Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог в заяві зазначено, що позивач уклала шлюб з [PERSON] з 14.07.2007р. 07.05.2009р. шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків, протягом останніх 10 років жодного разу не поцікавився здоров'ям, навчанням свого сину, не сплачував аліменти на його утримання. Не спілкується з сином, не приймає участі в його вихованні, не зустрічається з ним та не намагається знайти можливість для спілкування з дитиною. Він з ними не проживає, його місце перебування невідоме. Син навчається у 4 класі. Весь цей час лише позивач займалася дитиною - ходила на батьківські збори, родинні свята, цікавилась навчально-виховним процесом. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі. Не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на розвиток дитини як складову виховання, не спілкується з сином в повному обсязі, не надає доступу до культурних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтерес до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Батько дитини зовсім не виконує свої обов'язки щодо вихованням та розвитку сина, не піклується про нього та не спілкується взагалі. В судове засідання позивач не з'явилася, відповідно до наданої заяви позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити її вимоги відповідно. Просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголенням на сайті Баштанського районного суду. Представник служби у справах дітей Баштанської РДА в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника та відсутність заперечень проти позову. Дослідивши письмові докази (копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], про розірвання шлюбу серії [NUMBER], про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER], довідку про склад сім'ї від 20.12.2018р. довідку про медичну допомогу, характеристику від 16.07.2018р., висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 18.10.2018р. акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.07.2018р., копію виконавчого листа від 25.03.1009р., довідку УСЗН від 10.07.2018р., розрахунок заборгованості від 25.03.2009р., довідку про неотримання аліментів від 11.07.2018р., пояснення від 11.07.2018р.), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" №-2402-111, сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. При розгляді справи також встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], але свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини. Відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проводять підготовку до самостійного життя, в тому числі: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає нарозвиток дитини як складову виховання; не спілкується в достатній мірі з ним; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Батько не підтримує родинних стосунків з дитиною взагалі та не приймає участі в матеріальному забезпеченні уже тривалий час та умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання батьками обов'язків щодо виховання їх дітей. Зазначені фактори, враховуючи винну поведінку [PERSON] суд розцінює як ухилення від виховання дитини. На думку суду, діями відповідача тривалий час порушуються права його дитини на отримання належного виховання та матеріального забезпечення. Зокрема, батько дитини може бути позбавлений батьківських прав, якщо він навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків. Зазначений захід сімейно-правової відповідальності є надзвичайною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам його дитини. Зазначені обставини є підставою для задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані докази у справі, вислухавши думку прокурора, який зазначив, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Інших доказів, які б спростовували вищенаведене суду не надано. За таких обставин вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved