звертався до Позивача з приводу невідповідності показників, зазначених в рахунках та фактичних показників лічильника. 02 лютого 2016 року працівниками ПАТ «Київобленерго» було здійснено заміну приладу обліку електричної енергії СО-И446 № 9943835. Під час демонтажу приладу обліку було зафіксовано показники 75 521 кВт.год., чим виявлено невідповідність показників приладу обліку, що надавались Відповідачем, фактичним показникам. Після проведення демонтажу, цього ж дня, 02 лютого 2016 року, на об'єкті Відповідача було встановлено прилад обліку електричної енергії НІК 2102-02.М2 № 7631997 з початковими показниками 000001,9 кВт.год.. При передачі встановленого приладу обліку на відповідальність Відповідача при його встановленні, було оформлено акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому за підписом споживача. Відповідно до змісту акту показники знятого приладу обліку становили 75 521 кВт.год. і відповідали дійсності, що підтверджується підписом Відповідача. Виходячи з того, що Відповідач не належним чином виконував умови Договору в частині знімання показань приладів обліку та подальшої передачі їх Позивачу, рахунки по оплаті за використану електричну енергію, формувались згідно з умовами Договору та ПКЕЕН. Таким чином, станом на 28 липня 2016 року заборгованість за спожиту електричну енергію Відповідачем повністю не сплачено. Сума заборгованості, внаслідок не повної оплати рахунку № 8286817559 за червень 2016 року становить 18 526,27 грн., які просять стягнути з відповідача, а також судовий збір в сумі 1378 грн. Відповідач подав до суду зустрічний позов і просить визнати незаконними донарахування ПАТ «Київобленерго» оплати за спожиту електроенергію в сумі 18761,96 грн. та дії по відключенню від електричної мережі як споживача послуг з електропостачання домоволодіння за адресою [ADDRESS], зобов»язати ПАТ «Київобленерго» провести перерахунок вартості використаної [PERSON] електроенергії. В зустрічному позові позивач посилається на те, що 07.05.2016 р. ним було отримано рахунок за електроененргію №008813843383 за квітень 2016 року, відповідно до якого нараховано баланс попереднього періоду в сумі 18761,96 гривень. Згідно роз'яснень працівників Кагарлицького РП ПАТ «Київобленерго» за результатами перевірки було встановлено, що електроенергія обліковується 5-ти значним лічильником, а оплачується по 4-ри значному лічильнику. У зв'язку з тим, що на думку працівників Кагарлицького РП електрична енергія, яка використовувалась ним обліковувалась неправильно, тому Позивачу було нараховано до оплати додаткових кВт енергії. Проте, засіб обліку електричної енергії, який перевіряли працівники Кагарлицького РП, було встановлено Позивачу більше 20 років, також працівниками Кагарлицького РП. Після встановлення лічильника Кагарлицький РП самостійно розраховував вартість використаної Позивачем електричної енергії, про що направлялись рахунки, згідно яких Позивачем оплачувалась використана електроенергія. Протягом усього часу використання Позивачем засобу обліку електричної енергії, встановленого працівниками Кагарлицького РП, проводилась неодноразова перевірки встановленого засобу та зняття показників лічильників. При цьому, будь-яких порушень обліку електричної енергії встановлено не було. Отже, враховуючи те, що засіб обліку електричної енергії встановлювався та неодноразово перевірявся працівниками Кагарлицького РП, їм було відомо про те, що у Позивача встановлений 5-значний засіб обліку електричної енергії, тому вони повинні були нараховувати вартість використаної енергії по 5-значному засобу обліку, який був встановлений Кагарлицьким РП, а не по 4-значному. Також Позивач вважає незаконним відключення його будинку вд електропостачання, поскільки ніякого попередження про відключення електричної енергії він не отримував, не надавав 30 днів на сплату боргу, та в відключив Позивачу електроенергію саме напередодні і вихідних днів, чим порушив ПКЕЕН. Згідно позову позивач просить стягнути заборгованість за спожиту електроенергію з 2008 року, а звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом 28.07.2016 р., тобто через вісім років з моменту виникнення заборгованості. Позивачем не наведено жодних доказів поважності причин пропуску трирічного строку позовної давності. Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, проти зустрічного заперечила і суду пояснила, що відповідачем використовувався лічильник по 5-значному засобу обліку, який був встановлений Кагарлицьким РП, а відповідач сплачував кошти за спожиту електроенергію по 4-значному. Лічильник у відповідача був встановлений на горищі будинку, куди він не допускав контролерів, а показники давав сам. Контрольна повірка лічильника не проводилась. Заборгованість розрахована за період з 2008 року по 2016 рік, так як відповідач користувався пільгами, то відшкодування з бюджету не можуть бути виплачені підприємству за більш ранній період, тобто за 20 років користування лічильником, а тому використані кВт/год розраховані програмою. Відповідач та його представник [PERSON] проти позову заперечили і суду пояснили, що дійсно електролічильник знаходиться на горищі будинку і будь-яких перешкод відповідач не чинив представникам «Київобленерго» в допуску їх до лічильника. Вони самі пропонували дати їм показники. Про те, що лічильник 5-значний він не знав, а тому дійсно дава покази по 4-значному лічильнику. Не згідний з розрахунком, проведеним позивачем, так як він користувався лічильником 20 років, а заборгованість нарахована нерівномірно лише за 8 років. Представники позивача відключили будинок від електропостачання напередодні вихідних днів, та без попередження . Заслухавши пояснення сторін,свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в первісному позові слід відмовити, а зустрічний слід задоволити частково з слідуючих підстав. Відносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються Законом України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР (далі по тексту - Закон), Правилами користування електричною енергією для населення (далі по тексту - ПКЕЕН), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, і є обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. На підставі п. 1-4 ст. 26, ст. 27 Закону, п. 11, п. 42, п. 48 ПКЕЕН споживачі зобов'язані додержуватись вимог нормативно-технічних документів та Договору про користування електричною енергією. Відповідно до п. 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією. Згідно ст.. 630 ЦК України Договір є обов»язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ "Київобленерго" та відповідачем [PERSON] укладено Договір про користування електричною енергією від 20.02.2000 р. № 5962, відповідно до умов якого Позивач є Енергопостачальником, а Відповідач - споживачем електричної енергії. Згідно умов Договору при його укладенні на об'єкті споживача за адресою: [ADDRESS] було встановлено засіб обліку електричної енергії СО-И 446 № 9943835 з початковими показниками 1318 кВт.год.. П.2 договору передбачено, що електропостачальник зобов»язується: 2.2.не рідше одного разу на 6 місяців проводити контрольне зняття показників розрахункових приладів обліку. 2.3. проводити планову повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами. П.4 вказаного договору передбачено умови та порядок оплати за електроенергію, а саме: 4.2. обсяг електроенергії у рахунках визначається електропостачальником на основі середньомісячного споживання електроенергії споживачем за попередній період та його заборгованості, чи за домовленістю сторн, якщо відсутня статистика ( укладається окремий додаток до цього договору). 4.4. електропостачальник здійснює перерахунок плати через 6 розрахункових періодів за фактичними показниками лічильників . 4.6. у разі несплати за спожиту електроенергію на 30 день після отримання споживачем письмового попередження електропостачальник має право відключити споживача від електромережі. 02 лютого 2016 року працівниками ПАТ «Київобленерго» було здійснено заміну приладу обліку електричної енергії СО-И446 № 9943835. Під час демонтажу приладу обліку було зафіксовано показники 75 521 кВт.год., чим виявлено невідповідність показників приладу обліку, що надавались Відповідачем, фактичним показникам. Дане встановлено на підставі акту №368034 від 2.02.2016 року, та оглянутим в судовому засіданні лічильником. Після проведення демонтажу, цього ж дня, 02 лютого 2016 року, на об'єкті Відповідача було встановлено прилад обліку електричної енергії НІК 2102-02.М2 № 7631997 з початковими показниками 000001,9 кВт.год., про що оформлено акт №094473 від 2.02.2016 року. Згідно паспорту лічильника СО-И446 електроенергія вираховується в кіловат годинах по 5 цифрах лічильного механізму. Якщо у лічильника остання цифра справа не виділена комою, то показники її в цілих кіловат-годинах. Лічильники проходять обов»язкову державну повірку один раз у 8 років. Включення та відключення, повірка та клеймування проводяться організаціями та особами, спеціально на те уповноваженими, та відповідано до вимог ГОСТ 8.259-77, що передбачено п.4 та 5 вказаного паспорту. Отже, електроенергія по лічильнику СО-И446, який був демонтований у відповідача, повинна була вираховуватись в в кіловат годинах по 5 цифрах лічильного механізму, з чим суд також погоджується. Відповідно до п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. На протязі часу з квітня 2008 року по червень 2016 року обсяг та вартість електричної енергії визначались на підставі показників приладу обліку електричної енергії, які надавав особисто споживач. Допитані в судовому засданні свідки [PERSON],[PERSON], [PERSON] пояснили суду, що вони як контролери приходили до [PERSON] знімати показними лічильника. Так як лічильн знаходився на горищі будинку, то особисто вони не піднімались на горище, а показники їм називали відповідач або його дружина. Перешкод та не допуску відповідача до електролічильника не було, акти не допуску не складали. А тому суд не може взяти до уваги пояснення представника позивача про те, що відповідач не допускав працівників ПАТ «Київобленерго» здійснювати контрольний огляд приладу обліку, так як даний прилад знаходився на горищі помешкання споживача, поскільки дані пояснення суперечать показам свідків. Слід зауважити, що жодного разу на протязі вищевказаного часу позивач не звертався до відвпідача з приводу невідповідності показників, зазначених в рахунках та фактичних показників лічильника. Лише 02 лютого 2016 року (під час виконання робіт по заміні приладу обліку) було виявлено невідповідність показників приладу обліку, що надавались Відповідачем, фактичним показникам, в зв»Язку з чим проведено перерахунок. 07.05.2016 р. Позивачем було отримано рахунок за електроененргію №008813843383 за квітень 2016 року, відповідно до якого нараховано баланс попереднього періоду в сумі 18761,96 гривень, а в червні 2016 року № 8286817559 на суму 18 526,27 грн. з урахуванням проведеної оплати 22 липня 2016 року в розмірі 300,00 грн. Відповідач подав позивачу 11 травня 2016 року, в якій не визнав суми заборгованості, що виникла після перерахунку, про що листом позивача № 118 від 20.05.2016 року відмовлено. Відповідачем без належно оформленого попередження було припинено енергопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] з підстав наявності непогашеної заборгованості, чим порушено п.27 Правил користування електричною енергією для населення та п.2, п.4 Договору . З наданих відповідачем квитанцій про сплату за спожиту електроенергію вбачаєтьбся, шо відповідачем щомісячно проводилась оплата за спожиту електроенергію, але не в значних сумах, однак позивачем не було проведено належних перевірок правильності сплати кожні 6 місяців, як передбачено Договором. Також позивачем відповідно до паспорту електролічильника не було проведено контрольну повірку лічильника, яка мала проводитись один раз на 8 років. Представником позивача надана суду особова картка споживача за період з квітня 2008 року по червень 2016 року, де вказано заборгованість в сумі 18826,27 грн., а також розрахунки заборгованості . Однак представник позивача не змогла пояснити в судовому засіданні порядок проведення нарахування вказаної заборгованості, а інженер по нарахування плати, який був викликаний в судове засіданні не з»явився. Згідно вказаних розрахунків нарахування проводилось не за весь період користування лічильником, починаючи з часу укладення договору 20.02.2000 року при початкових показниках 1318 кВт.год. і до 2.02.2016 року, а з квітня 2008 року. Не зміг представник позивача пояснити суду яким чином кількість використаної електроенергії розподілялась за вказаний період помісячно. А тому суд позбавлений можливості перевірити правильність проведених нарахувань. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Виходячи з ст. 257 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо позовних вимог Відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію становить три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно позову Відповідач просить стягнути заборгованості за спожиту електроенергію з 2008 року. Відповідач звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до Позивача 28.07.2016 р., тобто через вісім років з моменту виникнення заборгованості. Позивачем не наведено жодних доказів поважності причин пропуску трирічного строку позовної давності. Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проведеною Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 30.06.2016 року було встановлено порушення енергопостачальником вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», так як термін державної повірки 1996 рік. Також встановлено, що в порушення вимог п.38 Правил користування електроенергією, затверджених Постановою КМУ 26.07.1999 р. №1357, з квітня 2011 року до липня 2015 року енергопостачальник не проводив контрольне зняття показів електролічильника в помешканні відповідача. Інспекцією рекомендовано, враховуючи факт наявності спожитої споживачем та не в повній мірі оплаченої електроенергії, враховуючи терміни позовної давності, ПАТ «Київобленерго» провести перерахунок спожитої електричної енергії за останні три роки до дати заміни електролічильник, враховуючи п»ятирозрядність приладу обліку та фактичні покарани лічильника, зазначені споживачем у платіжних документах. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних ібо' оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, дії працівників Кагарлицького РП ПАТ «Київобленерго» в проведенні донарахування [PERSON] оплати за спожиту електроенергію в сумі 18761,96 грн. за період з 2008 року по 2016 рік та дії по відключенню від електричної мережі як споживача послуг з електропостачання домоволодіння за адресою [ADDRESS] є незаконними, тому слід зобов»язати ПАТ «Київобленерго» провести перерахунок вартості використаної [PERSON] електроенергії, а в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію по вище вказаних підставах відмовити повністю.

Outcome: dismissed